Справа № 200/4999/22
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року Справа№200/4999/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «ІНТЕР АГРОЛАЙН» (місцезнаходження: 84107, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Літературна, 88, ) до Державної податкової служби України (місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ); Головного управління Державної податкової служби України у Донецькій області (юридична адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 45 від 22.02.2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «ІНТЕР АГРОЛАЙН» (далі позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової служби України (далі відповідач 1); Головного управління Державної податкової служби України у Донецькій області (далі відповідач 2). Просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби України у Донецькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) або відмову в такій реєстрації, від 28.07.2022 року № 7124860/40803038 про відмову в реєстрації податкової накладної № 45 від 22.02.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; 2) зобов`язати державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 45 від 22.02.2022 року, подану приватним акціонерним товариством «ІНТЕР АГРОЛАЙН» за датою фактичного подання 22.02.2022 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням комісії Головного управління ДПС у Донецькій області, яка приймає рішення про реєстрацію ПК/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 28.07.2022 року № 7124860/40803038 було відмовлено приватному акціонерному товариству «ІНТЕР АГРОЛАЙН» у реєстрації податкової накладної № 45 від 22.02.2022 року.

Отже, позивач вважає рішення про відмову у реєстрації податкової накладної необґрунтованим як нормативно, так і документально, а тому змушений звернутися до суду.

28 листопада 2022 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

26 грудня 2022 року позивач уточнив свої позовні вимоги, виклавши їх в наступній редакції: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби України у Донецькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 28.07.2022 року № 7124860/40803038 про відмову в реєстрації податкової накладної № 45 від 22.02.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; 2) зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 45 від 22.02.2022 року, подану приватним акціонерним товариством «ІНТЕР АГРОЛАЙН», , за датою фактичного подання - 23.02.2022 року.

27 грудня 2022 року від представника ГУ ДПС у Донецькій області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що відповідно до квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 23.02.2022 року зазначено, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 22.02.2022 року № 45 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена, оскільки коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 2306, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Контролюючим органом запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Представник ГУ ДПС у Донецькій області також зазначив, що зупинення реєстрації податкової накладної відбувається в автоматичному режимі за наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, а до позовної заяви долучено більший обсяг документів, ніж був у розпорядженні комісії при розгляді питання щодо реєстрації чи відмови у реєстрації спірної податкової накладної.

Представником відповідача 2 зазначено, що позивачем не надано до комісії первинних документів, що передбачені Договором, а саме: рахунку-фактури; первинних документів щодо наявності власних чи орендованих основних засобів; долучено ТТН, з якої вбачається, що перевезення товару здійснювалося із залученням автомобільного перевізника, проте жодного первинного документа щодо наявності договірних відносин з таким не долучено; первинних документів щодо наявності складських приміщень для зберігання товару; передбаченого Договором документа, що підтверджує якість товару.

Щодо зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 25 від 22.02.2022 року, представник податкової служби зазначив, що це є дискреційними повноваженнями та виключно компетенцією уповноваженого органу, а отже, позовні вимоги в цій частині, на його думку, слід розцінювати саме як вимога про втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

З огляду на викладене та з посиланням на постанову Верховного суду від 21.05.2019 року у справі № 0940/1240/18, постанов Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2021 року у справі № 380/7736/21, від 02.12.2021 року у справі № 380/5486/21, від 30.03.2022 року у справі № 380/3083/21, від 26.04.2022 року у справі № 380/7911/20, від 31.05.2022 року у справі № 380/10122/20, від 07.09.2022 року у справі № 380/4146/21, від 27.10.2022 року у справі № 380/7648/22, від 03.11.2022 року у справі № 380/9053/21, від 07.11.2022 року у справі № 380/4746/22, представник ГУ ДПС у Донецькій області просив відмовити у задоволенні позовних вимог приватного акціонерного товариства «ІНТЕР АГРОЛАЙН».

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 01 лютого 2023 року Головному управлінню ДПС у Донецькій області та Державної податкової служби України відмолено у задоволенні клопотань про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач приватне акціонерне товариство «ІНТЕР АГРОЛАЙН» є юридичною особою, зареєстроване як юридична особи та є включеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (, місцезнаходження: 84107, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Літературна, буд. 88). Позивач є переробним підприємством, основним видом діяльності якого за КВЕД є: 10.41 Виробництво олій та жирів, а саме виробництво олії соняшникової.

Відповідач Головне управління ДПС у Донецькій області є юридичною особою публічного права установою, яка є територіальним органом Державної фіскальної служби України, яка в свою чергу, була створена в процесі перетворення Державної податкової служби України, та яка наділена правовим статусом контролюючого органу. Загальний обсяг правоздатності такого суб`єкта податкових відносин, як «контролюючий орган», визначено положеннями ст. 41 Податкового кодексу України. Зміст функцій контролю цих органів визначено положеннями ст. 61 Податкового кодексу України.

