Справа № 553/5068/22
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 березня 2023 року № 553/5068/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Харківської обласної прокуратури (вул. Б.Хмельницького, буд. 4,м. Харків,61050, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви поданої в порядку Закону України "Про звернення громадян";

-зобов`язати відповідача провести повну, всебічну та об`єктивну перевірку по зверненню від 16 травня 2022 року,

-зобов`язати відповідача виплатити компенсацію у розмірі 100000 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 16.05.2022 року ним було направлено звернення в порядку Закону України «Про звернення громадян» до Харківської обласної прокуратури з проханням провести перевірку обставин, викладених в заяві та надати документальне підтвердження неправильності вироку Харківського апеляційного суду від 31.03.2003 року.

В порушення вищевказаного Закону відповідь надана не була.

Позивач не згоден зі вказаною бездіяльність відповідача, а тому звернувся до суду зі вказаним позовом.

Дослідивши надані матеріали справи та надаючи правову оцінку вищенаведеним обставинам, суд вказує наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що на адресу Харківської обласної прокуратури надійшло звернення ОСОБА_1 , датоване 16.05.2022, щодо незаконного, на його думку, засудження апеляційним судом Харківської області, фальсифікації доказів, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінальної справи.

Вивченням матеріалів наглядового провадження за зверненнями ОСОБА_1 встановлено, що вироком апеляційного суду Харківської області від 31.03.2003 ОСОБА_1 засуджено за п. п. 1, 2, 4, 6, 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів Судової палати з кримінальних справ Верховного Суду України від 14.10.2003 касаційні скарги засудженого та його захисників залишені без задоволення, а вирок апеляційного суду Харківської області від 31.03.2003 без зміни.

Генеральним прокурором України 06.07.2004 провадження за скаргами матері ОСОБА_1 - ОСОБА_2 щодо законності та обґрунтованості судових рішень стосовно ОСОБА_1 припинено в органах прокуратури України.

Прокуратурою області 15.07.2005 припинено провадження за скаргами ОСОБА_1 та його матері з питань фальсифікації матеріалів кримінальної справи стосовно ОСОБА_1 та його безпідставного, на думку заявників, засудження.

Встановлено, що будь-яких нових фактів або доводів, які раніше не перевірялись прокуратурою області, або які доводять неправильність судових рішень, в зверненні ОСОБА_1 від 16.05.2022 не наведено.

Суд вказує, що розгляд звернень та запитів в органах прокуратури здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», наказу Офісу Генерального прокурора № 363 від 06.08.2020 «Про організацію роботи органів прокуратури з особистого прийому, розгляду звернень і запитів та забезпечення доступу до публічної інформації» та Інструкції про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» не підлягають розгляду та вирішенню такі звернення.

Письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

Не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Відповідно до п. п. 17, 18, 19 Розділу II Інструкції про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, розгляд звернень припиняється у разі:

-подання повторного звернення від одного й того самого громадянина до однієї й тієї самої прокуратури з одного й того самого питання, якщо перше вирішено по суті;

-подання звернення з порушенням строків, передбачених статтею 17 Закону України «Про звернення громадян».

Розгляд звернень громадян припиняється керівником органу прокуратури на підставі мотивованого висновку виконавця:

в Офісі Генерального прокурора - погодженого керівником самостійного структурного підрозділу, заступником Генерального прокурора, заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури та затвердженого Генеральним прокурором;

у регіональній (обласній) прокуратурі - погодженого керівником самостійного структурного підрозділу, першим заступником або заступником керівника регіональної (обласної) прокуратури та затвердженого керівником регіональної (обласної) прокуратури;

у місцевій (окружній) прокуратурі - погодженого першим заступником або заступником керівника місцевої (окружної) прокуратури та затвердженого керівником місцевої (окружної) прокуратури.

Повідомлення про припинення розгляду звернення надсилається заявнику один раз із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення за підписом керівника органу прокуратури. Наступні звернення з питань, що раніше перевірялися, долучаються до справи на підставі рапорту (службової записки), погодженого керівником самостійного структурного підрозділу Офісу Генерального прокурора чи регіональної (обласної) прокуратури, у місцевій (окружній) прокуратурі - керівником прокуратури чи його першим заступником або заступником.

На підставі викладеного, враховуючи, що наведені у зверненні доводи стосуються питань, за якими провадження з розгляду звернень припинено, звернення ОСОБА_1 від 16.05.2022 відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» та п. п. 17, 18, 19 Розділу II Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора від 06.08.2020 № 363, за рапортом начальника управління підтримання публічного обвинувачення в суді обласної прокуратури, погодженим із першим заступником керівника обласної прокуратури, приєднано до матеріалів наглядового провадження без надання відповіді заявнику.

Судом також встановлено, що позивач повідомлявся про припинення провадження за його скаргами як обласною прокуратурою, так і Генеральною прокуратурою України: листи № 09/1-6082-09 від 01.07.2013, № 09/1-12989-03 від 06.07.2004.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 01.07.2003 №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Харківської обласної прокуратури (вул. Б.Хмельницького, буд. 4,м. Харків,61050, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії- залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.