Справа № 500/3742/22
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/3742/22 пров. № А/857/1670/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Затолочного В.С., Качмара В.Я.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року (суддя першої інстанції Дерех Н.В., м. Тернопіль, повне рішення складено 16.01.2023)

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (з врахуванням заяви про зміну предмету позову) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №02 від 29.08.2022 про відмову у призначенні та виплаті щомісячної державної адресної допомоги до пенсії відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій»; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, якій виповнилось 85 років, щомісячну державну адресну допомогу відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій» з 20.08.2022 ( з дня, коли у неї виникло право на адресну допомогу).

30.11.2022 ухвалою постановленою без виходу до нарадчої кімнати залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №02 від 29.08.2022 про відмову ОСОБА_1 у призначенні та виплаті щомісячної державної адресної допомоги до пенсії відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 щомісячну державну адресну допомогу відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій» починаючи з 20.08.2022 з врахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись із судовим рішенням, вважаючи таке ухваленим з порушенням норм матеріального права, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області оскаржило його в апеляційному порядку. Просить скасувати оскаржене рішення суду від 16.01.2023 та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначило, що у матеріалах пенсійної справи позивача не міститься інформація про участь у бойових діях у період Другої світової війни, тому підстав для встановлення пенсійної виплати відповідно до Постанови № 656 не має.

Судом було призначено апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає АДРЕСА_1 , перебуває на обліку і отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно тимчасової довідки №617 від 25.08.2022 ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю І групи, відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У довідці вказано, що дана довідка видана взамін вкладки та діє до часу отримання вкладки до посвідчення учасника бойових дій.

ОСОБА_1 має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни- учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

Позивач звернулася до Бучацького об`єднаного управління ПФУ із заявою про перерахунок пенсії, вид перерахунку: зміна надбавки, як учаснику бойових дій по Постанові №656 п.1, згідно поданого посвідчення та довідки УСЗН.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду країни в Донецькій області від 29.08.2022 №02 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на те, що при розгляді заяви №2054 від 26.08.2022 встановлено, що згідно наданих документів заявниця вже отримує надбавку "Учасника бойових дій", заява подана безпідставно.

Про вказане рішення позивача повідомлено листом Відділу обслуговування громадян №3 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 13.09.2022.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у позивача наявне посвідчення учасника бойових дій, яке у встановленому законом порядку не вилучалося, позивач не позбавлявся статусу учасника бойових дій, тому відмова відповідача у призначенні позивачу щомісячної державної адресної допомоги до пенсії відповідно до вимог Постанови № 656 суперечить вимогам чинного законодавства, не ґрунтується на законі та є протиправною.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII) (в редакції, чинній на час в виникнення спірних відносин) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Згідно статті 4 Закону № 3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни та учасники війни.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №3551-XII на підтвердження свого статусу ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки порядок виготовлення та видачі яких встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302 затверджено «Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни» (далі Положення №302) відповідно до пунктів 2, 3 якого посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Учасникам бойових дій видаються посвідчення з написом «Посвідчення учасника бойових дій» та нагрудний знак «Ветеран війни - учасник бойових дій».

У разі виникнення підстав, за якими особа втрачає право на статус, визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», видане їй раніше посвідчення вилучається уповноваженим на видачу посвідчень органом, з повідомленням органу, який видав таке посвідчення (пункт 13-1 цього Положення).

При цьому колегія суддів зазначає, що вищезазначені норми не містять визначення такої категорії учасників бойових дій як учасники бойових дій у період Другої світової війни.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 має право на пільг встановлені законодавством України для ветеранів війни- учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

При цьому відповідач здійснює доплату (підвищення, цільова допомога) до пенсії позивачу саме як "Учаснику бойових дій".

Так, у відповідності до Протоколу з пенсійної справи «Перерахунок пенсії. Версія: 1.6.78.1.», розмір пенсії позивача розрахований, виходячи з таких складових (з 01.10.2022 - довічно): розмір пенсії за віком (ст.27) (5289,86*0,28417) - 1503,22 грн; доплата до прожиткового мінімуму (ст.28 ч.1 абз.1) (1934 грн) - 430,78 грн, доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1 абз.2) (за 8 років) - 120,26 грн; загальний розмір пенсії - 2054, 26 грн; цільова допомога учасникам бойових дій Пост. №1603 п.1 - 40,0 грн; підвищення учасникам бойових дій (1 кат) (25% від 2027 грн.) - 483,50 грн; державна адресна допомога УБД (до 210% від 2027 грн.) Пост. №1381 п.7.1 - 1483,64 грн; місяць підвищення пенсії - 01.12.2021; компенсаційна виплата 80-річним (500*1.14) - 570,00 грн; розмір пенсії з надбавками - 4631,40 грн.

Крім того, як було зазначено вище, згідно тимчасової довідки №617 від 25.08.2022, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю І групи, відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У довідці вказано, що дана довідка видана взамін вкладки та діє до часу отримання вкладки до посвідчення учасника бойових дій.

