Справа № 280/876/22
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2023-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року Справа № 280/876/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якій позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 12397,99 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що станом на день подання позовної заяви за відповідачем обліковується податковий борг з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 12397,99 грн. Платнику податків направлено податкову вимогу про сплату боргу, однак сума податкового боргу самостійно не сплачена. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 20 січня 2022 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду доказів сплати судового збору в сумі 2 270,00 грн.

Позивачем усунуті недоліки у встановлений судом строк.

У відповідності до вимог ч.3 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) здійснений запит до Любимівської сільської ради щодо надання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача.

Любимівська сільська рада інформації щодо місця проживання відповідача не надала.

Судом здійснений запит до Державної міграційної служби України, Управління Державної міграційної служби у Запорізькій області щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку.

04.01.2023 Управління Державної міграційної служби у Запорізькій області надало відповідь, що за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 25.08.1994.

26.01.2023 від Державної міграційної служби України надійшла відповідь, у якій зазначено, за наявною в Державній міграційній службі інформацією місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 30 січня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Суд зазначає, що у зв`язку із розпочатою військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 внесені зміни до статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 року внесені зміни до статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, та від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ), яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022 року внесені зміни до статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, та від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ), яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 №2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Таким чином на теперішній час в Україні введено воєнний стан.

Відповідно на наданих суду відомостей Управлінням Державної міграційної служби у Запорізькій області відповідач зареєстрований за адресою: Михайлівський район, с.Любимівка, вул. К.Маркса, 127, з 25.08.1994.

Державною міграційною службою України повідомлено, що місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 №807-IX визначено, зокрема, ліквідувати у Запорізькій області Михайлівський район, утворити у Запорізькій області Василівський район (з адміністративним центром у місті Василівка) у складі територій, в тому числі, Михайлівської селищної територіальних громад.

Наказом Мінреінтеграції від 22.12.2022 р. № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі Перелік № 309).

Відповідно до розділу ІІ Переліку №309, Михайлівська селищна територіальна громада Василівського району Запорізької області, у с.Любимівка, якої зареєстрований відповідач, з 28.02.2022 тимчасово окупована Російською Федерацією.

Згідно з ч. 1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» 15.04.2014 № 1207-VII (далі - Закон №1207-VII), тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону №1207-VII адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 12-1 Закону №1207-VII встановлений порядок виклику в суд та повідомлення про судове рішення.

Якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України, з урахуванням вимог, визначених Законом України "Про доступ до судових рішень", у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень.

З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

Передбачений цією статтею порядок виклику в суд та повідомлення про судове рішення може застосовуватися стосовно інших учасників судового процесу, адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи яких знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо від цього залежить реалізація ними своїх процесуальних прав і обов`язків.

Так, судом 31.01.2023 розміщене оголошення про розгляд справи на офіційному веб-порталі судової влади України.

Враховуючи, що судом вчинено всі необхідні та достатні дії для повідомлення відповідача про судовий розгляд даної справи відповідно до положень статей 124-131 КАС України, наявні підстави вважати, що відповідач вважається таким, що повідомлений про судовий розгляд належним чином.

Відповідач правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався.

Частиною 6 статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

На підставі матеріалів справи, судом встановлено наступні обставини.

Відповідач має податковий борг по орендній платі з фізичних осіб у розмірі 12397,99 грн., з яких: 11156,50 грн. - основний платіж, 740,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції, 501,49 грн. - пеня.

01.02.2010 був укладений договір оренди землі між Любимівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар), який зареєстрований в Державному реєстрі земель за №04 від 01.02.2010.

Контролюючим органом нараховані суми по орендній сплаті з фізичних осіб за 2018-2021 та винесені податкові повідомлення-рішення:

- №37100-5502-0833 від 30.06.2018 за 2018 на суму 2971,30 грн. (термін сплати - 29.08.2018). Частково нарахована сума сплачена відповідачем у розмірі 728,70 грн., залишок суми, який підлягає сплаті, складає - 2242,60 грн. 30.06.2018 повідомлення-рішення направлене на податкову адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та отримане особисто - 28.06.2018;

- №20133-5507-0803 від 16.05.2019 за 2019 на суму 2971,30 грн. (термін сплати - 29.08.2019). 16.05.2019 повідомлення-рішення направлене на податкову адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та отримане особисто - 18.05.2019;

- №5766-5505-0803 від 10.03.2020 за 2020 на суму 2971,30 грн. (термін сплати - 29.08.2019). 11.03.2020 повідомлення-рішення направлене на податкову адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та отримане особисто - 23.03.2020;

- №26613-2410-0803 від 24.02.2021 за 2021 на суму 2971,30 грн. (термін сплати - 12.05.2021). 24.02.2021 повідомлення-рішення направлене на податкову адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та отримане особисто - 13.03.2021.

