Справа № 480/11196/21
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 р.Справа № 480/11196/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

представника відповідача - Скиданенка М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 (суддя Кравченко Є.Д.; м. Суми; повний текст рішення складено 18.07.2022) по справі № 480/11196/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області

про визнання незаконними дій, визнання незаконними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області (далі по тексту відповідач, ГУДПС у Сумській області), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд:

- визнати незаконними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області, правонаступником якого у цих взаємовідносинах є Головне управління Державної податкової служби у Сумській області, по нарахуванню ОСОБА_1 заборгованості по податку на доходи фізичних осіб у сумі 103998 грн. 56 коп., військового збору у сумі 21199 грн. 58 коп., адміністративного штрафу у сумі 510 грн. 00 коп., податку для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, у сумі 134656 грн. 08 коп., а всього 270364 грн. 22 коп., після припинення нею 20.03.2018 підприємницької (господарської) діяльності та після набрання 02.10.2019 законної сили судовим рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 у справі № 480/1959/19, провадження № 2-а/818/2661/19;

- визнати незаконними (нечинними) та скасувати податкові повідомлення-рішення № , № , № , № , № , № , № та вимогу про сплату боргу № від 14.03.2019, прийняті стосовно платника податків фізичної особи - громадянина ОСОБА_1 Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Сумській області, правонаступником якого є Головне управлінням Державної податкової служби України у Сумській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вищевказані суми заборгованості були нараховані ОСОБА_1 контролюючим органом на підставі висновків, викладених в акті перевірки від 27.05.2019 № 582/18-28-13-03//127. Однак, така перевірка була проведена незаконно, зокрема наказ Головного управління ДФС у Сумській області № 613 від 29.03.2019 про її проведення був скасований рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 у справі № 480/1959/19, яке набрало законної сили, а отже дії по нарахуванню ОСОБА_1 заборгованості у загальному розмірі 270362,22 грн., також, є протиправними.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 по справі № 480/11196/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання дій незаконними, визнання незаконними та скасування рішень, податкових повідомлень-рішень, вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 14.06.2019 № , № , № , № , рішення Головного управління ДФС у Сумській області про застосування штрафних санкцій від 13.06.2019 № , від 14.06.2019 № , № та вимогу Головного управління ДФС у Сумській області про сплату боргу від 14.06.2019 № .

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, Сумська область, 40009, ідентифікаційний код 43995469) судовий збір у розмірі 2704 (дві тисячі сімсот чотири) грн. 00 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, з викладенням в ньому висновків, які не відповідають обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 по справі № 480/11196/21 в частині задоволення позову та прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначив, що наказ № 613 від 29.03.2019 був оскаржений позивачем після проведення перевірки (ухвала про відкриття провадження від 04.06.2019). Більш того, на дату прийняття податкових повідомлень рішень за результатами перевірки, наказ № 613 від 29.03.2019 не був скасований. У зв`язку з чим, вважає спірні податкові повідомлення-рішення законними, а дії Головного управління ДПС у Сумській області по нарахуванню ОСОБА_1 заборгованості по податку на доходи фізичних осіб у сумі 103998 грн. 56 коп., військового збору у сумі 21199 грн. 58 коп., адміністративного штрафу у сумі 510 грн. 00 коп., податку для фізичних осіб, які обрали спрощену систему оподаткування, у сумі 134656 грн. 08 коп. такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі наказу Головного управління ДФС у Сумській області від 29.03.2019 № 613 Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 (а.с. 49) у період з 14.05.2019 по 20.05.2019 посадовими особами Головного управління ДФС у Сумській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2018, за результатами якої складено акт від 27.05.2019 № 582/18-28-13-03//127 (а.с. 53-77).

Висновком акту перевірки від 27.05.2019 № 582/18-28-13-03//127 встановлено порушення позивачем:

- п.296.2 ст.296 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ із змінами та доповненнями, а саме неподання податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2017 рік та 2018 рік, за що передбачена штрафна санкція в сумі 340,00 грн.;

- ст. 172 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VІ із змінами та доповненнями, внаслідок чого донараховано податку на доходи з фізичних осіб в сумі 83198,85 грн., в т.ч. за 2018 рік - 83198,85 грн.;

- п. 4 ч. 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2426-VI від 08.07.2010 із змінами та доповненнями, а саме неподання звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2015 рік, 2017 рік та 2018 рік, за що передбачена штрафна санкція в сумі 510,00 грн.;

- п. 4 ч. 1 ст.4, п. 2 ч.1 ст. 7, п. 5 ст. 8, п. 2 ст. 9 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, внаслідок чого донараховано єдиного внеску в сумі 86219,78 грн., у тому числі за 2014 рік - 86219,78 грн.;

- п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 3 ч. 1 ст. 7, ст. 8 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, внаслідок чого донараховано єдиного внеску в сумі 2457,18 грн., в тому числі за 2018 рік - 2457,18 грн.;

- п. 8 ст. 9 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, внаслідок чого нарахована штрафна санкція в сумі 843,86 грн. та пеня в сумі 196,69 грн.;

- п.п. 16-1 п.10 розділу XX Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VІ із змінами та доповненнями, внаслідок чого донараховано військового збору в сумі 24959,66 грн., в тому числі за 2018 рік - 24959,66 грн.;

- п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст.85 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VІ, а саме не надання на перевірку первинних документів, за що передбачена штрафна санкція в сумі 510,00 грн..

