Справа № 520/21444/21
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 березня 2023 року № 520/21444/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністра внутрішніх справ України Монастирського Дениса Анатолійовича, Начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області Перліна Станіслава Ігоровича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати бездіяльності Міністра внут рішніх справ України -Монастирського Д.А. та начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області - Перліна С. за скаргою позивача від 20 вересня 2021 року щодо призначення службового розслідування за фактами системного порушення кримінального процесуального законо давства начальником відділення поліції №1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковником поліції - Березкою А. та на чальником відділення №2 (м. Барвінкове) слідчого відділу Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області підполковником поліції Барановим С.;

- зобов`язати Міністра внутрішніх справ України -Монастирського Д.А. та начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області - Перліна С. надати відповідь за скаргою позивача від 20 вересня 2021 року щодо призначення службового розслідування за фактами системного пору шення кримінального процесуального законодавства начальником відділення поліції №1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області під полковником поліції - Березкою А. та начальником відділення №2 (м. Барвінкове) слідчого відділу Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області підполковником поліції

ОСОБА_2 обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20 вересня 2021 року, відповідно до ст. 19 Конституції України, ст. 2 Закону України Про Національну поліцію і ст.ст. 11-15 Закону України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року №893, Міністру внутрішніх справ України - Монастирському Д.А. позивачем була подана скарга щодо ініціювання призначення службового розслідування за фактами системного порушеннями кримінального процесуального законодавства начальником відділення поліції №1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковником поліції - Березкою А. та начальником відділення №2 (м.Барвінкове) слідчого відділу Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області підполковником поліції Барановим С., проте відповідь на скаргу позивачем не отримано.

Таким чином, позивач фактично оскаржує бездіяльність відповідачів щодо не розгляду його заяви щодо ініціювання призначення службового розслідування за фактами системного порушеннями кримінального процесуального законодавства начальником відділення поліції №1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області та начальником відділення №2 (м.Барвінкове) слідчого відділу Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області підполковником поліції, що стало підставою звернення до суду.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про звернення громадян» скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження.

Порядок розгляду звернень в територіальних органах Національної поліції України визначений у Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженому наказом МВС України від 15.11.2017 №930 (далі-Наказ №930).

Так, відповідно до положень абзацу 2 пункту 1 розділу IV Наказу № 930 розгляд скарг громадян на дії (бездіяльність) працівників органів (підрозділів) поліції здійснюється в порядку, передбаченому цим Порядком.

Відповідно до пунктів 2,3,4 розділу IV Наказу № 930 за кожною скаргою громадян на наявність порушень чи недоліків у роботі органів (підрозділів) поліції або на дії (бездіяльність) поліцейських проводиться ретельна перевірка органом чи підрозділом поліції, до якого звернувся зі скаргою громадянин, або тим органом (підрозділом) поліції, якому доручено проведення відповідної перевірки керівництвом Національної поліції України. За результатами перевірки виконавець складає і подає на розгляд керівнику органу (підрозділу) поліції або його заступникам рапорт (доповідну записку), в якому (якій) зазначає чи підтвердилися наведені відомості (факти) та яких заходів вжито для усунення виявлених порушень або недоліків. Громадянину за наслідками розгляду скарги надається письмова відповідь. Рішення за розглядом скарги громадянина приймає керівник органу (підрозділу) поліції (або його заступник), у провадженні якого знаходиться скарга.

Службова дисципліна в поліції врегульована Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі Дисциплінарний статут НПУ).

Відповідно до частини 1 статті 12 Дисциплінарного статуту НПУ дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частини 1 статті 14 Дисциплінарного статуту НПУ підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення* ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини 10 статті 14 Дисциплінарного статуту НПУ порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Міністерством внутрішніх справ України видано наказ від 07.11.2018 № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» (далі - Наказ № 893). Наказом № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок). У пункті 2 розділу II Порядку визначено, що службове розслідування призначається, зокрема, за наявності відповідних даних. В абзаці 12 пункту 2 розділу II Порядку зазначено, що підставою для призначення службового розслідування є наявність даних про приховування поліцейським від обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні та адміністративні правопорушення, які були відомі поліцейському, але не отримали реєстраційного номера або не були зафіксовані ним у встановленому законодавством України порядку.

