Справа № 640/26947/20
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Парінова А. Б., Ключковича В. Ю., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві , в якому просив суд:

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в м. Києві від 12 серпня 2020 року № 480 щодо звільнення ОСОБА_1 з посади старшого слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві;

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в м. Києві від 04.09.2020 року № №722 о/с від 04.09.2020 в частині, що стосується ОСОБА_1 ;

-поновити ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві з 12 серпня 2020 року;

-стягнути з Головного управління Національної поліції в м. Києві на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 47 399,82 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2022 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов хибних висновків щодо допущення позивачем дисциплінарного проступку, оскільки провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАУ закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, що у повній мірі спростовує висновки як службового розслідування так і суду першої інстанції.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу. Відповідачем щодо задоволення вимог апеляційної скарги заперечено, зазначено, що рішення суду постановлено при повному з`ясуванні фактичних обставин справи та з вірним застосуванням норм права.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2022 року та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2023 призначено справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, з належними документами, що посвідчують право представників представляти їх інтереси, в судове засідання не з`явилися.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебував на посаді старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у м. Києві, що підтверджується матеріалами справи.

За його участю 09.07.2020 сталася дорожньо-транспортна пригода з потерпілими.

Як вбачається з інформаційної довідки начальника УКЗ ГУНП у м. Києві полковника поліції Н. Зіненко від 09.07.2020 № 3498/125/01/26-2020 на ім`я заступника Голови НПУ - начальника ГУНП у м. Києві Андрія Крищенка, 09.07.2020 о 00.10 ОСОБА_1 перебуваючи поза службою, керуючи автомобілем «Volkswagen Golf» номерний знак НОМЕР_1 , який належить йому, рухався у напрямку виїзду з м.Києва, де не вибравши безпечної швидкості та не дотримавшись безпечної дистанції, здійснив зіткнення з вантажним автомобілем марки «MAN», номерний знак НОМЕР_2 , після чого в`їхав у відбійник та перекинувся. На місце дорожньо-транспортної пригоди прибули наряди патрульної поліції. ОСОБА_1 намагаючись втекти з місця події, залишивши автомобіль та побіг у ліс, однак був затриманий працівниками поліції.

Під час з`ясування обставин дорожньо-транспортної пригоди встановлено, що ОСОБА_1 перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим, йому запропоновано пройти освідування за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest», на що він погодився. Під час освідування встановлено факт перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння (1,72 проміле).

Відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З метою перевірки наведеної інформації та встановлення усіх обставин правопорушення, відповідно до статей 14,15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України Наказом Головного управління № 1226 від 10.07.2022 «Про призначення та проведення службового розслідування» за наведеним фактом призначено службове розслідування, затверджено склад дисциплінарної комісії, якій доручено провести службове розслідування в установленому порядку.

При наданні оцінки обставинам цього дисциплінарного провадження комісією досліджено матеріали, надані Голосіївським районним судом м.Києва у справі № 752/14663/20 про адміністративне правопорушення за ч.1.ст 130 КУпАП, провадження у якій стосовно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до висновку службового розслідування за фактом порушення ПДР та службової дисципліни ОСОБА_1 , дисциплінарною комісією рекомендовано до останнього застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 12 серпня 2020 року № 480 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог частини 1 статті 1, підпунктів 2, 6 частини 3 статті 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до Наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві №722 о/с від 04.09.2020, ОСОБА_1 , старшого слідчого, слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів слідчого управління звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77.

ОСОБА_1 не погоджуючись з вищевказаними наказами, звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України» та Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Положеннями частини першої статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

У частинах першій та другій статті 19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень, визначаються Дисциплінарним статутом Національної України, що затверджується законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного Статуту Національної поліції України.

Згідно ст. 1. Розділу I Дисциплінарного Статуту Національної поліції України, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Дисциплінарним проступком за приписами статті 2 Дисциплінарного статуту є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни, яка відповідно до частини першої статті 7 Дисциплінарного статуту базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У частинах першій та другій статті 5 Дисциплінарного статуту закріплено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

Порядок накладання дисциплінарних стягнень встановлений статтею 14 Дисциплінарного статуту, якою зокрема передбачено, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяці». Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідками розслідування.

Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького укладу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням Національної поліції у м.Києві видано наказ від 10.07.2020, яким призначено службове розслідування.

За результатами вказаного розслідування уповноваженою на те дисциплінарною комісією 10.08.2020 складено висновок, який затверджений т.в.о. начальника ГУ НП у м.Києві полковником поліції - Віктором Нечитайлом.

Відтак, службове розслідування було проведено в межах відведеного строку, повноважним органом та за наявності до того відповідних підстав.

Як вбачається з змісту висновку про результати службового розслідування, члени дисциплінарної комісії, які проводили службове розслідування, прийшли до переконання про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, несумісного з подальшим проходженням служби в Національній поліції України, зокрема вказали, що останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним цих подій. Порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства.

Також, із змісту вказаного висновку службового розслідування вбачається, що в рамках такого було допитано не лише позивача, а й інспекторів роти №1 батальйону №2 полку №1 Управління патрульної Поліції у м. Києві ДПП лейтенантів поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що власне склали відносно позивача протокол за фактом скоєння ДТП (т.2 а.с. 36-41).

Вказані особи пояснили, що прибувши на місце скоєння ДТП виявили чоловіка (позивача), на якого вказано як на водія, що скоїв ДТП. ОСОБА_1 намагався покинути місце скоєння ДТП до лісосмуги та був затриманий із застосуванням спеціальних засобів. Також із змісту вказаних письмових пояснень, наданих в рамках службового розслідування вбачається, що ними було здійснено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, у тому числі із допомогою приладу «Драгер» за наслідками якого показник склав 1,72%. Оскільки ОСОБА_1 не погодився із результатами огляду, його направлено до медичної установи, після чого відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130КУпАП (т.2 а.с. 18-21).

Як вірно зауважено судом першої інстанції, підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стали обставини порушення ним службової дисципліни. В межах проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією не досліджувалося питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення, а надавалася правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку. При цьому, наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.

Закриття судом справи про адміністративне правопорушення не свідчить про відсутність дисциплінарного проступку, оскільки як при службовому розслідуванні так і при вирішенні судом першої інстанції даного спору оцінювалась інша сукупність доказів щодо наявності або відсутності складу дисциплінарного проступку, тому під час вирішення даного спору рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 06.10.2020 у справі № 752/14663/20 не має жодного преюдиційного значення.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, не притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення певних дій не є тотожним із застосуванням дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які несумісні з подальшим проходженням служби, оскільки працівники правоохоронних органів власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватись.

Аналогічного змісту правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 № 824/355/17-а, від 17.07.2019 № 806/2555/17.

Також, цілком безпідставними є доводи апелянта в частині неврахування судом першої інстанції не співмірності вчиненого позивачем проступку із застосованим покаранням у вигляді звільнення.

Поряд із цим, як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, судом першої інстанції належним чином оцінено обставини скоєння позивачем дисциплінарного проступку встановленого службовим розслідуванням та з огляду на грубе порушення позивачем службової дисципліни, що принижує та дискредитує як самого працівника поліції, так і органи поліції в цілому, зроблено вірні висновки, що застосування такого заходу відповідачем є правомірним.

Також не знайшли свого підтвердження доводи апелянта в частині протиправності дій відповідача щодо здійснення його звільнення у період перебування на лікарняному.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач ознайомився з наказом про звільнення 12.10.2020, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою.

Відповідно до листка непрацездатності серії АДШ № 398808 ОСОБА_1 перебував на лікарняному з 09.07.2020 по 22.07.2020.

Згідно довідок № 85, 110 про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу, виданих КНП «ЦПМСД №2» Дарницького району міста Києва, позивач перебував на лікарняному з 23.07.2020 по 10.09.2020 та з 11.09.2020 по 10.10.2020 відповідно.

ОСОБА_1 12.10.2020 звернувся до Головного управління з заявою про необхідність внесення змін до наказу про його звільнення, так як він у цей час перебував на лікарняному, що підтверджується наявними в матеріалах справи листками непрацездатності.

Наказом Головного управління № 903 о/с внесено зміни до наказу Головного управління від 04.09.2020, та зазначено днем звільнення ОСОБА_1 - 10.10.2020.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов

Суддя В. Ю. Ключкович

Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 23.03.2023)