Справа № 500/48/23
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/48/23

21 березня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чепенюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Вахновської Г.С., Мариняк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Микулинецької селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Микулинецької селищної ради, у якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення двадцять восьмої сесії восьмого скликання Микулинецької селищної ради від 21.06.2022 №2202 Про розгляд рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 по справі №500/458/22, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,6 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Микулинецької селищної ради в межах земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0019;

зобов`язати Микулинецьку селищну раду на черговій сесії селищної ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.09.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,6 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Микулинецької селищної ради в межах земельної ділянки кадастровий номер 601:003:0019.

В обґрунтування позову вказано, що 16.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до Микулинецької селищної ради із заявою про надання дозволу на розроблення проектної документації щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,6 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Микулинецької селищної ради в межах земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0019.

Рішенням двадцятої сесії восьмого скликання Микулинецької селищної ради №1914 від 06.12.2021 позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у зв`язку з відведенням вищевказаної земельної ділянки в оренду власникам майна колишнього КСП «Надзбруччя».

Вказане рішення Микулинецької селищної ради позивач оскаржив до суду.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 у справі №500/458/22 визнано протиправним та скасовано рішення двадцять другої сесії восьмого скликання Микулинецької селищної ради від 06.12.2021 №1914 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», зобов`язано Микулинецьку селищну раду на черговій сесії селищної ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.09.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, з урахуванням правової оцінки обставин, що надані в даному рішенні суду.

У подальшому рішенням двадцять восьмої сесії восьмого скликання Микулинецької селищної ради №2202 від 21.06.2022 ОСОБА_1 повторно відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації.

Позивач вважає таке рішення Микулинецької селищної ради протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України (далі ЗК України) визначений вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Водночас ОСОБА_1 стверджує, що невідповідність місця розташування земельної ділянки має бути пояснена вказівкою на конкретні невідповідності законам або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, про що в оскаржуваному рішенні не зазначено.

Відтак, на переконання позивача, відмовляючи у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, відповідач діяв неправомірно, що зумовило звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

24.01.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому Микулинецька селищна рада проти позовних вимог заперечує та вказує, що 16.09.2021 від позивача надійшла заява про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,6 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Микулинецької селищної ради в межах земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0019. 06.12.2021 Микулинецька селищна рада рішенням двадцятої сесії восьмого скликання №1914 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», відмовила ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, у зв`язку з відведенням вищевказаної земельної ділянки в оренду власникам майна колишнього КСП «Надзбруччя». Власниками нерухомого майна (спільна часткова власність) є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які звернулися 23.04.2021 до Микулинецької селищної ради з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у спільну сумісну оренду терміном на 49 років земельної ділянки орієнтовною площею до 1,8000 га. Рішенням тринадцятої сесії восьмого скликання Микулинецької селищної ради від 03.08.2021 №1193 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, 14.12.2021 укладено договір оренди землі між Микулинецькою селищною радою та вказаними вище особами.

Відповідно до статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Представник відповідача зазначає, що набувачами та власниками майна колишнього КСП «Надзбруччя», а саме: нежитлової будівлі (будівля механізатора) по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які звернулись до Микулинецької селищної ради із заявою про відведення їм у спільну сумісну оренду земельної ділянки без зміни її цільового призначення, а саме за рахунок земель сільськогосподарського призначення, угіддя - під господарськими будівлями і дворами, що повністю відповідає вимогам статті 120 ЗК України.

Прийняття сесією селищної ради позитивного рішення за заявою ОСОБА_1 було б порушенням законних прав ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на отримання в спільну сумісну оренду земельної ділянки та порушенням чинного законодавства України.

Також представник відповідача вказує, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 у справі №500/458/22 було винесено на розгляд сесії Микулинецької селищної ради, якою повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 16.09.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та винесено рішення №2202 від 21.06.2022, з урахуванням правової оцінки обставин, що надані у рішенні суду.

За таких обставин відповідач повідомляє, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 у справі №500/458/22 є виконаним.

З огляду на вказане просить відмовити у задоволенні позову повністю. Також відзив містив клопотання про розгляд справи за участю представника Микулинецької селищної ради (а.с.68-72, 89-95).

Ухвалою суду від 25.01.2023 клопотання Микулинецької селищної ради про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін задоволено, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 16.02.2023 о 10.00 год.

Ухвалою суду від 16.02.2023, постановленою у судовому засіданні без виходу суду до нарадчої кімнати, оголошено перерву у розгляді справи до 10.00 год 16.03.2023 та витребувано у відповідача додаткові докази.

