Справа № 300/402/23
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" березня 2023 р. справа № 300/402/23
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Тимощук О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,
ОСОБА_1 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1 ) 06.02.2023 звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (надалі, також - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), у якій просить:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років;
- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 21.10.2022 №51/19-4040, виданої Головним управлінням Служби безпеки України в м. Києві та Київській області, починаючи з 01.09.2012, з нарахуванням пенсії без обмеження її максимального розміру, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що його вислуга років з урахуванням пільгового обчислення складає понад 25 років, що дає йому право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (надалі, також - Закон №2262-ХІІ). З метою призначення пенсії ОСОБА_1 26.08.2022 звернувся до Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області (надалі, також - ГУ СБУ у м. Києві та області) із заявою про призначення пенсії у зв`язку зі звільненням його зі Служби безпеки України 04.09.2012, у відповідь на яку його повідомлено про надсилання листом №51/19-4040 від 21.10.2022 документів для призначення пенсії до ГУ ПФУ в м. Києві. У свою чергу, ГУ ПФУ в м. Києві надало відповідь, в якій повідомило ОСОБА_1 про відсутність станом на 04.09.2012 необхідної календарної вислуги років, передбаченої статтею 12 Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з чим у призначенні пенсії за вислугу років відмовлено. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з метою захисту порушеного права.
Також відповідно до змісту прохальної частини позовної заяви, позивач просив суд витребувати у ГУ ПФУ в м. Києві документи: лист ГУ СБУ у м. Києві та області від 21.10.2022 №51/19-4040 та додатки до нього.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до правил, встановлених статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України) (а.с.53-54).
Також пунктом 4 резолютивної частини цієї ухвали клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено та витребувано у ГУ ПФУ в м. Києві належним чином засвідчені копії письмових доказів: лист ГУ СБУ у м. Києві та області від 21.10.2022 №51/19-4040 та всі долучені до нього письмові додатки; рішення, відповідного визначеного пенсійного органу, про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , прийнятого за результатами розгляду заяви від 21.10.2022.
На виконання вимог ухвали про відкриття провадження від 13.02.2023 на поштову адресу суду 08.03.2023 від ГУ ПФУ в м. Києві надійшли витребувані судом письмові докази (а.с. 75-84).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 проходив військову службу в органах Служби безпеки України, звідки 04.09.2012 виключений зі списків особового складу у запас за підпунктом "а" пункту 61 та підпунктом "б" пункту 63 Положення «Про проходження військової служби військовослужбовцями» (за станом здоров`я - обмежено придатний до військової служби), що підтверджується поданням №70 від 17.10.2022 про призначення пенсії, складеним ГУ СБУ у м. Києві та області (зворотна сторона а.с. 76 а.с. 77).
Згідно з вказаним поданням №70 від 17.10.2022 вислуга років ОСОБА_1 станом на 04.09.2012 для призначення пенсії складає 25 років 09 місяців 11 днів (календарна вислуга - 20 років 01 місяць 03 дні; навчання у ВНЗ 00 років 00 місяців 00 днів; пільгова - 05 років 08 місяців 08 днів; загальна - 25 років 09 місяців 11 днів).
Рішенням ГУ ПФУ в м. Києві о/р № НОМЕР_2 від 21.10.2022 «Про призначення пенсії за вислугу років гр. ОСОБА_1 » позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ у зв`язку з відсутністю у нього на час звільнення зі служби календарної вислуги років, що дає право на призначення пенсії, передбаченої статтею 12 Закону №2262-ХІІ (зворотна сторона а.с. 83).

Листом №2600-0203-8/149338 від 14.11.2022 ГУ ПФУ в м. Києві повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії за вислугу років (а.с. 84).

Не погоджуючись із діями ГУ ПФУ в м. Києві щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ, позивач звернувся до суду з метою захисту порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд керується приписами Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також бере до уваги положення законів та підзаконних нормативно-правових актів у відповідних редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Порядок та умови призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, в тому числі з Служби безпеки України, визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону № 2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Особи, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону визначені в статті 1-2 Закону №2262-ХІІ. Так, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Відповідно до пункту а частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше.

Статтею 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 4 статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (надалі, також - Порядок №393).

Так, пунктом 3 Порядку №393 передбачено випадки зарахування на пільгових умовах до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, різних періодів з розрахунку: а) один місяць служби за три місяці; б) один місяць служби за два місяці; в) один місяць служби за півтора місяці; г) один місяць служби за сорок днів.

Основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Порядком №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Отже передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 по справі №805/3923/18-а вказав:

9.11. Отже, Законом №2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

9.12. Постановою №393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років, зокрема, поліцейським. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

9.13. Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

9.14. Отже, в даному випадку, ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду погоджується з висновком, викладеним у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №750/9775/16-а, та не вбачає підстав для відступу від нього в цій справі.

9.15. Водночас, з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону №2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, враховуючи пільгове нарахування стажу, колегія суддів вважає за необхідне відступити від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17.