Позивачем проведена камеральна перевірка платника податків ОСОБА_1 щодо своєчасності подання податкової звітності, повноти нарахування, своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), за результатами якої встановлено порушення: несвоєчасна сплата грошових зобов`язань по орендній платі за землю з фізичних осіб за раніше винесеними та узгодженими податковими повідомленнями-рішеннями за №2111-12 від 30.06.2017 та №37100-5502- 0833 від 30.06.2018.

На підставі встановлених фактів складений Акт камеральної перевірки щодо своєчасності подання податкової звітності, повноти нарахування, своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за №001134/08-01-55-05/ від 24.04.2020, який нарочно отриманий відповідачем - 27.04.2020.

На підставі Акту перевірки за №001134/08-01-55-05/ від 24.04.2020 було винесене податкове повідомлення-рішення № від 24.04.2020, яким боржника зобов`язано сплатити штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 740,00 грн. (термін сплати - 04.05.2020). 25.04.2020 повідомлення-рішення направлене на податкову адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та отримане особисто - 28.04.2020.

Відповідно до інтегрованих карток боржника, пеня у розмірі 501,49 грн., виникла після закінчення встановлених строків сплати грошового зобов`язання за раніше винесеним та узгодженим податковим повідомленням-рішенням за №2111-12 від 30.06.2017 (дата виникнення - 29.11.2018).

У зв`язку з невиконанням відповідачем узгоджених грошових зобов`язань по орендній платі з фізичних осіб, ГУ ДПС у Запорізькій області винесено податкову вимогу №43533-55 від 26.06.2018, в якій зазначається, що загальна сума податкового боргу ОСОБА_1 , станом на 25.06.2018 становила 2971,30 грн. 06.07.2018 податкову вимогу направлено на податкову адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та отримане особисто - 30.06.2018.

Винесена податкова вимога є належно надісланою та врученою, як вимагає порядок, встановлений ст.42,58 ПКУ. а значить є узгодженою.

У зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу, позивач звернувся до суду з даним позовом на виконання наданих Податковим кодексом України (далі ПК України) повноважень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом (ст.67 Конституції України).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Підпункт 14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п. 14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п.15.1 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 36.1. ст. 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 36.5. ст. 36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку , визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.58.2 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п.58.3 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Пунктом 42.2 ст.42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

За змістом п.42.4 ст.42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Суму податкового боргу відповідачем погашено не було, у зв`язку із чим податкова вимога повторно не надсилалась.

З матеріалів справи судом встановлено, що контролюючий орган направив на адресу відповідача податкові повідомлення-рішення про визначення податкового зобов`язання, та податкову вимогу, які вважаються вручені платнику податків.

До матеріалів справи не надано доказів оскарження податкових повідомлень-рішень та/або податкової вимоги в адміністративному або судовому порядку, а тому суд дійшов висновку, що податкове зобов`язання в загальному у розмірі 12397,99 грн. є узгодженим та набуло статусу податкового боргу.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, вважається податковим боргом.

Тобто виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов`язаний з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання протягом установленого строку.

Відповідно до п.31.1 ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до пп. 20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 87.11 ст. 87 ПК України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно з п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

До суду не надано доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення, або спростовували наявність податкового боргу, або свідчили про неузгодження грошових зобов`язань, зокрема, у зв`язку з оскарженням податкової вимоги, якою вони визначені.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача податкового боргу до державного бюджету України.

Приймаючи до уваги усе вищевикладене суд вважає, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що належить задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Позивачем не надано доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, у зв`язку з чим розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь бюджету податковий борг по орендній платі з фізичних осіб у розмірі 12397,99 грн. (UА0008439, отримувач - ГУК у Зап.обл/ТГ с. Роздол/18010900, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997).

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Головне управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166; код ЄДРПОУ ВП 44118663),

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Повне судове рішення складено 24.03.2023.

Суддя Б.В. Богатинський