Судове засідання 16.03.2023 не відбулося через оголошення повітряної тривоги на території Тернопільської області в період, що співпав з часом призначеного судового засідання.

У судових засіданнях 16.02.2023, 21.03.2023 позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, вважає рішення Микулинецької селищної ради від 21.06.2022 №2202 протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідачів у судових засіданнях, що відбувалися у цій справі, позов не визнали з підстав, викладених у відзиві на позов, вважають, що при прийнятті оскаржуваного рішення Микулинецька селищна рада діяла законно та в межах наданих повноважень, відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Земельна ділянка, на яку претендує позивач знаходиться в межах земель колишнього колгоспу, тобто має місце невідповідність місця розташування земельної ділянки Генеральному плану благоустрою тракторної бригади колгоспу «За комунізм» 1981 року (в подальшому КСП «Надзбруччя»).

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті, провівши відтворення відеозапису, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Микулинецької селищної ради із заявою від 16.09.2021, у якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,6 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Микулинецької селищної ради в межах земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0019, цільове призначення: 16.00 землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) (а.с.60, 143).

Рішенням двадцятої сесії восьмого скликання Микулинецької селищної ради №1914 від 06.12.2021 позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,6 га у власність для ведення особистого селянського господарства за межами с. Конопківка, у зв`язку з відведенням вищевказаної земельної ділянки в оренду власникам майна колишнього КСП «Надзбруччя» (а.с.146).

Не погодившись з вказаним рішенням Микулинецької селищної ради, ОСОБА_1 оскаржив його до суду. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 у справі №500/458/22, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2022, визнано протиправним та скасовано рішення двадцять другої сесії восьмого скликання Микулинецької селищної ради від 06.12.2021 №1914 Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,6 га, у власність для ведення особистого селянського господарства за межами села Конотопівка Тернопільського району, зобов`язано Микулинецьку селищну раду на черговій сесії селищної ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.09.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтованою площею 0,6 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Микулинецької селищної ради в межах земельної ділянки кадастровий номер 601:003:0019, з урахуванням правової оцінки обставин, що надані в даному рішенні суду. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.47-52, 77-83, 104-115).

21.06.2022 на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 у справі №500/458/22 винесено повторно на розгляд сесії Микулинецької селищної ради заяву ОСОБА_1 від 16.09.2021 про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Рішенням двадцять восьмої сесії восьмого скликання Микулинецької селищної ради №2202 від 21.06.2022 «Про розгляд рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 по справі №500/458/22» ОСОБА_1 повторно відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,6000 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Микулинецької селищної ради в межах земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0019, у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації (земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0019 знаходиться за межами населеного пункту с.Конопківка та входить в єдиний комплекс колишньої тракторної бригади колгоспу «За комунізм», що підтверджується «Генеральным планом «благоустройства тракторной бригады колхоза «За комунизм» с.Конопкивка Теребовлянского р-на» (російською мовою зазначено у рішенні) від 03.03.1981, 195-81-00-га») (а.с.4-6, 44-46, 155-156).

Не погодившись з вищевказаним рішенням органу місцевого самоврядування, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення, дії відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом статті 3 ЗК України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель (частина друга статті 4 ЗК України).

За змістом пункту б частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частинами першою та другою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною шостою статті 118 ЗК України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз наведених норм права, якими врегульовано процедуру безоплатного отримання земельних ділянок, свідчить про те, що всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність.

При цьому, за наслідком розгляду суб`єктом владних повноважень відповідних клопотань приймається одне із двох рішень: надається дозвіл на розроблення проекту землеустрою або мотивована відмова у його наданні.

За нормами пункту б частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені статтею 122 ЗК України.

В силу положень частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до статті 59 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР Про місцеве самоврядування в Україні (далі - Закон №280/97-ВР), в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Як встановлено судом, за результатами повторного розгляду заяви позивача від 16.09.2021 рішенням двадцять восьмої сесії восьмого скликання Микулинецької селищної ради №2202 від 21.06.2022 «Про розгляд рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 по справі №500/458/22» ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,6000 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Микулинецької селищної ради в межах земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0019, у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації (земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0019 знаходиться за межами населеного пункту с.Конопківка та входить в єдиний комплекс колишньої тракторної бригади колгоспу «За комунізм», що підтверджується Генеральним планом «благоустройства тракторной бригады колхоза «За комунизм» с.Конопкивка Теребовлянского р-на» від 03.03.1981, 195-81-00-га) (а.с.4-6, 44-46, 155-156).

