Справа № 420/25289/21
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

23 березня 2023 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за адміністративним позовом управління ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 року, яке набрало законної сили 10.03.2022, адміністративний позов задоволено частково. Дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні з 01.04.2019 року перерахунку пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО68080 від 08.09.2021 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019 року ОСОБА_2 визнано протиправними. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО68080 від 08.09.2021 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019 року ОСОБА_2 та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням вже виплачених сум.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

03.02.2023 до суду за вхід. №3309/23 надійшла заява ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні по справі №420/25289/21, у якій просить замінити стягувача у виконавчому провадженні по справі №420/25289/21 з ОСОБА_2 , у зв`язку з його смертю, на ОСОБА_1 .

В обґрунтування вищенаведеної заяви заявник вказав, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 . Тоді як ОСОБА_1 є спадкоємницею першої черги, що прийняла спадщину після ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою наданою Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кіріченко Іриною Євгенівною від 17.01.2023 року за №4/02-14 та свідчтвом про право на спадщину №НСЕ637559 від 16.02.2023.

Ухвалою суду від 13.03.2023 року призначено судове засідання на 12:00 год. 23.03.2023 року.

У судове засідання, призначене на 12:00 год 12.03.2023 року, учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до приписів ч.9 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.

Так, згідно з ч.1 ст.379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч.4 ст.379 Кодексу адміністративного судочинства України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, законодавством передбачена можливість заміни сторони справи виконавчого провадження або у виконавчому листі (до відкриття виконавчого провадження) в порядку правонаступництва.

Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, законодавець передбачив можливість спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії).

Аналогічний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2019р. у справі №284/252/17.

Водночас, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 була призначена відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992. № 2262-XII (далі - Закон № 2262).

При цьому, ч.ч.1-3 ст.61 Закону №2262-ХІІ встановлено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

З аналізу наведеної норми права слідує, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, до складу спадщини не включаються.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. ч.1, 2 ст.15 Закону №1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Положеннями ч.5 ст.15 цього Закону передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

У контексті наведених положень Закону №1404-VIII слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.

При цьому, виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

Цей Закон не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац другий частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII).

Судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 31.01.2018 року у справі №2а/945/2010 (6-а/195/7/17) суд враховує, що розширене тлумачення ч.1 ст.264 КАС України узгоджується зі змінами щодо заміни сторони виконавчого провадження, які відбулися з прийняттям Закону від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким КАС України викладено у новій редакції (діє з 15.12.2017 року). Зокрема, у ст.379 у порівняні зі ст.264 КАС України у попередній редакції, з`явилася частина 4 такого змісту: «Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження».

Отже, виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, тлумачити статтю 264 КАС України слід, як норму, яка надає суду можливість контролювати виконання судових рішень, усувати перешкоди та сприяти виконанню. При цьому відсутність виконавчого провадження на час звернення із заявою про заміну сторони не є матеріально-правовою перешкодою для заміни сторони правонаступником, і не суперечить загальній меті адміністративного судочинства.

Вказана правова позиція відповідає практиці Верховного Суду у вказаній категорії справ, а також викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі №2-а-3938/11 (адміністративне провадження №К/9901/16571/19) від 14 червня 2021 року у справі №2-а-1411/11 (адміністративне провадження №К/9901/5410/21) від 31 жовтня 2018 року у справі №2-а-3494/11 (адміністративне провадження №К/9901/37249/18), від 02 жовтня 2020 року у справі № 169/380/17 (адміністративне провадження № К/9901/30308/18).

Рішенням суду, яке набрало законної сили зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО68080 від 08.09.2021 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019 року ОСОБА_2 та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням вже виплачених сум.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень.

Таким чином, з урахуванням приписів ч.1 ст.61 Закону №2262-ХІІ, дружина, має право на отримання нарахованих за його життя, проте не отриманих сум пенсій (доплат до пенсії), тобто є правонаступником у спірних правовідносинах.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що наявні підстави для заміни правонаступником сторони виконавчого провадження, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 205, 376, 293, 379 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником задовольнити.

Замінити сторону стягувача у справі №420/25289/21, а саме з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Ухвала набирає законної сили у порядку ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки встановлені ст.ст.295-297 КАС України.

Суддя О.О. Хурса