Порядок ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затверджений наказом МВС України від 08 лютого 2019 року № 100 (далі - Наказ № 100).

У пункті 2 розділу І Наказу № 100 визначено, що єдиний облік (далі - ЄО) - це прийняття та реєстрація органами (підрозділами) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події. Прийняття та реєстрація заяв (повідомлень) - це отримання заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події та присвоєння їм порядкового номера уповноваженими службовими особами органів (підрозділів) поліції.

З наданих матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до поліції із заявами, а саме:

04.03.2021 до відділенням поліції № 1 Ізюмського районного управління поліції ГУ НП в Харківській області;

28.05.2021 до Голови Національної поліції України;

15.06.2021 до відділенням поліції № 1 Ізюмського районного управління поліції ГУ НП в Харківській області.

Дослідивши позовну заяви, скаргу від 17.09.2021, ухвалу Барвінківського районного суду Харківської області у справі № 611/214/21 від 31.03.2021 та роздруківки інформації з інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» суд встановив, що заява ОСОБА_1 від 04.03.2021, була зареєстрована у відділенні поліції № 1 Ізюмського районного управління поліції ГУ НП в Харківській області 04.03.2021, після його повідомлення через оператора 102 зробленого 04.03.2021. Отже, поліцейськими відділення поліції № 1 Ізюмського районного управління поліції ГУ НП в Харківській області було зареєстровано заяву ОСОБА_1 у єдиному обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події за № 425 самостійно у день її подання.

Встановлено, що заява від 28.05.2021, надіслана до Національної поліції України, була направлена в подальшому для розгляду до ГУНП в Харківській області. У відділенні поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області заява була зареєстрована у єдиному обліку за № 1312 від 22.06.2021.

В подальшому, заява ОСОБА_1 від 15.06.2021 надіслана поштою до відділення поліції була зареєстрована у єдиному обліку за № 1312 у відділенні поліції № 1 Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області 22.06.2021 (в день її отримання).

Таким чином, на думку суду, в діях поліцейських відділення поліції № 1 Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області та відділення поліції № 2 Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області відсутнє будь-яке приховування від обліку заяв позивача.

Щодо не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та закриття кримінального провадження, то необхідно зазначити те, що це не є приховуванням від обліку заяв. Такі дії посадової особи оскаржуються в порядку статті 303 КПК України.

Реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого під час досудового розслідування, не є безумовною підставою для призначення службового розслідування відносно посадових осіб, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Чинний КПК України не передбачає оскарження в апеляційному та касаційному порядку ухвали слідчого судді про задоволення скарги заявника (потерпілого) та скасування постанови про закриття кримінального провадження з направленням справи для організації додаткового розслідування з метою додаткової перевірки звернень чи скарг заявника. Така ухвала є остаточною не з метою позбавлення слідчого, прокурора права на її перегляд вищою судовою інстанцією та перевірки законності і обґрунтованості ухвали слідчого судді, а задля забезпечення реалізації заявником права на вирішення його заяви (клопотання) у відповідності із нормами процесуального закону, якими регулюється вирішення цього питання.

Отже, із обставин справи, норм права, а саме положень абзацу 12 пункту 2 розділу II Порядку та пункту 2 розділу І Наказу № 100 суд робить висновок, що не внесення відомостей до ЄРДР та закриття кримінального провадження не є безумовною підставою для призначення службового розслідування. Підставою для призначення службового розслідування є тільки приховування поліцейським інформації, відомості про яку не внесені до єдиного обліку заяві повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, тобто інформації, якій у єдиному обліку не присвоєно реєстраційного номеру.

Судом встановлено, що всі три заяви ОСОБА_1 були зареєстровані в єдиному обліку (отримали реєстраційний номер) в день їх надходження до підрозділу поліції, таким чином в діях поліцейських підрозділів поліції відсутні дії направлені на приховування заяв позивача від обліку і як наслідок відсутні підстави про призначення службового розслідування.

Підсумовуючи наведене, суд вказує, що посадові особи ГУ НП в Харківській області під час розгляду звернення позивача діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; своєчасно, тобто протягом встановленого строку.

Матеріалами справи також підтверджено, що скаргу ОСОБА_1 (реєстраційний номер М-29858 від 27.09.2021) за резолюцією першого заступника Міністра внутрішніх справ Єніна Є. від 27.09.2021 направлено до Національної поліції за належністю.

