Справа № 357/8901/22
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 357/8901/22 Суддя (судді) першої інстанції: Орєхова О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Парінов А.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: Відділ державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій посадової особи неправомірними та скасування постанови, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив суд скасувати постанови у справах про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання (перебування, місцезнаходження юридичної особи) на території України відносно гр. ОСОБА_1 з накладенням адміністративного штрафу - а саме: постанову серії АА №00000295 - накладення адміністративного штрафу у розмірі - 17000 (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.); постанову серії АА №00000301 - накладення адміністративного штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.); постанову серії АА №00000302 - накладення адміністративного штрафу у розмірі 34000 ( тридцять чотири тисячі гривень 00 коп.)

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що він 04 червня 2022 року в період часу між 17 год. 59 хв. до 21 год. 06 хв., вчинив одне й те саме адміністративне правопорушення (порушення п.22.5 ПДР України), відповідальність за яке передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Наразі відносно нього складено три постанови, тобто притягнуто до відповідальності тричі. При цьому, згідно змісту постанов, одного й то ж самого дня, на одній й тій самій автодорозі зафіксовано різну масу транспортного засобу. Апелянт стверджує, що під час керування транспортним засобом не розвантажував і не завантажував вантаж транспортного засобу, жодної зупинки, щодо завантаження, або ж розвантаження транспортного засобу не виконував. Тому вважає визначення маси автомобіля шляхом відео фіксації у зазначених постановах не відповідають дійсності і не могли бути прийняті як належний доказ.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, доказам належної оцінки не надав та безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 22 березня 2023 року.

Відзиви на апеляційну скаргу до суду не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

22 березня 2023 року о 09 год. 08 хв. у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги по всій території України, в тому числі на території м. Києва, розгляд апеляційної скарги відкладено до закінчення повітряної тривоги, дана інформація учасникам судового розгляду, що з`явилися до суду апеляційної інстанції, доведена працівниками Відділу служби судових розпорядників. .

Разом з тим, 22 березня 2023 року о 10 год. 36 хв. через службу діловодства суду отримано клопотання представника позивача про відкладення судового розгляду справи на іншу дату у зв`язку з початком повітряної тривоги.

Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення апеляційної скарги, зважаючи на скорочені строки апеляційного розгляду у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, що визначені частиною п`ятою статті 286 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Наразі, після закінчення повітряної тривоги сторони в судове засідання не з`явились та явки уповноважених представників до суду не забезпечили. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були повідомлені належним чином.

З огляду на зазначене та керуючись приписами ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, суд протокольною ухвалою вирішив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу, вантажний-спеціалізований фургон DAF XF 95.380, д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , маса без навантаження 12450 кг, повна маса 26000 кг, що підтверджується наявним в матеріалах справи відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ( а. с. 12 ).

Так, відносно ОСОБА_1 , 03 серпня 2022 року державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті винесено постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі( а. с. 13-15 ), а саме:

1) серії АА №00000295 з накладенням адміністративного штрафу у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.). Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 04.06.2022 року о 17 год.59 хв., за адресою М-04 Знам`янка-Луганськ-Ізварине (на м. Волгоград через мм Дніпро, Донецьк) км 60+050 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки DAF XF 95.380, д.н.з. НОМЕР_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України - перевищення загальної маси транспортного засобу на 8% ( 1.443 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі транспортного засобу 18 тон. Відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 132-1 КУпАП;

2) серії АА №00000301 з накладенням адміністративного штрафу у розмірі - 8500 (вісім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.). Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 04.06.2022 року о 20год.48 хв. за адресою Н-01 Київ-Знам`янка км 206+200 гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки DAF XF 95.380, д.н.з. НОМЕР_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України - перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,4% (1,164 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі транспортного засобу 18 тон. Відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП;

3) серії АА № 00000302 з накладенням адміністративного штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.). Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 04.06.2022 року о21 год.06 хв. за адресою Н-01 Київ-Знам`янка км 198+300 гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки DAF XF 95.380, д.н.з. НОМЕР_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України - перевищення загальної маси транспортного засобу на 11.8% (2.137 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі транспортного засобу 18 тон. Відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП.

07 вересня 2022 року Департамент реалізації державної політики та нагляду(контролю) за безпекою на наземному транспорті звернувся до Відділу Державної виконавчої служби у м.Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції для виконання примусового стягнення постанов про стягнення штрафу ( а.с. 19-21 ).

09 вересня 2022 року старшим державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби у м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень за №№69797348, 69797226, 69796999 ( а.с. 16-18 ).