На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДФС у Сумській області прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 14.06.2019 № , яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем єдиний податок з фізичних осіб (код платежу 18050400) у сумі 340,00 грн. (а.с. 73);

- податкове повідомлення-рішення від 14.06.2019 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код платежу 11010500) у загальній сумі 103998,56 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 83198,85 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 20799,71 грн. (а.с. 81);

- рішення від 14.06.2019 № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування , яким застосовано штрафні санкції у розмірі 510,00 грн. (а.с. 83);

- рішення від 14.06.2019 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано штрафні санкції у розмірі 43355,61 грн. (а.с. 85);

- рішення від 13.06.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 13.06.2019, яким застосовано штрафні санкції у розмірі 843,86 грн. та нараховано пеню у розмірі 196,69 грн. (а.с. 87);

- податкове повідомлення-рішення від 14.06.2019 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір (код платежу 11011000) у загальній сумі 31199,58 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 24959,66 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 6239,92 грн. (а.с. 89);

- податкове повідомлення-рішення від 14.06.2019 № , яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем адміністративні штрафи та інші санкції (код платежу 21081103) у сумі 510,00 грн. (а.с. 91);

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.06.2019, якою вимагалось сплатити суму недоїмки з єдиного внеску у сумі 88676,96 грн. (а.с. 92).

Результати контрольно-перевірочної роботи були відображені працівниками ГУ ДФС у Сумській області в ІКП платника податків ОСОБА_1 (а.с. 99-103).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 у справі № 480/1959/19, яке набрало законної сили 02.10.2019, скасовано наказ Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області № 613 від 29.03.2019 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 (а.с. 124-127).

Не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, а також діями відповідача щодо нарахування ОСОБА_1 заборгованості, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що визнання протиправним та скасування наказу № 613 від 29.03.2019 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 свідчить про відсутність правових наслідків такої перевірки, а також про протиправність прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки) як індивідуальних актів.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в частині задоволення позовних вимог), колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України) встановлено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Порядок та підстави проведення документальної невиїзної перевірки регламентовано статтею 79 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 79.2 якої документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Згідно з пунктом 86.1 статті 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до пунктів, 2, 6, 7 статті 13 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон), податкові органи мають право:

- проводити перевірки на підприємствах, в установах і організаціях, у осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичних осіб - підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску, достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час такої перевірки. Документальні та камеральні перевірки проводяться у порядку, встановленому Податковим кодексом України;

- застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом;

- стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Згідно із частинами 3, 4 статті 25 Закону, суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до ч. 14 ст. 25 Закону, про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Таким чином, здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату недоїмки з єдиного внеску у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником правопорушення.

Нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Верховного Суду від 20.09.2019 по справі № №0340/1931/18, відсутність законних підстав для проведення перевірки, скасування у судовому порядку наказу на проведення такої перевірки, має правовим наслідком визнання протиправними податкових повідомлень-рішень, винесених за результатами такої перевірки.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що подібний підхід до застосування норм права за встановлених обставин скасування наказу про проведення перевірки на підставі судового рішення, що набрало законної сили, підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема постановами від 03 червня 2021 року у справі № 822/1660/18, від 21 січня 2021 року у справі № 826/3200/14, від 20 жовтня 2021 року у справі № 815/94/16, від 09.11.2022 у справі №160/9949/19, а також у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суд від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18.

Відповідно, колегія суддів вказує, що визнання протиправним та скасування наказу № 613 від 29.03.2019 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 свідчить про відсутність правових наслідків такої перевірки, а також про протиправність прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки) як індивідуальних актів.

Статтею 74 КАС України врегульоване питання допустимості доказів, за змістом якої суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оскільки акт документальної перевірки, як доказ вчинення позивачем податкових правопорушень, порушень Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", отримано контролюючим органом із порушенням порядку, встановленого Законом, через протиправність наказу про призначення перевірки, що підтверджено судовим рішенням, яке набрало законної сили, та, в силу статті 129-1 Конституції України та статті 370 КАС України, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, такий акт документальної перевірки не є допустимим доказом вчинення позивачем правопорушень.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Сумській області від 14.06.2019 № , № , № , № , рішень Головного управління ДФС у Сумській області про застосування штрафних санкцій від 14.06.2019 № , № , від 13.06.2019 № та вимоги Головного управління ДФС у Сумській області про сплату боргу від 14.06.2019 № .

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи..

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 по справі № 480/11196/21 залишити без змін в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 22.03.2023 року