11 вересня 2021 року між приватним акціонерним товариством «ІНТЕР АГРОЛАЙН» (в даному договорі Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТРАНСЗЕРНОЕКСПОРТ» ( в даному договорі Покупець) був укладений договір поставки № 15/10-21-В, відповідно до умов якого та підписаної до нього Специфікацією № 11 від 14.02.2022 року приватне акціонерне товариство «ІНТЕР АГРОЛАЙН», діючи як постачальник товару, мало поставити товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТРАНСЗЕРНОЕКСПОРТ» шрот соняшниковий у кількості 75 тон на загальну суму з ПДВ 656550,00 грн.

Згідно зі специфікацією № 11 від 14.02.2022 року до зазначеного договору оплата товару здійснюється на умовах 80% оплата вартості товару по факту завантаження протягом 1 (одного) банківського дня з дати отримання рахунку від постачальника та 20% вартості партії товару після отримання товару та реєстрації податкової накладної в ЄРПН протягом 1 (одного) банківського дня з дати отримання рахунку від постачальника.

Приватним акціонерним товариством «ІНТЕР АГРОЛАЙН» було виставлено видаткову накладну № 193 від 22.02.2022 року на суму 221301,12 грн.

На виконання вимог п. 201.1 ст. 201 ПКУ, позивачем за першою подією складено податкову накладну № 45 від 22.02.2022 року на суму відвантаженого шроту 221301,12 грн, згідно видаткової накладної № 193 від 22.02.2022 року.

За результатами обробки податкової накладної позивачем було отримано квитанцію від 23.02.2022 року про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, згідно з якою реєстрацію податкової накладної № 45 від 22.02.2022 року в ЄРПН зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 2306, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовлюються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріям ризиковості здійснення операцій.

Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрації/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

25 липня 2022 року позивачем до Головного управління ДПС у Донецькій області було направлено пояснення, щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по цій податковій накладній та надані письмові пояснення та первинні документи, які необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, а саме: договір поставки № 15/10-21-В від 11.09.2021 року з додатком специфікація № 11 від 14.02.2022 року; видаткова накладна № 193 від 22.02.2022 року; ТТТ № 135 від 22.02.2022 року.

Крім вказаних документів, позивачем також були надані документи, які підтверджують здійснення ним реальної господарської діяльності, саме: договір купівлі продажу нерухомості від 26.03.2017 року та витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з перерахуванням всіх об`єктів, на яких здійснюється переробка насіння соняшника на олію та шрот; договір оренди земельної ділянки від 18.05.2018 року на якій розташовані об`єкти нерухомості та витяг з державного кадастру про земельну ділянку; повідомлення про державну реєстрацію потужностей підприємства; сертифікат ДАБІ про закінчення будівництва № ІУ49.

Факт надання цих документів не заперечується відповідачами у відзиві на позов.

Рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 28.07.2022 року № 7124860/40803038 відмовлено у реєстрації податкової накладної від 22.02.2022 року № 44 у зв`язку, з: ненаданням копій документів: первинних документів щодо постачання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорт якості, сертифікат відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

08 серпня 2022 року, не погоджуючись із вказаним рішенням Комісії, позивач звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою (з доданням до неї відповідних документів), у якій просив скасувати це рішення та зареєструвати податкову накладну № 45 від 22.02.2022 року.

Позивач разом із скаргою надав наступні первинні документи: видаткова накладна № 14 від 15.01.2022 року до договору № 23/12-21-11 віл 10.12.2021 року; товарно-транспорті накладні №№ 65-72 від 15.01.2022 року до ВН № 14 від 15.01.2022 року в кількості 8 штук; посвідчення якості № 119/22 від 22.02.2022 року; договір постачання № 23/12-21-П від 10.12.2021 року з постачальником ФГ «Нечепорук Раїса Миколаївна»; специфікація № 2 від 17.12.2021 року до договору № 23/12-21-П від 10.12.2021 року з постачальником ФГ «Нечепорук Раїса Миколаївна»; сертифікат ISO22000:2018; експертний висновок № 000104 е/22 від 14.01.2022 року на шрот; Certificate of Analyses No. 2021_1246NLUKR від NOFALAB на олію; протокол випробувань № УПС 451/1580-1-21 від 20.10.2021 року на лушпіння від ПП «УКРПРОМСЕРТ»; Сертифікат відповідності № UA.010.027-21 на 2021-2023 роки від ДП «Донецькстандартметрологія».

Рішенням за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 25.08.2022 року № 34314/40803038/2 скаргу приватного акціонерного товариства «ІНТЕР АГРОЛАЙН» залишено без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін, на підставі ненадання платником податків копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 року.