З оскаржуваного рішення вбачається, що позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, а саме вказано, що бажана земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0019 знаходиться за межами населеного пункту с.Конопківка та входить в єдиний комплекс колишньої тракторної бригади колгоспу «За комунізм», що підтверджується Генеральним планом «благоустройства тракторной бригады колхоза «За комунизм» с.Конопкивка Теребовлянского р-на» від 03.03.1981, 195-81-00-га.

На вимогу суду представником Микулинецької селищної ради не надано копію генерального плану населеного пункту, натомість надано копію плану «Благоустройства тракторной бригады колхоза «За комунизм» с.Конопкивка Теребовлянского р-ну» від 03.03.1981, який на переконання відповідача, належить до містобудівної документації на місцевому рівні, яка може використовуватись при вирішенні питання передачі (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян та юридичних осіб (а.с.158).

Оцінюючи правомірність відмови селищної ради з посиланням на план «Благоустройства тракторной бригады колхоза «За комунизм» с.Конопкивка Теребовлянского р-на» від 03.03.1981, суд звертає увагу на положення Закону України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон № 3038-VI).

За змістом статті 16 Закону №3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням відомостей Державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі у цифровій формі в державній системі координат у формі електронних документів, що містять базові і тематичні геопросторові дані.

Визначення поняття генерального плану населеного пункту та порядок його прийняття регламентує стаття 17 Закону № 3038-VI.

Так, генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту (частина перша статті 17 Закону № 3038-VI).

Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів (частина третя статті 17 Закону № 3038-VI).

Згідно з частинами шостою, сьомою статті 17 Закону № 3038-VI рішення про розроблення генерального плану приймає відповідна сільська, селищна, міська рада. Виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації є замовниками, які організовують розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 17 Закону №3038-VI генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами протягом трьох місяців з дня їх подання.

Доступ до матеріалів генерального плану населеного пункту, крім інформації, яка відповідно до закону становить державну таємницю або належить до інформації з обмеженим доступом, не може обмежуватися. Загальна доступність матеріалів генерального плану населеного пункту забезпечується відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" шляхом надання їх за запитом на інформацію, оприлюднення, у тому числі у формі відкритих даних, на єдиному державному веб-порталі відкритих даних, на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури, веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування, внесення відповідних даних до Державного земельного кадастру та містобудівного кадастру (частина п`ятнадцята статті 17 Закону №3038-VI).

Згідно з частиною першою статті 18 Закону №3038-VI план зонування території розробляється у складі комплексного плану, генерального плану населеного пункту з метою визначення умов та обмежень використання території у межах визначених функціональних зон. До затвердження генерального плану населеного пункту в межах території територіальної громади, щодо якої затверджено комплексний план (якщо обов`язковість розроблення генерального плану населеного пункту визначена рішенням про затвердження комплексного плану), межі функціональних зон та функціональне призначення територій у такому населеному пункті визначаються комплексним планом.

План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації (частина друга статті 18 Закону № 3038-VI).

Вимоги до детального плату регламентує стаття 19 цього ж Закону.

Детальний план території деталізує положення генерального плану населеного пункту або комплексного плану та визначає планувальну організацію і розвиток частини території населеного пункту або території за його межами без зміни функціонального призначення цієї території. Детальний план території розробляється з урахуванням обмежень у використанні земель, у тому числі обмежень використання приаеродромної території, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України.

Детальний план території розробляється за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради з метою визначення планувальної організації, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

Детальні плани територій одночасно з їх затвердженням стають невід`ємними складовими генерального плану населеного пункту та/або комплексного плану.

Детальний план території може передбачати також формування земельних ділянок комунальної власності територіальної громади, на території якої вони розташовані (частини перша, друга статті 19 Закону № 3038-VI).

Детальний план території розглядається і затверджується сільською, селищною, міською радою протягом 30 днів з дня його подання (частина восьма статті 19 Закону № 3038-VI).

Внесення змін до детального плану території допускається за умови їх відповідності комплексному плану (за наявності), генеральному плану населеного пункту та плану зонування території (частина десята статті 19 Закону № 3038-VI).

Суд вважає за необхідне звернути увагу на положення статті 17 Закону України №2780-XII від 16.11.1992 Про основи містобудування (далі - Закон №2780-XII), відповідно до яких містобудівна документація є основою, зокрема, для передачі (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян та юридичних осіб.

У ході судового розгляду цієї справи відповідачем не надано на вимогу суду генерального плану населеного пункту - села Конопківка Тернопільського району Тернопільської області, як і плану зонування та детального плану території, затверджених у встановленому Законом № 3038-VI порядку. План «Благоустройства тракторной бригады колхоза «За комунизм» с.Конопкивка Теребовлянского р-на» від 03.03.1981 не є генеральним планом населеного пункту села Конопківка Тернопільського району Тернопільської області в розумінні Закону № 3038-VI, оскільки не розроблений, не затверджений уповноваженими органами у порядку та відповідно до вимог цього Закону.

Отже, відповідачем не доведено належність такого документа як план «Благоустройства тракторной бригады колхоза «За комунизм» с.Конопкивка Теребовлянского р-на» від 03.03.1981 до містобудівної документації на місцевому рівні, яка може використовуватись при вирішенні питання передачі (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян та юридичних осіб. Усі аргументи, наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву зводяться до обґрунтування підстав прийняття Микулинецькою селищною радою рішення №1914 від 06.12.2021, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,6 га, у власність для ведення особистого селянського господарства за межами с. Конопківка, у зв`язку з відведенням вищевказаної земельної ділянки в оренду власникам майна колишнього КСП «Надзбруччя» (а.с.146). Зокрема, представник відповідача звертає увагу, що власниками майна колишнього КСП «Надзбруччя», а саме нежитлової будівлі (будівля механізатора) по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які 23.04.2021, тобто швидше за позивача, звернулись до Микулинецької селищної ради з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у спільну сумісну оренду терміном на 49 років земельної ділянки орієнтовною площею до 1,8000 га. Рішенням тринадцятої сесії восьмого скликання Микулинецької селищної ради від 03.08.2021 №1193 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, 14.12.2021 укладено договір оренди землі між Микулинецькою селищною радою та вказаними вище особами. З огляду на це представник відповідача вважає, що прийняття селищної ради позитивного рішення за заявою ОСОБА_1 було б порушенням законних прав ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на отримання в спільну сумісну оренду земельної ділянки та порушення чинного законодавства України.

Однак суд зауважує, що правову оцінку рішенню Микулинецької селищної ради №1914 від 06.12.2021 та наведеним у ньому підставам для відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,6 га, у власність для ведення особистого селянського господарства, було надано у рішенні Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 у справі №500/458/22, яке набрало законною сили.

У рішенні двадцять восьмої сесії восьмого скликання Микулинецької селищної ради від 21.06.2022 №2202 Про розгляд рішення Тернопільського окружного суду від 21.03.2022 по справі №500/458/22, яке є предметом оскарження у цій справі, наведено інші підстави для відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, які і підлягають оцінці на відповідність вимогам статті 118 ЗК України під час судового розгляду цієї адміністративної справи.

Наведене вище свідчить про необґрунтованість оскаржуваного рішення, його невідповідність положенням ЗК України, який визначає чіткі підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відтак наявні обґрунтовані підстави для визнання протиправним та скасування рішення двадцять восьмої сесії восьмого скликання Микулинецької селищної ради від 21.06.2022 №2202 Про розгляд рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 по справі №500/458/22.

Вирішуючи питання щодо іншої похідної позовної вимоги: зобов`язати Микулинецьку селищну раду на черговій сесії селищної ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.09.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,6 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Микулинецької селищної ради в межах земельної ділянки кадастровий номер: 601:003:0019, суд враховує наступне.

За змістом статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Відтак, способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме зобов`язання Микулинецьку селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.09.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,6 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Микулинецької селищної ради в межах земельної ділянки кадастровий номер :003:0019, з урахуванням вищевикладених висновків суду. При цьому саме такий кадастровий номер спірної земельної ділянки вказаний у заяві ОСОБА_1 від 16.09.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, а не кадастровий номер 601:003:0019, як помилково вказує позивач у позовних вимогах.

Позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, то відповідно до частини першої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 992,40 грн, сплачений відповідно до квитанції від 16.01.2023 (а.с.59).

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Микулинецької селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення двадцять восьмої сесії восьмого скликання Микулинецької селищної ради від 21.06.2022 №2202 Про розгляд рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 по справі №500/458/22, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,6 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Микулинецької селищної ради в межах земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0019.

Зобов`язати Микулинецьку селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.09.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,6 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Микулинецької селищної ради в межах земельної ділянки кадастровий номер :003:0019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Микулинецької селищної ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві грн 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Микулинецька селищна рада (вулиця Бандери, 11, селище міського типу Микулинці, Тернопільська область, 48120, код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04396302).

Повний текст рішення складено та підписано 24 березня 2023 року.

Суддя Чепенюк О.В.