Справа № 420/15259/22
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/15259/22
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,
при секретарі Абович Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року по справі за позовом спільного підприємства «Вітмарк-Україна» в формі товариства з обмеженою відповідальністю до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року СП «Вітмарк-Україна» в формі ТОВ (далі позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці (далі відповідач, Митниця), в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200212/2 від 08.09.2022 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що на підтвердження заявленої митної вартості товару за першим методом за ціною договору до митного оформлення було надано достатньо доказів. Але відповідачем, на переконання позивача протиправно було витребувано додаткові документи. Позивачем на запит були надані додаткові документи та письмові пояснення з посиланнями на діючи норми законодавства. Проте, митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів, яким митну вартість товарів визначено за другорядним методом та скоригована митну вартість без наявності обґрунтованих сумнівів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 року позовні вимоги задоволено повністю.

Справу було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що СП «Вітмарк-Україна» в формі ТОВ є юридичною особою, основним видом економічної діяльності якого є: виробництво фруктових і овочевих соків (10.32).

21.07.2022 року між СП «Вітмарк-Україна» в формі ТОВ та компанією «GHERMESAGROSERVICE» S.A. (Республіка Молдова) укладено Контракт №21-07/22, відповідно до предмету якого продавець зобов`язується продати, а покупець зобов`язується придбати та прийняти сільськогосподарську продукцію (далі - товар), в кількості та асортименті вказаних в додаткових угодах. Загальна вартість контракту визначається сукупно відповідно до всіх додаткових угод.

Розділом 2 Контракту №21-07/22 визначено, що ціна за товар включає пакування і маркування та визначається сторонами в додаткових угодах. Загальна вартість контракту складає сукупну вартість всіх додаткових угод.

В розділі 5 вказаного контракту «Упаковка і маркування» передбачено, що товар пакується в ящики, які розміщено на піддони. Витрати на пакування несе продавець і включає їх в загальну вартість товару.

21.07.2022 року зазначеними сторонами укладено додаткову угоду №1 до Контракту №21-07/22 від 21.07.2022 року, згідно розділу 1 якою погоджено купівлю товару персик свіжий для промислової переробки І сорту, виробництво Молдова, урожай 2022 року. Кількість 20 метричних тон +/-5%. Ціна 485 доларів США за метричну тону, DAP (Україна, Одеська обл., Роздільнянський р-н, с.Степановка, вул.Миру, 144), Инкотермс 2020. Упаковка і маркування згідно ст.5 Контракту №21-07/22 від 21.07.2022 року.

За прайс-листом №65 від 05.08.2022 року персик свіжий, урожай 2022 року, сорт Ред Хевен коштує 0,485 доларів за 1 кг.

За рахунком-фактурою №1 від 05.09.2022 року до Контракту №21-07/22 від 21.07.2022 року персик свіжий, урожай 2022 року, сорт Ред Хевен в кількості 17000 кг (вага нетто) та 18531 кг (вага брутто) вартістю 0,485 доларів за 1 кг коштує 8245,00 доларів США.

Товар оформлено за пакувальним листом №1 до рахунку-фактури №1 від 05.09.2022 року, відомості в якому відповідають відомостям про товар зазначеним в рахунку-фактурі №1 від 05.09.2022 року.

На виконання умов даної угоди було здійснено поставку товару персик свіжий, урожай 2022 року, сорт Ред Хевен.

Оплата товару здійснена за платіжним дорученням від 01.09.2022 року №441 на суму 9475,93 доларів США.

З метою розмитнення вказаного товару 07.09.2022 року, декларантом подано до митного органу митну декларацією №UA500500/2022/031415, в якій митну вартість товару було визначено в розмірі 8245,00 доларів США.

До митної декларації декларантом додано: Пакувальний лист (Packing list) №1 від 05.09.2022 року, Рахунок-фактуру (iнвойс) (Commercial invoice) №1 від 05.09.2022 року, автотранспортну накладну (Road consignment note) AC №0335227 від 05.09.2022 року, банківський платіжний документ №441 від 01.09.2022 року, Додаткову угоду до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 21.07.2022 року, Контракт №21-07/22 від 21.07.2022 року, Сертифікат про походження товару форми СТ-1 №А215736 від 05.09.2022 року, Комерційну пропозицію №60 від 26.07.2022 року, Прейскурант (прайс-лист) виробника товару №65 від 05.08.2022 року, Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціальною експертною комісією №665 від 05.08.2022 року, Інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №8948120 від 05.09.2022 року.