Доказів визнання недійсним посвідчення серії НОМЕР_2 , тимчасової довідки №617 від 25.08.2022, або ж позбавлення позивача статусу учасника бойових дій судом не здобуто та учасниками справи суду не подано.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що посвідчення видане відповідно до пункту 16 статті 6 Закону № 3551-XII, за змістом якого до учасників бойових дій належать особи, які брали участь у всіх формах збройної боротьби за незалежність України у XX столітті у складі Української повстанської армії, Української повстанської армії отамана Тараса Боровця (Бульби) "Поліська Січ", Української народної революційної армії (УНРА), Організації народної оборони "Карпатська Січ", Української військової організації (УВО), збройних підрозділів Організації українських націоналістів і відповідно до Закону України "Про правовий статус та вшанування пам`яті борців за незалежність України у XX столітті" визнані борцями за незалежність України у XX столітті. Порядок надання статусу учасника бойових дій зазначеним особам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку набула статус учасника бойових дій. Вказаного статусу вона не позбавлена та має право на пільги встановлені для осіб з інвалідністю І групи внаслідок війни.

З огляду на наданий статус, визначені для вказаної категорії осіб пільги, у пенсійного органу відсутні повноваження для перевірки підстав для надання / отримання такого статусу особою, відтак, заперечення відповідача у цій частині суд оцінює критично.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідач здійснює доплату (підвищення, цільова допомога) до пенсії позивачу саме як учаснику бойових дій у розмірі 25 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що підтверджується протоколом з пенсійноїсправи.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28 липня 2010 року №656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій».

Пунктом 1 Постанови № 656 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що у разі коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, установлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає в осіб з інвалідністю внаслідок війни I групи - 650 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 525 відсотків, III групи - 360 відсотків, в учасників бойових дій та постраждалих учасників Революції Гідності - 165 відсотків, таким особам з інвалідністю внаслідок війни, учасникам бойових дій та постраждалим учасникам Революції Гідності виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначених розмірів.

Абзацом третім пункту 1 вказаної Постанови № 656 передбачено, що щомісячна державна адресна допомога до пенсії, передбачена абзацом другим цього пункту, особам з інвалідністю внаслідок війни II і III груп із числа учасників бойових дій у період Другої світової війни та учасникам бойових дій у період Другої світової війни, яким виповнилося 85 років і більше, виплачується в розмірі, встановленому для осіб з інвалідністю внаслідок війни I групи.

При цьому, фінансування щомісячної державної адресної допомоги до пенсії згідно пункту 3 вказаної Постанови здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Як видно з матеріалів справи, позивачці виповнилося 85 років та щомісячний розмір її пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень тощо) станом на час звернення не перевищував 650 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. У зв`язку з цим ОСОБА_1 набула право на отримання щомісячної державної адресної допомоги до пенсії у розмірах, визначених Постановою № 656.

Своє право на отримання вказаної допомоги позивачка реалізувала шляхом звернення до відповідача із заявою про призначення та виплату щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, однак їй було відмовлено з огляду на те, що ОСОБА_1 вже отримує надбавку "Учасника бойових дій". Окрім цього, апелянт посилається на те, що у матеріалах пенсійної справи позивача відсутня інформація про участь у бойових діях в період Другої світової війни. Апелянт вважає, що підвищення відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та мінімальна пенсійна виплата встановлюються як учаснику бойових дій.

З змістом статті 4 Закону № 3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни та учасники війни.

Тобто вказаними нормами статті 4 Закону № 3551-XII ветеранів війни розділено на три групи: 1) учасники бойових дій; 2) особи з інвалідністю внаслідок війни; 3) учасники війни. В подальшому у статтях 5, 6, 7, 8 Закону № 3551-ХІІ надається визначення, хто саме є учасниками бойових дій, особами з інвалідністю внаслідок війни та учасниками війни. Таке розділення законодавцем на групи ветеранів війни пов`язане з наданням пільг та гарантій їх соціального захисту в залежності від того є особа учасником бойових дій, особою з інвалідністю чи учасником війни.

Положення Закону № 3551-ХІІ не містять визначення такої категорії учасників бойових дій як учасники бойових дій у період Другої світової війни.

Разом з тим, як уже вказано вище, відповідно до вимог Положення № 302, належним документом, що підтверджує статус ветеранів війни, є відповідне посвідчення, у тому числі й посвідчення «Учасника бойових дій».

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1), при призначенні до пенсій надбавок, допомог, додаткової пенсії, компенсації, пенсії за особливі заслуги перед Україною та підвищень відповідно надаються документи про визнання заявника ветераном війни, особою, на яку поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Згідно пункту 2.12 Порядку №22-1 за документ, який засвідчує, що особі встановлено статус ветерана війни, особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", приймаються завірені в установленому порядку копії посвідчень: учасника війни; учасника бойових дій.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, у позивача наявне посвідчення учасника бойових дій, яке у встановленому законом порядку не вилучалося, позивач не позбавлялася статусу учасника бойових дій, оскільки до цього часу користується пільгами, передбаченими статтею 12 Закону №3551-XII, до поданої заяви про перерахунок пенсії нею було долучено копію посвідчення учасника бойових дій, а також тимчасову довідку №617 від 25.08.2022.

Отже, відмова пенсійного органу у призначенні позивачці щомісячної державної адресної допомоги до пенсії до розміру 650 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до вимог Постанови № 656, суперечить вимогам чинного законодавства та є протиправною.

Таким чином, суд першої інстанції правильно задовольнив позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №02 від 29.08.2022 про відмову ОСОБА_1 у призначенні та виплаті щомісячної державної адресної допомоги до пенсії відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій» та зобов`язанння Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 щомісячну державну адресну допомогу відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій» починаючи з 20.08.2022 з врахуванням раніше виплачених сум.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар