Справа № 320/2648/23
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

22 березня 2023 року м. Київ № 320/2648/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо виплати позивачу пенсії, яка розрахована ним на підставі занижених розмірів додаткових видів грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління ПФУ у м. Києві здійснювати виплату позивачу пенсії, з доплатами, надбавками та індексацією без обмеження її розміру, яка розрахована відповідачем з урахуванням довідки Офісу Генерального прокурора від 20.08.2021 №21-764зп про додаткові види грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача, відповідно до ст.51 Закону України № 2262-ХІІ виплатити позивачу різницю, починаючи з 29.12.2017 року між фактично сплаченою пенсією, яка розрахована ГУ ПФУ в м. Києві на підставі занижених розмірів додаткових видів грошового забезпечення, та належною до сплати пенсією з доплатами, надбавками та індексацією, яка розрахована відповідачем на підставі достовірних відомостей про додаткові види грошового забезпечення з урахуванням довідки Офісу Генерального прокурора від 20.08.2021 №21-764зп.

Відповідно до вимог частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Судом під час вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлено недоліки позовної заяви, у зв`язку із чим ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків, про які вказано в ухвалі, а саме шляхом подання до суду: позовної заяви, що відповідає статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України із уточненням першої позовної вимоги та другої позовної вимоги з урахуванням викладених судом зауважень; належним чином засвідчену копію додатків до позову для відповідача.

На адресу суду надійшла заява про уточнення позовних вимог та усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 , у якій позивачем уточнено прохальну частину позову та заявлено наступні вимоги:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження ним, після проведення 01.03.2022 року перерахунку пенсії, розміру її виплати сумою 45038,44 грн, яка була розрахована 29.12.2017 року на підставі недостовірних відомостей про додаткові види грошового забезпечення за останні 24 місяці, що передували звільненню з військової служби;

- зобов`язати Головне управління ПФУ у м. Києві здійснювати виплату пенсії, з доплатами, надбавками та індексацією без обмеження її розміру, починаючи з 01.03.2022 року, яка була розрахована (перерахована) відповідачем на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 20.08.2021 №21-764зп про додаткові види грошового забезпечення з урахуванням виконавчого листа по справі № 640/26369/19;

- зобов`язати відповідача, відповідно до ст.55 Закону України № 2262-ХІІ виплатити позивачу різницю за період з 01.03.2019 року по 01.03.2022 року між фактично сплаченою щомісячною пенсією (45038,44 грн.) та належною до сплати щомісячною пенсією з доплатами, надбавками та індексацією, яка розрахована відповідачем на підставі достовірних відомостей про додаткові види мого грошового забезпечення на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 20.08.2021 №21-764зп.

Дослідивши подану позивачем заяву про усунення недоліків позовної заяви, судом встановлено, що позивачем було уточнено позовні вимоги, відтак позов підлягає дослідженню на відповідність приписам Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 суд продовжив встановлений ухвалою від 13 лютого 2023 року про залишення позовної заяви без руху процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви. Суд запропонував позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду заяву про поновлення строку звернення до суд з позовною заявою та докази поважності причин його пропуску.

На адресу суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду та уточнення позовних вимог ОСОБА_1 . У якій позивачем уточнено прохальну частину позову та заявлено наступні вимоги:

- визнати протиправними дії відповідача, після проведення 01.10.2020 року розрахунку пенсії позивача, спрямовані на обмеження ним розміру її виплати сумою, яка була розрахована 29.12.2017 року при призначенні пенсії на підставі недостовірних відомостей про додаткові види грошового забезпечення за останні 24 місяці, що передували звільненню з військової служби;

- зобов`язати Головне управління ПФУ у м. Києві здійснювати щомісячну виплату розрахованої пенсії позивачу, з урахуванням надбавок, підвищень, цільових грошових допомог, індексацій та інших доплат до пенсії, встановлених діючим законодавством без обмеження її розміру, починаючи з 01.10.2020року;

- зобов`язати відповідача, відповідно до ст. 55 Закону України № 2262-ХІІ здійснити позивачу доплату різниці між фактично сплаченою щомісячною пенсією та належною до сплати щомісячною пенсією з урахуванням надбавок, підвищень, цільових грошових допомог, індексацій та інших доплат до пенсії, встановлених діючим законодавством за минулий час, а саме з дати розрахунку пенсії на підставі нової довідки, тобто з 01.10.2020 року по дату набрання рішення законної сили.

- з урахуванням ст. 55 Закону України № 2262-ХІІ звернути до негайного виконання одночасну виплату відповідачем суми недоотриманої позивачем пенсії за 12 місяців з дати проведення перерахунку пенсії позивачу, тобто за період з 01.10.2020року по 01.10.2021 року. Решту суми несплаченої пенсії, починаючи з 01.10.2021 року доплачувати щомісячно рівними частинами.

Також у пункті 1 прохальної частини позовної заяви позивач просить суд поновити пропущений строк для звернення з позовом до суду, зважаючи на спробу досудового врегулювання спору.

Додаткового щодо строку звернення до суду позивач зазначив, що причиною пропуску строку звернення до суду було намагання позивача врегулювати спір з відповідачем мирним порядком шляхом досудового його врегулювання. Зокрема, як зазначив позивач у період з серпня 2021 року до лютого 2023 року він намагався зобов`язати пенсійні органи добровільно здійснити перерахунок його пенсії за новою довідкою і змусити відповідача добровільно виплачувати позивачу пенсію після перерахунку з урахуванням рішення суду у справі № 826/2908/18.

Розглянувши надані документи позивачем на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та клопотання про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої-другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен був дізнатись», що містяться у частині 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Як було зазначено судом в ухвалі від 01.03.2023 у позовній заяві позивач зазначив, що 29.12.2017 йому було призначено військову пенсію, яка обчислена на підставі довідок про основні та додаткові види грошового забезпечення, що видані уповноваженим органом - Генеральною прокуратурою та яка становить 45038,44 грн.

Однак, позивач зауважив, що з вини уповноваженого органу - Генеральної прокуратури, якою видавалися йому довідки для розрахунку вищезазначеної пенсії, в довідці на підставі якої відповідачем здійснювався розрахунок середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення, вказані недостовірні дані за період з 22.07.2016 року по 11.12.2017 року, оскільки в зазначений період грошове забезпечення уповноваженим органом незаконно виплачувалося по нижче оплачуваній посаді в заниженому розмірі. При цьому, на виконання судового рішення Окружного адміністративного суду м. Києва № 640/26369/19 Офісом Генерального прокурора була донарахована та сплачена позивачу різниця грошового забезпечення за вказаний період.

З огляду на викладені у позові позивачем обставини, за висновком суду, позивач дізнався про порушене право у лютому 2022 року, з моменту перерахунку його пенсії відповідачем.

Разом з тим, з даним позовом до суду позивач звернувся 07.02.2023, що підтверджується відомостями штампу вхідної кореспонденції суду, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Дослідивши подану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду слід зауважити, зміст позовної заяви та клопотання про поновлення строку звернення до суду не містить інформації про наявність дійсних істотних перешкод чи труднощів для своєчасного подання позовної заяви до суду в межах встановлених законом строків, які б були об`єктивними та не залежали від волевиявлення сторони. Крім того, доводи позивача відносно того, що він здійснював дії щодо досудового врегулювання спору шляхом надіслання звернень до відповідача не є за своїм змістом поважними причинами пропуску строку на звернення до суду, а є суб`єктивним правом позивача.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

Крім того, суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого та оформлення належним чином позовної заяви.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що викладені позивачем в обґрунтування заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду обставини не є поважними.

При цьому слід враховувати, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду з прав людини від 21.02.1986 справа «Стаббігс та інші проти Великобританії»).

Будь-яких інших належним та допустимих доказів неможливості звернутись до суду за захистом порушеного права у строк, визначений чинним законодавством України, позивачем не надано.

Відтак, суд дійшов висновку, що заява позивача про поновлення пропущеного строку не містить поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Пунктом 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно пунктів 1 та 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Беручи до уваги ту обставину, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали йому звернутись з даним позовом до суду у межах строків, встановлених законом, а судом з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не встановлено підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає поверненню позивачу.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду з подібним позовом після того, як перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 121-123, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачеві.

2. Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Панова Г. В.