Справа № 380/18238/22
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Овертранс" до Державної служби України з безпеки на транспорті відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальність "Овертранс" (далі позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті відділ державного нагляду (контролю) у Львівській області (далі відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 25.11.2022 № 349229 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25.11.2022 відповідач прийняв постанову № 349229 про застосування до ТОВ "Овертранс" адміністративного-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн за відсутність у водія транспортного засобу на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний траспорт", відповідальність за яке передбачене абз. 3 ч. 1 ст. 60 цього Закону. Вважає оспорювану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки зазначений у постанові транспортний засіб перебуває у володінні та користуванні ТОВ "Львівська пивна компанія" на підставі Договору оренди транспортних засобів від 03.01.2013, тому позивач не є перевізником в розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", до якого застосовуються адміністративно-господарський штраф.

Із наведених підстав, просить позов задовольнити.

Ухвалою від 21.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Ухвалою від 21.12.2022 судом вжиті заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови від 25.11.2022 № 349229 до набрання законної сили рішенням у справі.

05.01.2023 відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що статтями 48, 49 Закону України "Про автомобільний транспорт" на перевізника покладений обов`язок із забезпечення, а водія пред`явлення для перевірки відповідних документів. 07.10.2022 посадовими особами Укртрансбезеки, на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок та направлення на перевірку № 004348 від 30.09.2022 проведена рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів, за результатами якої складений Акт № 3344476 від 07.10.2022. Перевіркою зафіксоване таке: "Направлення на перевірку 30.09.2022 № 004348. Під час перевірки виявлено порушення водій здійснював вантажні перевезення з м. Львів до м. Хмельницький зі слів водія. На час перевірки виявлено, що у водія відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа, товарно-транспортна накладна на вантаж або інший визначений законом документ на вантаж. Порушено вимоги ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Водій транспортного засобу заперечень щодо визначення ТОВ "Овертранс" перевізником в акті перевірки не висловив. Оскільки, будь-яких належних та допустимих доказів про те, що на момент перевірки суб`єктом відповідальності була інша особа, та про те, що вказаний транспортний засіб не був у користуванні позивача не надано та матеріали справи відповідних доказів не містять, можна із впевненістю стверджувати про правомірність притягнення позивача до відповідальності.

Крім того, відповідач відмітив, що для транспортних засобів, що перебувають у користуванні фізичних чи юридичних осіб, реєстраційним документом, наявність якого є обов`язковою згідно із вимогами статей 39 та 38 Закону України "Про автомобільний траспорт", є тимчасовий реєстраційних талон на транспортний засіб, якого не було у водія при проведенні перевірки. Відповідач вважає, що доводи позивача не підтверджують порушення в діях контролюючого органу під час проведення рейдової перевірки, а оскаржуваний акт індивідуальної дії є таким, що прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства. З огляду на зазначене, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

10.01.2023 позивач надіслав відповідь на відзив, у якій Товариство відмічає, що повідомлення про час і місце розгляду справи на яке посилається відповідач, що було зареєстровано в управлінні 29.11.2022 за № 43748/33/24-22, не було належним чином відправлено позивачу (ні під розписку, ні рекомендованим листом, ні на офіційну електронну адресу позивача), що являється порушенням п. 26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № l567. Відповідач добре обізнаний, що транспортний засіб, який був предметом перевірки, перебуває у володінні та користуванні ТзОВ "Львівська пивна компанія" на підставі Договору оренди транспортних засобів № 03/01/13 від 03.01.2013 та матеріалів справи № 380/4900/22 (подаючи апеляційну скаргу в листопаді 2022 року). 3 врахуванням зазначеного вище, належним відповідачем у даній справі являється ТОВ "Львівська пивна компанія", водієм- ОСОБА_1 (який перебуває у трудових відносинах з ТОВ "Львівська пивна компанія") порушено вимоги Закону України "Про автомобільний транспорт" під час здійснення комерційного перевезення.

18.01.2023 відповідач надіслав заперечення на відповідь на відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зважаючи на те, що позивачем в додатках до відповіді на відзив подані платіжні доручення № 752, 751, 929, 869, 1159, 1863, 2133, 2538, 2922, 3323. Дослідивши ці платіжні доручення, відповідач наголошує, що зі змісту призначення платежу неможливо ідентифікувати, чи конкретно за наданим Позивачем договором оренди транспортних засобів № 03/01/13 від 03.01.2013 здійснювалися наведені платежі, що має принципове значення при вирішенні спору. Більше того, у згаданих платіжних дорученнях проставлено відмітку: "проведено банком та відповідна дата" без проставлення печатки банку, що є обов`язком реквізитом подібних офіційних документів. Відповідач зазначає, що договір оренди транспортних засобів може вважатися виконаним за умови надання підтверджень належної оплати за таким договором.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки від сторін не надходили клопотання щодо розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Овертранс", зареєстроване як юридична особа, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, .

Основним видом діяльності позивача за КВЕД є 49.41 вантажний автомобільний транспорт.

Автомобіль марки VOLVO, модель FL7, д.н.з. НОМЕР_1 , належить на праві приватної власності TZOV "OVERTRANS", що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу, наявним в матеріалах справи.

Відповідно до договору оренди транспортних засобів № 03/01/13 від 03.01.2013 ТОВ "Овертранс" (Орендодавець) та ТОВ "Львівська пивна компанія" (Орендар) уклали договір, відповідно до якого Фургон-С VOLVO FL7 р.н. НОМЕР_1 р.в. 1997 року передається у строкове платне користування орендарю. Відповідно до п. 5 Договору строк дій договору до 03.01.2023.

На виконання Договору оренди транспортних засобів № 03/01/13 від 03.01.2013 Орендодавець та Орендар склали Акт прийому-передачі транспортних засобів від 03.01. 2013, згідно пункту 4 якого Орендару переданий у поатне строкове користування Фургон-С VOLVO FL7 р.н. НОМЕР_1 р.в. 1997 року.

07.10.2022 посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області на 252 км А/Д М-30 проведена перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт транспортного засобу марки VOLVO FL7, номерний знак НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

За результатами проведеної перевірки складений акт від 07.10.2022 № 344476, яким встановлено надання послуг із перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа, товарно-транспортна накладна на вантаж або інший визначений законом документ на вантаж.

В Акті від 07.10.2022 № 344476 зазначено, що перевезення здійснювалось з м. Львів до м. Хмельницький зі слів водія ОСОБА_1 , який підписав акт перевірки без зауважень.

На підставі акту від 07.10.2022 № 344476 начальник відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області 25.11.2022 виніс постанову № 349229 про застосування до ТОВ "Овертранс" адністративно-господарського штрафу у сумі 1700,00 грн за відсутність у водія транспортного засобу на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний траспорт", відповідальність за яке передбачене абз. 3 ч. 1 ст. 60 цього Закону.

Вважаючи протиправною спірну постанову, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку обгрунтованості доводів позивача про незаконність спірної постанови, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон №2344-III).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2344-III законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Згідно із ч. 12 ст. 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

За змістом пункту 1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 (далі - Положення № 103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно п. 8 Положення № 103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування ,міському електричному, залізничному транспорті (п.п. 1 п. 1 Положення № 103).

Згідно із п.п. 2. 9 п. 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Відповідно п. 15 Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорті, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567) під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Статтею 34 Закону № 2344-III передбачено, що автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимогстатті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно - транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Варто зазначити, що згідно із п. 6.1 наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340 "Про затвердження Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів" вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Відповідно до п. 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: - забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі:протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР ( 994 016), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа уразіобладнаннятранспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записуєвід руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки даніщодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Таким чином, серед інших документів повинні бути документи, передбачені п. 3.3 наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 "Про затвердження Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті", які водієм ОСОБА_1 не були надані під час перевірки.

Зі змісту постанови від 25.11.2022 № 349229 вбачається, що адміністративно-господарська санкція була застосована до позивача у зв`язку з порушенням Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 3 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

За змістом абзацу 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення є саме автомобільний перевізник, тому спірним питанням в межах даної справи є встановлення факту чи є позивач перевізником в розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт".

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послуги згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (ст. 33 вказаного Закону).

Таким чином, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, у тому числі за перевезення вантажу без навності всіх документів, є автомобільний перевізник.

З Акту перевірки від 07.10.2022 № 344476 судом встановлено, що 07.10.2022 під час вчинення порушення водієм ОСОБА_1 на транспортному засобі марки VOLVO FL7 р.н. НОМЕР_1 здійснювалось транспортування вантажу з м. Львів до м. Хмельницький.

За договором оренди транспортних засобів № 03/01/13 від 03.01.2013 та акту передачі транпортних засобів від 03.01.2013 транспортний засіб марки VOLVO FL7 р.н. НОМЕР_1 у січні 2013 року переданий в оренду ТОВ "Львівська пивна компанія".

Відповідно до відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ТОВ "Овертранс" за КВЕД є 49.41 вантажний автомобільний транспорт.

Із наведеного слідує, що ТОВ "Овертранс" у спірних правовідносинах не є перевізником у розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", оскільки його транспортний засіб фактично використовувався іншою особою, у той час як за ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт покладено виключно на автомобільного перевізника.

Суд зазначає, що згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , транспортний засіб марки VOLVO FL7 р.н. НОМЕР_1 є приватною власністю ТОВ "Овертранс", а тому позивач мав законне право передавати право користування цим транспортним засобом іншій фізичній чи юридичній особі, зокрема, і ТОВ "Львівська пивна компанія", передавши йому реєстраційні документи на цей транспортний засіб, що в даному випадку жодним чином не зробило позивача учасником правовідносин з перевезення вантажу.

З огляду на положення ст. 60 Закону № 2344-ІІІ, якою відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт покладено виключно на автомобільного перевізника та за вищенаведених обставин, підстави для застосування до позивач адміністративно-господарського штрафу, відсутні.

У постанові від 22.02.2023 у справі № 240/22448/20 Верховний Суд зазначив, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена абзацом шістнадцятим частини першої статті 60 Закону № 2344-III, застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників/користувачів транспортного засобу, яким перевозиться вантаж.

Відтак, суд погоджується з доводами позивача про те, що автомобільний перевізник має використовувати транспортний засіб для перевезення вантажу на законних підставах. Проте автомобільним перевізником є той, хто надає відповідну послугу (статті 33, 50 Закону № 2344-III), а не власник/користувач транспортного засобу.

Варто відмітити, що надання цієї послуги може передбачати використання (на законних підставах) транспортного засобу, який належить іншій особі, але ця обставина не змінює правового статусу перевізника в цих правовідносинах, особливо коли мова йде про застосування відповідальності, передбаченої абзацом третім частини першої статті 60 Закону № 2344-III. Тому автомобільний перевізник не може визначатися тільки на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб, адже такі дані не завжди свідчать, що послуги з перевезення здійснює власник транспортного засобу.

Встановлені судом обставини є самостійною підставою для визнання протиправним та скасування спірного рішення. Судом не надається юридична оцінка суті порушення визначеного в спірній постанові, оскільки позивач не має обов`язку доводити чи спростовувати суть господарського порушення, яке він не вчиняв.

Частиною першою ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, суд вважає протиправною оскаржувану постанову, оскільки вона прийнята на підставі матеріалів, які складені без встановлення належного суб`єкта відповідальності.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на те, що відповідачем не доведена правомірність винесення оскаржуваної постанови, у той час, як позивачем позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Розподіл судових витрат суд здійнює за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 257-262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області від 25.11.2022 № 349229 про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю "Овертранс" адміністративно-господарського штрафу.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Овертранс" (81085, Львівська область, с. Підрясне, вул. Європейська, 1, корпус Б-4; ) за рахунок бюджетних асигнувань відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби з безпеки на транспорті (вул. Львівська, 659А/2, м. Городок, Львівська область; ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисильова О.Й.