9.16. Отже, є необґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини..

Окрім цього, в постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18 Верховний Суд зазначив:

…Таким чином, Закон №2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ…

…За наслідками розгляду цієї справи Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду зробив наступні правові висновки:

1. В цілях Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

2. Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

З метою забезпечення єдності та сталості судової практики Верховний Суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду відступає від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від від 22.11.2018р. у справі №161/4876/17, від 15.08.2019р. у справі №281/459/17, від 27.03.2020р. у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку №393 Закону №2262-ХІІ.

Суд при розгляді вказаної адміністративної справи врахував висновки Верховного Суду, викладені у вказаних вище постановах щодо застосування норм Закону №2262-XII при призначенні пенсії за вислугу років щодо врахування пільгового стажу.

Судом встановлено, що згідно подання ГУ СБУ у м. Києві та області №70 від 17.10.2022 про призначення пенсії вислуга років ОСОБА_1 станом на 04.09.2012 для призначення пенсії складає 25 років 09 місяців 11 днів (календарна вислуга - 20 років 01 місяць 03 дні; навчання у ВНЗ 00 років 00 місяців 00 днів; пільгова - 05 років 08 місяців 08 днів; загальна - 25 років 09 місяців 11 днів).

З огляду на висновки Верховного Суду про те, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом №2262-XII календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393, викладені в постановах від 03.03.2021 в справі №805/3923/18-а та від 14.04.2021 в справі №480/4241/18, суд дійшов висновку про виникнення в позивача права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту а частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ, оскільки на день звільнення 04.09.2012 ОСОБА_1 мав вислугу років для призначення пенсії в пільговому обчисленні більше 25 років.

Звернення за призначенням пенсій регламентовано статтею 48 Закону №2262-ХІІ. Так, заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз`яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті. Особа, яка звернулася за призначенням пенсії, пред`являє паспорт або інший документ, що засвідчує особу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 №1522 Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян затверджено Порядок передачі органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян, яким визначено механізм передачі органам Пенсійного фонду України від органів, що здійснюють призначення пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб функцій з призначення і виплати пенсій.

Згідно з пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, (надалі, також - Порядок №3-1) заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Відповідно до пункту 12 Порядку № 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

Системний аналіз викладених положень дає змогу дійти висновку, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу Пенсійного фонду України або відмовити у такому поданні.

Такий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 537/1980/16-а.

Судом встановлено, що ГУ СБУ у м. Києві та області підготувало 17.10.2022 подання №70 про призначення пенсії за вислугу років, до якого долучило: заяву ОСОБА_1 від 17.10.2022 про призначення пенсії за вислугу років, анкету відомостей про пенсіонера від 17.10.2022, грошовий атестат №57 від 26.09.2022, довідку №15/32 від 06.10.2022 про розмір грошового забезпечення з розрахунку за місяць ОСОБА_1 станом на 04.09.2012, додаток №15/16 від 26.09.2022 до грошового атестату №57 від 26.09.2022 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії; копію паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 12.06.2019; копію дубліката картки фізичної особи платника податків від 19.08.2002; довідку №1 від 13.10.2022 про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру; свідоцтво про народження від 21.11.2012, свідоцтво про народження від 26.06.2009 та картку реквізитів для проведення операції поповнення карткового рахунку. Зазначені документи листом ГУ СБУ у м. Києві та області №51/19-4040 від 21.10.2022 направлені до ГУ ПФУ в м. Києві (а.с. 75-83).

Суд звертає увагу на те, що відповідач при прийнятті спірного рішення, не висловив зауважень щодо змісту та форми поданих документів, їх достатньості для призначення пенсії, правильності розрахунку уповноваженим органом вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 в пільговому обчисленні, складових грошового забезпечення, визначених у довідці від 21.10.2022 №51/19-4040, та їх розміру, обмежившись лише зауваженнями щодо відсутності в позивача визначеної статтею 12 Закону № 2262-ХІІ вислуги років в календарному обчисленні.

Також таких зауважень і не містить поданий відповідачем відзив на позов №0900-0902-7/4492 від 04.02.2022, в якому висловлено заперечення щодо перерахунку пенсії позивача з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення. Оскільки викладені у відзиві на позов заперечення не стосуються предмету цього спору, такі під час розгляду цієї справи судом не беруться до уваги.

З огляду на встановлені судом обставини наявності в позивача на день звільнення 04.09.2012 вислуги більше 25 років (при необхідних 20 років і шість місяців), відмова відповідача в призначенні позивачу пенсії за вислугу років є протиправною.

Таким чином, дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії є протиправним.

Відповідно до пункту б частини 2 статті 50 Закону №2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Водночас, частиною 3 статті 50 Закону №2262-ХІІ визначено, що пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Зважаючи на викладене, оскільки заява про призначення пенсії та правомірність дій щодо відмови в призначенні пенсії за результатами розгляду якої є предметом розгляду в цій справі, а сама заява подана позивачем 17.10.2022, тобто через десять років після звільнення 04.09.2012 зі служби, враховуючи положення частини 3 статті 50 Закону №2262-ХІІ, пенсія ОСОБА_1 підлягає призначенню не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією, тобто з 17.10.2021.