Листом ГУ НП в Харківській області від 18.10.2021 № М-2462/119-24/01- 2021 надано відповідь на скаргу Позивача від 17.09.2021. Зазначена обставина підтверджує факт направлення МВС України скарги Позивача до Національної поліції для здійснення розгляду та надання відповіді.

Оцінюючи підстави пересилання звернення № М-29858, слід врахувати, що позивач у зверненні повідомляв про те, що посадовими особами Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області приховувались від обліку зави та повідомлення Позивача про вчинені кримінальні правопорушення. При цьому керівництвом Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області не вжито заходів щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 р. № 878 (надалі - Положення № 878) Міністерство внутрішніх справ України (МВС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

МВС є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах, зокрема, забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, а також надання поліцейських послуг.

За змістом підпункту 1 пункту 3 Положення № 878 основними завданнями МВС є забезпечення формування державної політики у сфері охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, забезпечення публічної безпеки і порядку, а також надання поліцейських послуг;

Повноваження МВС відповідно до покладених на нього завдань визначені пунктом 4 Положення № 878. Даним пунктом 4 Положення перелік повноважень МВС не містить повноважень щодо призначення службового розслідування стосовно поліцейських.

Статтею 16 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII передбачені основні повноваження Міністра внутрішніх справ України у відносинах з поліцією, а саме: Міністр внутрішніх справ України:

забезпечує формування державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони та захисту прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, а також надання поліцейських послуг та контролює її реалізацію поліцією;

забезпечує нормативно-правове регулювання діяльності поліції, погоджує та подає на розгляд Кабінету Міністрів України розроблені поліцією та Міністерством внутрішніх справ України проекти законів, актів Кабінету Міністрів України з питань діяльності поліції;

затверджує стратегічні програми діяльності та визначає пріоритетні напрями роботи поліції, шляхи виконання покладених на неї завдань, затверджує плани її роботи;

забезпечує виконання міжнародних договорів України, що належать до сфер діяльності поліції;

забезпечує ведення та використання баз (банків) даних, визначає порядок обміну інформацією між Міністерством внутрішніх справ України, поліцією та іншими центральними органами виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України;

приймає рішення про розподіл бюджетних коштів, головним розпорядником яких є Міністерство внутрішніх справ України;

виконує інші обов`язки відповідно до цього та інших законів України. Таким чином, МВС забезпечує формування державної політики у сфері

забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони та захисту прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, а також надання поліцейських послуг, в тому числі шляхом забезпечення нормативно-правового регулювання діяльності поліції, а також контролює реалізацію відповідної державної політики поліцією.

Водночас відповідно до положень статті 22 Закону України «Про Національну поліцію» керівник поліції: очолює поліцію та здійснює керівництво її діяльністю, забезпечує виконання покладених на неї завдань /п. 1/; у межах компетенції організовує та контролює виконання поліцією Конституції та законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів міністерств, а також наказів і доручень Міністра внутрішніх справ України з питань, що належать до сфери діяльності поліції /п. 2/; приймає у визначеному порядку рішення про заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських /п. 14/.

Отже, до повноважень керівника Національної поліції віднесено контроль виконання поліцією Конституції та законів України, підзаконних актів, прийняття рішень щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських.

Враховуючи розмежування повноважень МВС України та Національної поліції та зміст питань, порушених у зверненні позивача (призначення службового розслідування стосовно керівництва Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області), суд прийшов до висновку, що МВС не є суб`єктом, до повноважень якого віднесено вирішення порушених у зверненні питань, відтак обґрунтовано надіслало звернення за належністю до Національної поліції.

Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що МВС України, надіславши відповідно до статті 7 Закону України «Про звернення громадян» за належністю до Національної поліції скаргу ОСОБА_1 № 29858 від 27.09.2021, поінформувавши про це заявника листом від 27.09.2021 № М-24993/09, не порушило прав та законних інтересів позивача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області Перліна Станіслава Ігоровича (вул. Жон Мироносиць, буд. 5,м. Харків), Міністра внутрішніх справ України Монастирського Денисв Анатолійовича (вул. Академіка Богомольця, буд. 10,м. Київ,01601) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.