Справа № 465/648/23
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

20.03.2023 року м. Львів Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартьянова С.М.

при секретарі судового засідання - Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови ЕАР №6440747 від 22.01.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі свого представника, звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови ЕАР №6440747 від 22.01.2023 року, в якому просив суд визнати дії працівника поліції УПП у Львівській області інспектора ОР капітана поліції Савицького Олександра Феофіловича 2 батальйону 1 роти, щодо складання постанови ЕАР 6440747 від 22.01.2023 року, про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладання на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень за порушення ч.1 ст. 122 КУпАП незаконними; визнати протиправною та скасувати постанову працівника УПП у Львівській області інспектора ОР капітана поліції Савицького Олександра Феофіловича 2 батальйону 1 роти, щодо складання постанови серії ЕАР №6440747 від 22.01.2023 року, про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладання на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень за порушення ч.1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 22.01.2023 року близько 05.30 год. позивач керуючи автомобілем марки SUZUKI NEW SX4, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на вул. Стрийській, 1 у м. Львові, оскільки запідозрив несправність автомобіля.

Позивач вийшов зі свого автомобіля, кили в цей час до нього підійшли працівники патрульної поліції м. Львова, капітан поліції ОСОБА_2 повідомив , що позивач порушив вимогу дорожнього знаку 4.4 рух прямо і направо, здійснив рух ліворуч, чим порушив п. 8.4.г правил дорожнього руху порушення вимог наказових знаків.

Позивач повідомив, що жодних правил дорожнього руху він не порушував та здійснював усі маневри поворотів з дотриманням цих правил. Проте на доводи позивача працівник поліції не звернув уваги.

Після цього працівником поліції винесено постанову ЕАР №6440747 від 22.01.2023 року пр. накладання на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Позивач з даною постановою не погоджується вважає її незаконною, у зв`язку з тим, що він жодних правил дорожнього руху не порушував, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Окрім того з тексту постанови вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП не додано.

У зв`язку з вище викладеним позивач і був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 03.02.2023 року позовну заяву залишено без руху.

На виконання ухвали суду 21.02.2023 року позивачем подано заяву про усунення недоліків, зокрема надано суду оригінал квитанції про оплату судового збору в розмірі 536,80 грн.

Ухвалою суду від 23.02.2023 року відкрито провадження у адміністративній справі

Розгляд справи здійснюється за правилами, передбаченими ст. 286 КАС України.

Призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

15.03.2023 року на адресу суду від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказує, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і підвідомчістю. Згідно Наказу МВС «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» від 18.12.2018 №1026 строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА становит 30 діб. Виходячи з цього, відеозапис не є збереженим. Управлінню патрульної поліції не були відомі наміри позивача скасувати постанову та про необхідність збереження відеозапису з відеореєстраторів того дня.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, останнім подано заяву в якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву зазначив, що проти задоволення позовних вимог заперечує, та просив розглядати справу у його відсутність за наявними в матеріалах справи доказами.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить до наступного висновку.

Відповідно до матеріалів справи, постановою серії ЕАР № 6440747 від 22.01.2023 року у справі про адміністративне правопорушення інспектором 1 роти 2 батальйону УПП у Львівській області ДПП капітаном поліції Савицьким О.Ф. притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП за невиконання вимог дорожнього знаку п.4.4 чим порушив п.8.4.г ПДР та накладено штраф у розмірі 340,00 грн.

Згідно з ч. 1ст. 2 КАС України,завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.14 Закону України «Про дорожній рух»,учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху,учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому представником відповідача докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені та відеозапису вчиненого адміністративного правопорушення суду не представлено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України,принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП,орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2ст.77 КАСУ,в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р.«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»,звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з`ясовування всіх обставин, перелічених у ст.247, 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 90 КАС України,суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог КУпАП.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення від 22.01.2023 року, не подав доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого, а тому з цих підстав позовні вимоги необхідно задоволити, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6440747 від 22.01.2023 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1ст.122 КУпАП на позивача у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Відповідно до вимог статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, положеннями ст. 286 КАС України не передбачено можливості ухвалення рішення про визнання неправомірними дій капітана поліції, і тому таку вимогу належить залишити без задоволення.

Ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позов про скасування постанови інспектора патрульної поліції підлягає задоволенню та зазначені норми КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 536,80 грн. на користь позивача.

Керуючись статтями 8, 9, 20, 44, 47, 77, 90, 139, 192, 210-211, 241-246, 250 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови ЕАР №6440747 від 22.01.2023 року задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАР № 6440747 від 22.03.2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП в користь ОСОБА_1 536 (пятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судових витрат на відшкодування судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, адреса місцезнаходження: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя Мартьянова С.М.