Справа № 520/2183/23
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

23 березня 2023 року справа №520/2183/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Ніколаєва Ольга, розглянувши заяву адвоката Очиченко Олени Григорівни про усунення недоліків позовної заяви та додані до неї документи у адміністративній справі

за позовною заявою ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 12.11.2020 №Ф-3268-57 на суму 35588,74 грн. (тридцять п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім гривень 74 копійки);

- зобов`язати відповідача виключити з інтегрованої картки позивача - платника (ІКП) заборгованість з єдиного соціального внеску у розмірі, визначеному податковою вимогою від 12.11.2020 №Ф-3268-57 на суму 35 588,74 грн. (тридцять п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім гривень 74 копійки).

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду позовну заяву у цій справі залишено без руху визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду з цією позовною заявою, викладені у заяві про поновлення строку звернення, наданої разом з позовною заявою, та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із обґрунтуванням підстав поважності пропуску такого строку та підтвердження таких підстав відповідними доказами або заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку звернення до суду із даною позовною заявою.

На адресу суду у строк, встановлений судом, представником позивача надано заяву про усунення недоліків позовної заяви разом з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Розглянувши заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, за приписами частини третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі по тексту - Закон України №2464-VI) є нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Приписами частини четвертої статті 25 Закону України №2464-VI визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до податкового органу вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це податкового органу, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. Не підлягають оскарженню зобов`язання зі сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У разі якщо згоди з податковим органом не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного податкового органу або оскаржити вимогу до податкового органу вищого рівня чи в судовому порядку.

У постанові від 25.02.2021 у справі №580/3469/19 Верховний Суд сформулював правову позицію, що строк, протягом якого особа може звернутися до суду після застосування процедури досудового оскарження вимоги фіскального органу про сплату єдиного внеску складає три місяці з дня отримання платником рішення контролюючого органу вищого рівня, прийнятого за наслідками розгляду відповідної скарги. Судова палата дійшла висновку, що Закон України №2464-VI не передбачає застосування обмежувального (присічного) строку у 10 днів для судового оскарження та/або послідовного застосування цього ж 10-денного строку двічі поспіль у разі незадоволення скарги, поданої в адміністративному порядку. Отже, платник єдиного внеску для захисту своїх законних прав, свобод і законних інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, а не статтею 25 Закону України №2464-VI.

При цьому, незважаючи на те, що судом сформульовано у цій постанові правовий висновок щодо строку оскарження у судовому порядку вимоги про сплату недоїмки з ЄСВ, за умови попереднього використання позивачем процедури адміністративного оскарження такої вимоги, це не змінює підхід до нормативного розуміння застосування строку звернення до суду у справах цієї категорії.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №140/813/19, від 18.11.2021 у справі №460/5355/20, від 21.10.2021 у справі №460/626/19.

Відтак, за загальним правилом строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи у цій категорії справ становить шість місяців, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Разом з тим, якщо позивач скористався можливістю досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивач просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2020 №Ф-3268-57. При цьому у матеріалах справи відсутні докази оскарження зазначеної вимоги в адміністративному порядку.

Таким чином, у цьому випадку строк звернення до суду становить шість місяців з дня, коли позивач дізнався або повиннен був дізнатися про порушення його прав спірною вимогою.

З матеріалів позовної заяви суд встановив, що оскаржувана позивачем вимога прийнята відповідачем 12.11.2020, проте з позовною заявою позивач звернувся до суду лише 01.02.2023, тобто фактично після спливу більше трьох років з дня прийняття вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2020 №Ф-3268-57.

Відповідно до частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування вказаної заяви, позивач зазначив, що про наявність оскаржуваної вимоги від 12.11.2020 №Ф-3268-57 дізнався у листопаді 2021 року та мав право звернутися до суду у травні 2022 року, однак указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Запровадження в Україні воєнного стану, на переконання позивача, є поважною причиною пропуску строку звернення з вказаною позовною заявою.

Вказані представником позивача причини пропуску строку звернення до суду з цією позовною заявою, які викладені у заяві про поновлення строку звернення до суду, яка надавалася позивачем разом з позовною заявою визнанні неповажними.

В ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху від 14.02.2023 суд зазначив, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні без обґрунтування причин неможливості вчинити процесуальну дію у встановленні строки не може вважатися поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

На виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 14.02.2023 представником позивача засобами електронного зв`язку надіслано суду заяву про поновлення строку звернення до суду з цією позовною заявою.

В обґрунтування вказаної заяви, позивач зазначив, що про наявність оскаржуваної вимоги від 12.11.2020 №Ф-3268-57 дізнався у листопаді 2021 року з порталу ДІЯ, після арешту його карткового рахунку. На підтвердження вказаної обставини посилався на постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.11.2021. Проте, матеріали справи не містять належно засвідченої копії постанови.

Водночас представник позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду вказала, що шестимісячний строк звернення до суду для відповідача сплив у травні 2022 року, однак указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Запровадження в Україні воєнного стану, на переконання позивача, є поважною причиною пропуску строку звернення з вказаною позовною заявою.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 14.02.2023 судом надана оцінка вказаним обставинам та зазначено, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні без обґрунтування причин неможливості вчинити процесуальну дію у встановленні строки не може вважатися поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

У заяві про поновлення строку звернення до суду представник позивача зазначила, що з метою підготовки та подання позову про скасування оскаржуваної вимоги позивач у січні 2022 року звернувся до адвоката Очиченко Олени Григорівни. Між позивачем та адвокатом укладено договір про надання правничої допомоги від 01.02.2022 №АБ-010222. Однак у зв`язку з початком військових дій у місті Харкові адвокат Очиченко Олени Григорівни терміново виїхала до Республіки Ірландії. Від`їзд адвоката ускладнив вчасну подачу позовної заяви, що на думку представника позивача є поважною причиною пропущення строку звернення до суду.

Надаючи оцінку поважності вказаним причинам пропуску позивачем строку звернення до суду з позовною заявою, суд вважає за доцільне зазначити про наступне.

Оскаржуване рішення прийнято ГУ ДПС у Харківській області 12.11.2020. Тобто, після спливу більше трьох років з дня прийняття оскаржуваної вимоги позивач не вживав жодних активних дій щодо отримання інформації про прийняте рішення.

Позивач уклав договір з адвокатом Очиченко О.Г. про надання останньою правової допомоги 01.02.2022, вже поза межами шестимісячного строку звернення до суду. Тобто, звернення позивача до професійного адвоката та відповідно листування останнього з податковим органом не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти через майже три рои від тоді, коли на його думку мав місце факт порушення прав.

Одним із визначальних критеріїв для прийняття судом рішення про поновлення чи непоновлення строку є досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, з обов`язковим врахуванням того, що одним з основних елементів принципу верховенства права є принцип правової визначеності.

Факт виїзду адвоката за межі України на переконання суду не є поважною причиною для поновлення строку звернення до суду, оскільки позивач не обмежений правом можливості укладення нового договору з іншим адвокатом про надання правової допомоги.

Вказані обставини свідчать про відсутність інтересу позивача, та відповідно - правових підстав визнавати поважними причини пропуску згаданого строку.

Суд також зауважує на ненаведення позивачем жодних обставин, які б давали підстави для висновку про наявність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі позивача, обставин, які би зумовили поважність пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду, та ненадання ним відповідних доказів.

Слід зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому законодавець визнав строк в шість місяць достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа визначилась, чи реалізуватиме своє право на звернення до суду.

Представник позивача не вказав жодної причини, яка б об`єктивно перешкоджала йому протягом шести місяців звернутись до суду.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частин першої, другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судоинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковим для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (справа "Перез де Рада Каванілес протии Іспанії"). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд з прав людини наголосив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватись при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової впевненості. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Відповідно до частини першої статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Суд зауважує, що позивач не позбавлений права повторного звернення до суду із даним позовом при зазначенні інших поважних підстав пропуску строку.

Положення частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України кореспондують приписам пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, якими передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відтак, суд дійшов висновку, що оскільки позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду з цим позовом, а доводи, наведені представником позивача у заяві про поновлення строку не є поважними, відтак наявні правові підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИЛ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області ( вулиця Пушкінська, будинок 46, місто Харків, Харківська область, 61057, ) про визнання та скасування вимоги та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали судді невідкладно надіслати особі, що подала позовну заяву. Копія позовної заяви залишається в суді.

Ухвала набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строк, визначені частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА