Справа № 420/18631/22
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за позовом Головного управління ДПС у Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 21 грудня 2022 року надійшов позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб - 160995,49 грн. на бюджетний рахунок UA001570, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 18010300, отримувач коштів УК м.Од.обл/м.Чорноморськ/18010300.

Ухвалою від 26.12.2022 позов залишено без руху та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

До суду від позивача за вх №ЕП/807/23 надійшло клопотання з уточненою позовною заявою, в якій позовні вимоги викладені в наступній редакції: стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач, юр. особами, які є власниками, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості - 160995,49 грн. на бюджетний рахунок UA001570, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 18010300, отримувач коштів УК м.Од.обл./м.Чорноморськ/18010300.

19.01.2023 ухвалою прийнято до розгляду позовну заяву Головного управління ДПС в Одеській області (вх №ЕП/807/23), відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що станом на 18.10.2022 відповідно до довідки про податкову заборгованість та інтегрованої картки платника (ІКП), загальна податкова заборгованість ФОН ОСОБА_1 перед бюджетом становить - 160995,49 грн., а саме по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач, юр. особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості. Заборгованість виникла в результаті нарахування податкового повідомлення-рішення №0-1553-2018 від 28.09.2021 на 75910,11 грн. та нарахування податкового повідомлення-рішення №0-1553-2019 від 28.09.2021 на 85085,38 грн. В зв`язку з несплатою боржником заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» №0-1503 від 08.12.2021 року, яку було направлено рекомендованим листом на адресу ФОП ОСОБА_1

06.03.2023 до суду від відповідача за вх №ЕП/7181/23 надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що 28.09.2021 ГУ ДПС в Одеській області були сформовані податкові повідомлення рішення № 0-1553-2018 на суму 75910.11 грн., та податкове повідомлення - рішення № 0-1553-2019 на суму 85085.38 грн. по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та що 20 грудня 2022 року ОСОБА_1 сплатила зазначену заборгованість, що підтверджується копією квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № на суму 160995.50 грн., але не зважаючи на оплату заборгованості, зазначена заборгованість досі відображається у особистому електронному кабінеті платника податків ОСОБА_1 . Вказує, що 08.02.2023 адвокатом було надано адвокатський запит до Приморської ДГО ГУ ДПС в Одеській області, у якому просили надати інформацію, чи існує на дату надання відповіді на адвокатський запит у ОСОБА_1 податкова заборгованість сумі 160995.49 грн, а саме по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач, юр. особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості та що відповідачем повідомлено, що станом на дату отримання інформації, податкові зобов`язання сплачено відповідно до платіжного доручення № 9822499К від 20.12.2022 року в повному обсязі, що відображено в індивідуальній картки з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки платника.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, відзивом на позов, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та перевіривши їх наданими з боку позивача та відповідача доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 16.02.2010 (а.с.56-57) та витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів (а.с.58) ОСОБА_1 належить на праві приватної власності будівля супермаркету з вбудовано-прибудованими приміщеннями, загальною тишею 1359,3 кв.м. розташована в будинку АДРЕСА_1 .

28.09.2021 Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення (а.с.8):

- №0-1553-2018 від 28.09.2021 про визначення податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 75910,11 грн.;

- №0-1553-2019 від 28.09.2021 про визначення податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 85085,38 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення направлялись на адресу місцезнаходження фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та отримані відповідачем 30.09.2021 (а.с.8).

При цьому, відповідно до інтегрованої картки платника (ІПК) (а.с.4-5), розрахунку податкового боргу (а.с.11), довідки-розрахунку заборгованості (а.с.12) за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 станом на 18.10.2022 рахується податкова заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 160995,50 грн.

Відповідачем до суду надано квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № від 20.12.2022 (а.с.55), згідно якої нею перераховано на бюджетний рахунок UA95,50 грн з призначенням платежу: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості від ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідно до листа Головного управління ДПС в Одеській області №3340/6/15-32-24-07-06 від 09.02.2023 (а.с.53), наданого у відповідь на адвокатський запит представника відповідача зазначено, що: «ФОП ОСОБА_2 , на підставі п. 266.7. ст. 266 Податкового кодексу України від 02.12. 2010 року № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), нарахований податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (к/п 18010300) за 2018-2019 роки, та сформовані податкові повідомлення - рішення форми «Ф»: від 28.09.2021 року за 2018 рік № 0-1553-2018 у сумі 75910,11 грн., за 2019 рік № 0-1553-2019 у сумі 80883,20 грн., за 2018 рік № 0-1553 у сумі 85085,38 грн. Усього нарахування за 2018-2019 роки складають 160995,49 гривень. Станом на дату надання інформації, звертаємо увагу, що податкові зобов`язанні сплачено ФОП ОСОБА_3 відповідно платіжного доручення № 9822499К від 20.12.2022 року в повному обсязі, що відображено в індивідуальній картки з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки платника.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України є обов`язком платника податку подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням податків і зборів та відповідно п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України, визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно з п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо:

платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;

результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом (п.54.5 ст.54 Податкового кодексу України).

Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.4 статті 59 Податкового кодексу України, передбачено, що податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (п.42.5 ст.42 Податкового кодексу України).

При цьому норми Податкового кодексу України не містить обов`язку контролюючого органу повторно вручати платнику податків податкову вимогу у разі зміни суми податкового боргу.

Головним управлінням ДПС в Одеській області направлено відповідачу вимогу форми «Ф» №0-1503 від 08.12.2021 (а.с.6), яка направлялась за адресою місцезнаходження відповідача, однак повернулась відправнику не врученою з відміткою відділення поштового зв`язку від 17.01.2022 «за закінченням терміну зберігання» (а.с.7).

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися податковим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, до яких належить стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 Податкового кодексу України).

Згідно вимог пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з підпунктами 20.1.19, 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини, а також стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Непогашення податкового боргу, зокрема зі сплати штрафних (фінансових) санкцій та пені, дає право контролюючому органу здійснити за цього платника податку і в інтересах держави заходи на погашення податкового боргу, який виник через таку несплату. При цьому, такі заходи мають бути здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законом, як це вимагається частиною другою статті 19 Конституції України, якою встановлено критерій поведінки державного органу у сфері публічних відносин.

Вказаний правовий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 30 липня 2019 року у справі № 440/4082/18.

Оскільки матеріали справи містять докази сплати відповідачем податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 160995,49 грн. до дати звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом та відповідно до відкриття провадження у даній справі, тобто податковий борг, який позивач просить стягнути з відповідача фактично відсутній, відтак суд доходить висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області є такими, що не підлягають задоволенню.

При цьому, щодо клопотання відповідача у відзиві про стягнення з позивача витрати на правничу допомогу, суд зазначає.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, у відповідності до висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що компенсація таких витрат здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу відповідачем надано до суду:

1) договір про надання правничої допомоги від 07.02.2023 №07-02/2023-1, який укладено між адвокатом Кушніром В.М. та Андріаді Е.Х. (клієнт) та додаткову угоду, відповідно до яких вартість правничих послуг (гонорар) становить фіксований розмір 7000,00 грн;

2) свідоцтво на право на заняття адвокатською діяльністю;

3) детальний опис виконання робіт від 27.02.2023, відповідно до якого відповідачу надано такі правничі послуги:

- усні консультації (дві консультацій) з питань захисту прав та інтересів клієнта, щодо порядку оскарження дій ГУ ДПС в Одеській області про стягнення суми податкового боргу, - одна консультація тривалістю 1 година - 500 грн. на загальну суму 1000 грн.;

- попереднє вивчення матеріалів, (документів, що надані клієнтом по суті звернення, збір доказів, правовий аналіз документів: позовної заяви про стягнення суми податкового боргу з додатками 15 арк. Затрачений час - 4 години - 1000 грн.;

- підготовка та подача адвокатського запиту до ГУ ДПС в Одеській області, в межах позовної заяви про стягнення податкового боргу - 1000 грн.;

- формування правової позиції, опрацювання законодавчою бази, що регулює спірні відносини, вивчення судової практики, щодо порядку оскарження дій ГУ ДПС в Одеській області про стягнення податкового боргу, підготовка та подача відзиву на позовну заяву про стягнення суми податкового боргу, затрачений час 4 години - 3000 грн.;

- відповідно до умов Договору про надання правової допомоги, у вартість послуг (фіксованого гонорару) входить обов`язок Адвоката у майбутньому представляти Замовника у суді першої інстанції (участь у судових засіданнях) та у разі виникнення необхідності подавати від імені відповідача будь-які заяви та клопотання, які надано законом відповідачу, у тому числі підготовка заперечень, зміни підстави або предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, пред`явлення зустрічного позову, подання заяв та скарг, укладання мирової угоди на будь-якій стадії процесу, одержання рішення - 1000 грн.;

4) акт приймання-здачі виконаних робіт від 27.02.2023;

5) квитанція про сплату відповідачем на користь адвоката 7000,00 грн.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказана позиція узгоджується з позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та постанові Верховного Суду від 03.08.2021 у справі №480/3172/20.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги те, що відповідач просить стягнути на її користь з позивача витрати за послуги, які їй ще не надані, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, предмет позову, те, що дана справа відноситься до категорії справ незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження у порядку статті 262 КАС України без виклику учасників справи, суд доходить висновку, що заявлений відповідачем до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та таким, що підлягає зменшенню.

Відтак, суд вважає за доцільне стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь відповідача 2000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплач, юр. особами, які є власниками, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості - 160995,49 грн. на бюджетний рахунок UA001570, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 18010300, отримувач коштів УК м.Од.обл./м.Чорноморськ/18010300 відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Одеській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 2000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Головне управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд.5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166).

Відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

Суддя О.А. Вовченко