Справа № 420/25428/21
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 березня 2023 року

м. Київ

справа № 420/25428/21

адміністративне провадження № К/990/8522/23

Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В. Е.,

перевіривши касаційну скаргу Військової академії (м. Одеса)

на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року

та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2023 року

у справі №420/25428/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Військової академії (м. Одеса), в якому просив:

- визнати протиправними дії Військової академії (м. Одеса), які виразилися у відмові виплати середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 3.05.2019 року по 14.06.2021року;

- зобов`язати Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 3.05.2019 року по 14.06.2021 року відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою КМУ від 8.02.1995 року №100.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової академії (м. Одеса) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 3.05.2019 року по 13.06.2021 року.

Стягнуто з Військової академії (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 3.05.2019 року по 13.06.2021 року у сумі 37 501,91грн. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2023 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року скасовано в частині стягнення з Військової академії (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 3.05.2019 року по 13.06.2021 року у сумі 37501,91грн. Прийнято в цій частині нову постанову, якою стягнуто з Військової академії (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 3.05.2019 року по 13.06.2021 року у сумі 21 386,99грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Військова академія (м. Одеса) подала до Верховного Суду касаційну скаргу.

За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддею-доповідачем встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, а також зазначити, в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів, та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити відповідні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Так, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що вона не містить посилань на конкретний підпункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження та належних обґрунтувань такого посилання. Зміст касаційної скарги зводиться до викладення фактичних обставин справи, незгоди відповідача із оскаржуваними рішеннями судів попередніх інстанції та посиланням на нормативно-правові акти, що свідчить про формальний підхід скаржника до належного оформлення касаційної скарги в частині обов`язкового зазначення підстав касаційного оскарження з урахуванням частини 4 статті 328 КАС України.

При цьому, посилання на практику Верховного Суду, викладену у постановах від 22.01.2020 у справі №620/1982/19, від 18.11.2019 року у справі №0940/1532/18, від 28.01.2020 року у справі №822/2663/15, від 24.01.2018 року у справі №807/1502/15, від 27.06.2018 року у справі №810/1543/17, від 04.12.2019 року у справі №825/742/16 без посилання на конкретний пункт частини 4 статті 328 КАС України не може вважатись належним обгрунтуванням підстави касаційного оскарження.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження з обґрунтуванням того, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення (рішень).

Також скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження. Враховуючи, що касаційна скарга підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження суд не вирішує.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 44, 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Військової академії (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2023 року у справі №420/25428/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В. Е. Мацедонська