Вважаючи вказані постанови протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про автомобільний транспорт», який визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частиною 1 статті 60 Закону № 2344-III визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Пунктом 1.3 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху закріплено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів не перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Таким чином, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Відповідно до вимог статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно-правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Статтею 132-1 КУпАП визначено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Так, частиною 2 ст. 132-1 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі:

- п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно;

- однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%;

- двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30%;

- трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Примітка. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником транспортного засобу DAF XF 95.380, д.н.з. НОМЕР_1 . Позивач не заперечує, що 04.06.2022 року вказаний транспортний засіб рухався дорогами загального користування під його керуванням.

04.06.2022 року вказаний транспортний засіб в проміжок часу з 17 год. 59 хв. по 21 год. 06 хв. був зафіксований тричі під час руху із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України на різних ділянках доріг республіканського значення різними технічними засобами:

- за адресою М-04 Знам`янка-Луганськ-Ізварине (на м. Волгоград через мм Дніпро, Донецьк) км 60+050, технічним засобом WIM12, 12 із перевищенням нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу на 8% ( 1.443 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі транспортного засобу 18 тон;

- за адресою Н-01 Київ-Знам`янка км 206+200, технічним засобом WIM10, 10 із перевищенням нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу на 6,4% (1,164 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі транспортного засобу 18 тон;

- за адресою Н-01 Київ-Знам`янка км 198+300технічним засобом WIM9, 9 із перевищенням нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу на 11.8% (2.137 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі транспортного засобу 18 тон.

Відповідно, постановою від 03.08.2022 серії АА № 00000295 зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу: Кількість вісей - 2 шт; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями1-2 становить 6600 мм; навантаження на вісь 1 - 9767 кг, 2 - 11836 кг; загальна маса-21603 кг. Постановою від 03.08.2022 серії АА № 00000301 зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу: Кількість вісей - 2 шт; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2 становить 6590 мм; навантаження на вісь 1 - 9427 кг, 2 - 11865 кг; загальна маса - 21292 кг. Постановою від 03.08.2022 серії АА № 00000302 зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу: Кількість вісей - 2 шт; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2 становить 6590 мм; навантаження на вісь 1 - 9929 кг, 2 - 12445 кг; загальна маса - 22374 кг.

Таким чином , колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем вчинено три різні правопорушення, відповідальність за які хоча і встановлена ч.2 ст.132-2 КУпАП, однак за різних фактичних умов і в різних розмірах.

Відповідно до вимог статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до приписів пункту 1 частини 2 статті 229 КУпАП від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття132-2, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1,стаття 133-2).

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувані позивачем постанови складено різними посадовими особами Департаменту реалізації державної політики та нагляду(контролю) за безпекою на наземному транспорті, отже вказані справи не розглядалися одночасно і правила ч.2 ст. 36 КУпАП в даному випадку не могли бути застосовані.

Щодо доводів апелянта про недостовірність показів вимірюваної техніки, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що вказані правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки W1M12, 12, свідоцтво про повірку технічного засобу (серія) № UA.TR.00135 214-21,215-21, дійсне до 12.10.2022; за допомогою комплексного технічного засобу марки W1M10, 10, свідоцтво про повірку технічного засобу (серія) № UA.TR.00135 211-21,213-21, дійсне до 16.06.2022, за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 9, 9, свідоцтво про повірку технічного засобу (серія) № UA.TR.001 35 209-21, 210-21, дійсне до 16.06.2022.

Відповідно до сертифікатів перевірки типу та копії свідоцтв про повірку технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень відповідають вимогам Технічним регламентам засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 163.

Доказів зворотного апелянтом не надано.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 року № 623).

Відповідно до п. 7 Порядку №1174, фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

За приписами п. 14 Порядку №1174, інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційної телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Відповідно до п. 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363 для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

З метою збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття законодавцем установлено заборону перевезення вантажів транспортними засобами, що перевищують установлені параметри фактичної маси та навантаження на вісь (осі).

У контексті п. 22.5 ПДР, перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 803/1540/16.

Колегія суддів звертає увагу, що сумніви апелянта щодо точності вимірювання є лише його припущеннями, які не можуть слугувати доказом у справі.

Наразі, апелянтом не надано доказів того, що рух транспортного засобу здійснювався за одним шляховим листком, вантаж був один і той самий та протягом всього маршруту не відвантажувався і не завантажувався.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що відповідачем доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, адже, зміст оскаржуваних постанов відображає склад адміністративного правопорушення, а вимоги до змісту постанови, визначені статтею 283 КУпАП та Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512 дотримано.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про законність оскаржуваних постанов та скоєння позивачем адміністративного правопорушення, визначеного ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів враховує, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому, підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 286, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає оскарженню в силу приписів ч.3 ст.272 КАС України

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

(повний текст ухвали складено 22.03.2023р.)