Проте, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості митним органом встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) сума передплати вказана у банківському платіжному документі №441 01.09.2022 року не відповідає загальній вартості товарів за інвойсом №1 від 05.09.2022 року або додатку до контракту №1 від 21.07.2022 року.

3) у наданому прайс-листі наявне посилання на суб`єкта СП «Вітмарк-Україна» ТОВ, що передбачає, що дана цінова пропозиція індивідуальна та не стосується усіх учасників ринку.

З цих підстав відповідач, керуючись ч.3 ст.53 МК України, запропонував декларанту протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; експортну декларацію країни відправлення з перекладом на українську мову. Згідно з п.6 ст.53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

08.09.2022 року СП «Вітмарк-Україна» ТОВ надіслало до митниці пояснення, в яких, зокрема, стосовно виділення вартості тари, упаковки та маркування з ціни товару зазначено, що згідно п.2.1 зовнішньоекономічного договору від 21.07.2022 року №21-07/22 витрати на пакування та маркування включені у вартість товару. Тобто вони вже включені до митної вартості товару і незалежно від їх розміру митна вартість товару не зміниться, оскільки згідно ч.10 ст.58 МК України в даному випадку ці витрати додавати ще раз до вартості товару не потрібно. Стосовно оплати товару зазначено, що до митного оформлення було надане платіжне доручення в іноземній валюті від 01.09.2022 року №441 на суму 9475,93 дол. США, оскільки оплата товару здійснювалась до моменту завантаження авто та заздалегідь не була відома точна вага нетто. Позивачем надіслано митному органу проформу-інвойс від 25.08.2022 року №1. Також декларантом надіслано Прайс-лист від 25.08.2022 року б/н без посилання на суб`єкта СП «Вітмарк-Україна» ТОВ, виписку із бухгалтерської документації від 08.09.2022 року №632.

За результатами розгляду наданих декларантом документів та пояснень митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200212/2 від 08.09.2022 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA500500/2022/000714, прийняття яких митниця обґрунтовує наступними доводами: .

- у оборотно-сальдовій відомості відсутнє посилання на посадових осіб підприємства, які склали даний документ (бухгалтер, тощо);

- в рахунку фактурі від 25.08.2022 року зазначено інший транспортний засіб та інша вага товару, тобто вона не має відношення до поставки товару згідно автотранспортної накладної AC №0335227 від 05.09.2022 року;

- довідка стосовно вартісних характеристик товару від 02.09.2022 року №665 була видана раніше ніж інвойс №1 від 05.09.2022 року, тому наявні сумніви стосовно можливості її використання в якості інформаційного джерела для співставлення вартісних характеристик на ринку;

- вказані вище розбіжності усунені не були, а декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України.

Крім того, митним органом проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості аналогічних товарів є більшим ніж заявлено декларантом (0,485 дол. США/кг) та становить 0,91 дол. США/кг. (МД від 06.09.2022 № UA500500/2022/031157).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору. Контролюючим органом не наведено переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (ч.3 ст.53 МК України).

Тобто, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

При цьому, митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.4 ст.54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

У відповідності до ч.5 ст.54 МК України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Частиною 6 ст.54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 1 ст.55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому, ч.1 ст.57 МК України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

В силу вимог ч.ч.2-3 ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч.4 ст.57 МК України).

Отже, орган доходів і зборів здійснює контроль за правильністю визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, яке полягає у перевірці числового значення та методу визначення заявленої митної вартості.

З наведених норм вбачається, що обов`язок доведення митної вартості товару лежить на імпортерові. Але, при цьому, митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме у разі коли:

- надані декларантом документи містять розбіжності;

- або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- або наявні ознаки підробки.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи мають підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Так, однією з підстав для прийняття оскаржуваного рішення та витребування у позивача додаткових документів була підстава, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної такої складової митної вартості товару, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що розділом 2 Контракту №21-07/22 визначено, що ціна за товар включає пакування і маркування та визначається сторонами в додаткових угодах. Крім того, в розділі 5 «Упаковка і маркування» передбачено, що витрати на пакування несе продавець і включає їх в загальну вартість товару.

