Справа № 440/8236/22
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 р. Справа № 440/8236/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Курило Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбудмонтаж" на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 19.10.2022, головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 19.10.22 по справі № 440/8236/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбудмонтаж"

до Головного управління ДПС у Полтавській області , Державна податкова служба України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2022 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбудмонтаж" до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України, у якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.10.2021 №3189558/31773312;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 15.08.2021 року №7, подану на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ "Шляхбудмонтаж" (ідентифікаційний код 31773312) 31.08.2021.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбудмонтаж" до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху, в зв`язку із поданням позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду. Для усунення недоліків встановлено десятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року визнано неповажними підстави, вказані Товариством з обмеженою відповідальністю "Шляхбудмонтаж" у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбудмонтаж" до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачеві.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано до суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, а підстави, вказані останнім у заяві про поновлення строку звернення до суду, визнані судом неповажними.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 19 жовтня 2022 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що отримавши 01.10.2021 рішення Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.10.2021 №3189558/31773312, позивач з метою захисту своїх прав звернувся за допомогою до ПП "ЛЕГАЛ КОНСАЛТИНГ", із якою в подальшому укладено договір. ПП "ЛЕГАЛ КОНСАЛТИНГ" в рамках виконання зазначеного договору підготовлено та подано до Полтавського окружного адміністративного суду позов на рішення відповідача від 01.10.2021 №3189558/31773312, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 04.11.2021. Разом з тим, після початку збройної агресії російської федерації та оголошення на всій території України воєнного стану з 24.02.2022 року, будь-якого зв`язку із представником ПП "ЛЕГАЛ КОНСАЛТИНГ" немає. Про відсутність провадження в суді стало відомо лише після відновлення доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень, а саме 22.06.2022 року. Позивач вказує, що, діючи добросовісно, він вчинив всі необхідні дії, які від нього залежали для реалізації власного Конституційного права на захист (звернення за правовою допомогою для подання відповідного адміністративного позову до суду першої інстанції). Проте через об`єктивні причини, які не залежали від його дій чи бездіяльності, строк звернення до суду пропущено.

Відповідач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому посиалвся на приписи пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, яким визначено, що з урахуванням строків давності, визначнених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Разом з тим, зазначений у пункті 102.1 статті 102 Податкового кодексу України строк, є саме строком давності, який має матеріальну - правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Отже, у спірних правовідносинах для звернення до адміністративного суду за захистом прав та інтересів особи встановлено шестимісячний строк, який розпочав перебіг з 02 жовтня 2021 року та закінчився 02 квітня 2022 року. Оскільки, ТОВ "Шляхбудмонтаж" зврнувся до суду з позовом 22 вересня 2022 року, що вказує на пропуск шестимісячного строку на звернення до суду, встановленого статею 122 Кодексу адмністративного судочинства України. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 294 Кодексу адміністративного судочинства України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 3 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною другою цієї статті встановлено, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права у судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 Податкового кодексу України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Відповідно до пункту 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.2 ст. 102 Податкового кодексу України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Таким чином, пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу.

Зміст правовідносин щодо реєстрації податкової накладної, у яких ризики порушення норм податкового законодавства несе не лише особа, яка зобов`язана забезпечити реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, не дозволяє поширити на них порядок і строки оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, визначені пункті 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, а саме - оскарження у будь-який момент після отримання такого рішення в межах 1095 днів, що дає підстави вважати, що встановлена у пункті 56.18 статті 56 Податкового кодексу України можливість оскаржити "інше рішення контролюючого органу" у будь-який момент після отримання такого рішення не стосується рішень Комісії контролюючих органів щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань до податкових накладних або відмови у їх реєстрації.

Саме такий підхід до розуміння норм права щодо строку звернення до суду з позовом про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного із визначенням грошових зобов`язань, викладено у постанові Верховного Суду, ухваленій у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, від 11.10.2019 у справі №640/20468/18 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02.07.2020 у справі №1.380.2019.006119, від 03 листопада 2022 року у справі №380/3250/20.