Із приводу вимог позивача про зобов`язання відповідача призначити йому пенсію за вислугу років на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 21.10.2022 №51/19-4040, виданої Головним управлінням Служби безпеки України в м. Києві та Київській області, суд зазначає таке.

У матеріалах справи відсутня копія довідки від 21.10.2022 №51/19-4040, виданої ГУ СБУ у м. Києві та області, з вказаним номером і датою наявний супровідний лист, який направлявся на адресу відповідача разом з документами для призначення пенсії позивачу (а.с.76). Натомість ГУ СБУ у м. Києві та області разом з поданням про призначення пенсії №70 від 17.10.2022 надсилало відповідачу довідку №15/32 від 06.10.2022 про розмір грошового забезпечення з розрахунку за місяць станом на 04.09.2012, видану Головним управлінням Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях.

Таким чином, відповідача слід зобов`язати призначити та виплачувати з 17.10.2021 ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ на підставі довідки №15/32 від 06.10.2022 про розмір грошового забезпечення з розрахунку за місяць станом на 04.09.2012, виданої Головним управлінням Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях.

Перевіряючи аргументи позивача про зобов`язання відповідача нарахувати пенсію без обмеження її максимального розміру, суд виходить з такого.

Слід звернути увагу на те, що питання щодо нарахування пенсії без обмеження її максимального розміру є похідним, а тому повинно вирішуватись відповідачем відповідно до вимог Закону №2262-ХІІ після прийняття рішення про призначення пенсії.

Так, відмовляючи позивачу спірним рішенням відповідач констатував відсутність у позивача права на призначення пенсії за вислугу років у зв`язку з недостатністю вислуги років. ГУ ПФУ у м. Києві не навело жодних заперечень стосовно нарахування ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимального розміру.

Також суд зауважує, що у поданій позовній заяві позивач жодним чином не обґрунтовує позовних вимог в зазначеній частині.

Доказів порушення прав ОСОБА_1 в цій частині позовних вимог матеріали справи не містять.

Таким чином, питання щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії за вислугу років без обмежень її максимального розміру станом на момент розгляду судом цієї адміністративної справи не є спірними.

Отже, суд вважає, що в задоволенні позову в цій частині потрібно відмовити, оскільки такі вимоги є передчасними, тобто такими, що заявлені для захисту прав позивача, які не порушені відповідачем на момент розгляду даної справи.

Також щодо способу захисту порушеного права, визначеного ОСОБА_1 , серед іншого, у прохальній частині позову (в частині виплати призначеної пенсії невідкладно та однією сумою), суд виходить із наступного.

В силу правового регулювання частини 2 статті 1291 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

По-перше, у даній справі суд не вирішує питання встановлення точної суми пенсії, яка має бути виплачена позивачу після її призначення.

По-друге, позивач у позовній заяві не навів жодної норми матеріального чи процесуального права (встановлений законом порядок) на обґрунтування необхідності і можливості в спірних правовідносинах здійснення відповідачем дій щодо виплати призначеної пенсії невідкладно та однією сумою, які має вчинити за рішенням суду суб`єкт владних повноважень.

Відтак, у випадку набрання рішенням суду у цій справі законної сили, виплата позивачу пенсії, призначеної на виконання рішення суду, буде вважатися належним виконанням судового рішення, як у разі виплати призначеної пенсії кількома платежами, так і одним платежем, а повним виконанням рішення суду слід рахувати сплату відповідачем всієї недоплаченої різниці у визначеному законом порядку (частина 2 статті 1291 Конституції України).

По-третє, правовідносини із виконання рішення суду (виплата пенсії невідкладно, а також одним чи кількома платежами) станом на день ухвалення рішення у цій справі ще не виникли, а отже не є спірними.

Процесуальний закон не надає суду можливостей вирішувати правовідносини на майбутнє, у відношенні до яких спір фактично відсутній, зокрема, і щодо строків виплати пенсії, а також щодо виплати однією сумою коштів, точне цифрове значення якої не є предметом перевірки, та ще не визначено як результат призначення пенсії.

По-четверте, рішення суду у досліджуваному випадку може бути виконано органом пенсійного фонду в добровільному порядку без зволікань та без зобов`язання відповідача виплати призначену пенсію невідкладно та однією сумою.

Зважаючи на вказане, в цій частині позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Наявною в матеріалах справи квитанцією №37505 від 30.01.2023 підтверджується сплата позивачем судового збору за звернення до суду із цим позовом у розмірі 1073,60 грн (а.с.1).

Доказів понесення сторонами будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, відтак підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача частина сплаченої ним суми судового збору у розмірі 536,80 грн, що пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплачувати з 17.10.2021 ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №15/32 від 06.10.2022 станом на 04.09.2012, виданої Головним управлінням Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, адреса: вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ - 42098368.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.