Тобто, вартість упаковки, маркування товару вже закладена в загальну вартість товару. Тому при розрахунку митної вартості не повинна враховуватися така окрема її складова, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням і завантаженням, з огляду на включення цих витрат до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (фактурної вартості товару).

За таких підстав, наведені відповідачем доводи є безпідставними.

Другою підставою митний орган вказав, що сума передплати вказана у банківському платіжному документі №441 від 01.09.2022 року не відповідає загальній вартості товарів за інвойсом №1 від 05.09.2022 року або додатку до контракту №1 від 21.07.2022 року.

Отже, як встановив суд першої інстанції та вбачається з банківського платіжного документу №441 від 01.09.2022 року сума передплати відрізняється від загальної вартості поставленого товару (є більшою). Дані обставини виникла у зв`язку з поставкою товару у меншій кількості ніж передбачено угодою. Поставка товару здійснювалась за рахунком-фактурою №1 від 05.09.2022 року, в якому вартість товару вказана в розмір 8245,00 доларів США. В матеріалах справи наявний попередній рахунок-фактура №1 від 25.08.2022 року саме на суму 9475,93 долари США.

З матеріалів справи вбачається та підтверджується висновками суду першої інстанції, що фактичний обсяг поставленого товару становить 17000 кг (вага нетто) і 18531 кг (вага брутто) загальною вартістю 8245,00 доларів США. Вказана вартість підтверджується також її зазначенням у автотранспортній накладній, пакувальному листі, сертифікаті про походження товару, митній декларації країни відправлення та переоформленому рахунку-фактурі від 05.09.2022 року, посилання на який містяться у автотранспортній накладній.

Таким чином, зазначена митним органом в оскаржуваному рішення обставина є безпідставною.

Третьою обставиною для прийняття оскаржуваного рішення слугувало те, що у наданому прайс-листі наявне посилання на суб`єкта СП «Вітмарк-Україна» ТОВ, що передбачає, що дана цінова пропозиція індивідуальна та не стосується усіх учасників ринку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказане зауваження взагалі не впливає на можливість визначення митної вартості імпортованого товару митним органом. Вказане зауваження не підтверджує невідповідність зазначених у прайс-листі цін актуальним ринковим цінам.

Враховуючи все наведене, колегія суддів вважає, що наведені вище зауваження відповідача щодо розбіжностей у документах, поданих для митного оформлення не спростовують визначення митної вартості за першим методом - ціною контракту.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що зазначені позивачем відомості не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

Щодо витребуваних митним органом додаткових документів, колегія суддів зазначає, що витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що зазначені митницею у повідомленнях та рішенні про коригування митної вартості зауваження, розбіжності та невідповідність відомостей, які стали підставою для витребування митницею додаткових документів та прийняття рішення про коригування митної вартості, не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості.

Крім цього, доказів повідомлення позивача про конкретні складові митної вартості товарів, які мають бути підтверджені додатково наданими ним документами відповідачем не надано.

Разом з цим, позивачем у відповідності до вимог статей 52, 53 МК України подано всі необхідні документи для митного оформлення зазначеного товару за ціною договору, які не містили в собі будь-яких розбіжностей, зазначених в частині 3 статті 53 МК України, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості.

Отже, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено, наявність розбіжностей та відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості імпортованого товару, чи відомостей щодо ціни такого товару, що вплинуло чи могло вплинути на заниження позивачем митної вартості імпортованого товару.

Враховуючи наведене, та те, що документи, які були подані позивачем для митного оформлення товару, та подані пізніше пояснення є достатніми та такими, що у своїй сукупності не викликали сумніви у достовірності зазначеної в них інформації, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оцінюючи викладене в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2023 року відстрочено Одеській митниці сплату судового збору за подачу апеляційної скарги до ухвалення рішення по справі, а тому враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про не задоволення апеляційної скарги, судовий збір у розмірі 3721,50 грн. підлягає стягненню з Одеської митниці.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року залишити без змін.

Стягнути з Одеської митниці () до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 3721 (три тисячі сімсот двадцять одна) грн. 50 коп..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Повне судове рішення складено та підписано 23 березня 2023 року.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.