Враховуючи зміст спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН з похідною вимогою про зобов`язання її зареєструвати, у разі, коли платником податків не використовувалася процедура адміністративного оскарження таких рішень як досудового порядку вирішення спору, визначається ч. 1 ст. 122 КАС України і становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, оскільки позивач фактично дізнався про порушення його прав та законних інтересів у жовтні 2021 року, а з позовом до суду про скасування рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.10.2021 №3189558/31773312 звернувся лише 26 вересня 2022 року.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Частиною 2 ст. 6 КАС України унормовано, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Колегією суддів встановлено, що 03.09.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхбудмонтаж" уклало договір з ПП "ЛЕГАЛ КОНСАЛТИНГ" про надання правової допомоги, в рамках виконання якого ПП "ЛЕГАЛ КОНСАЛТИНГ" підготовлено та подано до Полтавського окружного адміністративного суду позов на рішення відповідача від 01.10.2021 №3189558/31773312. Разом з тим, після початку збройної агресії Російської Федерації та оголошення на всій території України воєнного стану з 24.02.2022 будь-якого зв`язку із представником ПП "ЛЕГАЛ КОНСАЛТИНГ" немає. Про відсутність провадження в суді позивачу стало відомо після відновлення доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень - 22.06.2022.

Єдиною обставиною, на яку позивач посилається у своїй заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду та в апеляційній скарзі, як на причину пропуску строку звернення до суду, є те, що позивач вважав, що ПП "ЛЕГАЛ КОНСАЛТИНГ" подало позовну заяву про оскарження рішення від 01.10.2021 №3189558/31773312, про що складено акт приймання-передачі від 04.11.2021 до договору про надання юридичних послуг № 088 від 03.09.2020, а про відсутність судового провадження позивач дізнався 22.06.2022 після відновлення роботи Єдиного державного реєстру судових рішень.

Аргумент позивача про відсутність будь-якого зв`язку із представником ПП "Легал Консалтинг" Юровим Віктором Максимовичем після введення воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року, колегія суддів відхиляє як недоведений, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження цієї обставини.

Крім того, у період з 04 листопада 2021 року (дати підписання акту приймання-передачі послуг від 04 листопада 2021 року до договору про надання юридичних послуг №088 від 03 вересня 2020 року, згідно якого станом на 04 листопада 2021 року вже складено та подано до суду адміністративний позов про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 01 жовтня 2021 року №3189558/31773312) по 23 лютого 2022 року включно (за день до дня введення в Україні воєнного стану), що становить 112 календарних днів, ТОВ "Шляхбудмонтаж" не виявило належної зацікавленості щодо стану розгляду такого позову, який на його думку, подано представником ПП "Легал Консалтинг".

Також колегія суддів зазначає, що доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень, сервісів "Стан розгляду справ" та "Список справ, призначених до розгляду" тимчасово призупинено з початку збройної агресії Російської Федерації, яка розпочалася 24.02.2022, натомість, у 2021 році, у січні - лютому 2022 року відповідні інформаційні системи працювали і позивач не був позбавлений можливості дізнатися про наявність провадження у суді та стан його розгляду.

Крім того, позивач не обмежений у своєму праві отримати вищевказану інформацію, звернувшись із письмовим запитом до суду або у телефонному режимі.

При цьому, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на звернення до суду з позовною заявою у всіх абсолютно випадках.

Враховуючи вище зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що посилання позивача на необізнаність про відсутність відкритого провадження у справі за адміністративним позовом, складеним відповідно до договору про надання юридичних послуг №088 від 03.09.2020, не можуть бути розцінені як поважні причини пропуску строку звернення до суду, оскільки такі обставини не пов`язані із об`єктивними перешкодами звернення до суду, натомість викликані пасивною поведінкою позивача щодо з`ясування факту дійсного виконання договору про надання юридичних послуг № 088 від 03.09.2020, у тому числі при підписанні 04.11.2021 акту приймання-передачі послуг до договору про надання юридичних послуг № 088 від 03.09.2020.

Позивачем не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до суду протягом встановленого законом строку, а наведені позивачем обставини носять суб`єктивний характер та не є достатніми для висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про повернення позовної заяви ТОВ "ШЛЯХБУДМОНТАЖ" на підставі ч. 2 ст. 123 КАС України.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбудмонтаж" - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 по справі № 440/8236/22 - залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Мельнікова Л.В. Курило