Згідно з п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (далі ПК України) об`єктом оподаткування є, зокрема, операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Приписами п. 187.1 ст. 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; дата відвантаження товарів.

За п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Аналогічний обов`язок покладено на платників податку п. 201.10 ст. 201 ПК України.

Положеннями п. 201.16 ст. 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова від 11.12.2019 року № 1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою було затверджено, зокрема, Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 1165).

Відповідно до п. 7 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно з положеннями п. 10 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Положеннями п. 11 Порядку № 1165 визначено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (який є Додатком 3 до Порядку № 1165) відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/ послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 року за № 1245/34216) було затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520).

Положеннями п. 5 Порядку № 520 визначено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до приписів п. 11 Порядку № 520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Згідно з п. 13 Порядку № 520 рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Як вже зазначалося, підставою для відмови у реєстрації податкової накладної № 45 від 22.02.2022 року було визначено ненадання копій документів: первинних документів щодо постачання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорт якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

У своїх постановах Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття (постанови Верховного Суду від 02.04.2019 року у справі № 822/1878/18 та від 04.08.2021 року у справі № 0840/4088/18).

У постанові від 04.08.2021 року у справі № 0840/4088/18 Верховний Суд, серед іншого, вказав на те, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.

Також у даній постанові від 04.08.2021 року у справі № 0840/4088/18 Верховний Суд зауважив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, тоді як вживання контролюючим органом загального посилання на відповідний пункт Критеріїв ризиковості платника податку, без наведення відповідного положення, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження прав платника податків. Таким чином, якщо таке рішення контролюючого органу не містить та/або відповідним контролюючим органом чітко не вказано якому саме критерію ризикованості платника податку відповідав такий платник, а також не зазначено документів, яких платником податків не було подано контролюючому органу на підтвердження реальності господарських операцій, то таке рішення контролюючого органу є прийнятим не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.

Відповідно до висновку, наведеного Верховним Судом у постанові від 03.11.2021 року у справі № 360/2460/20, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості, вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.

Правові норми, закріплені у п. 11 Порядку № 1165, містять вимогу про те, що рішення комісії контролюючого органу повинно містити чітку та конкретну підставу для відмови у реєстрації податкової накладної.

Як вбачається зі змісту квитанції від 23.02.2022 року про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, відомості про необхідність надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної № 45 від 22.02.2022 року в ЄРПН чи про відмову в її реєстрації, є неконкретизованими. Контролюючим органом взагалі не було вказано, які саме документи має подати позивач.

Відповідачами не наведено достатнього обґрунтування підстав неврахування наданих позивачем до контролюючого органу документів, а викладені у відзиві на позов доводи щодо ненадання позивачем певних документів не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки ненадання позивачем контролюючому органу вказаного відповідачами у відзиві на позов переліку документів не було зазначено в якості підстави для зупинення реєстрації або відмови у реєстрації спірної податкової накладної ані у квитанції від 23.02.2022 року, ані в оскаржуваному рішенні Комісії.

Отже, відповідачами, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, не доведено правомірність прийняття спірного рішення Комісії від 28.07.2022 року № 7124860/40803038.

У зв`язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби України у Донецькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 28.07.2022 року № 7124860/40803038 про відмову в реєстрації податкової накладної № 45 від 22.02.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд, крім висновків, які були наведені вище, врахував також правові позиції Верховного Суду у подібних правовідносинах, висловлені в постановах, від 01.12.2021 року у справі № 600/1878/20-а, від 20.01.2022 року у справі № 140/4162/21 та від 29.06.2022 року у справі № 380/5383/21.

Щодо позовних вимог приватного акціонерного товариства «ІНТЕР АГРОЛАЙН» про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну № 45 від 23.02.2022 року в ЄРПН суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 13 Порядку № 520 рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з положеннями п. 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 (далі - Порядок № 1246), податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання, зокрема, однієї з таких подій:

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

Приписами п. 20 Порядку № 1246 передбачено, що внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Відтак, реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних тих податкових накладних, реєстрацію яких попередньо було зупинено, є повноваженням Державної податкової служби України, а днем реєстрації податкових накладних може бути день, вказаний у рішенні суду.

У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

З урахуванням встановлених судом обставин щодо протиправного прийняття Комісією рішення про відмову у реєстрації податкової накладної № 45 від 22.02.2022 року в ЄРПН, та приймаючи до уваги відсутність законодавчо закріплених перешкод для здійснення такої реєстрації, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Державної податкової служби України здійснити реєстрацію податкової накладної № 45 від 22.02.2022 року в ЄРПН датою її фактичного подання на реєстрацію - 23.02.2022 року.

Оскільки рішення комісії Головного управління ДПС у Донецькій області про відмову в реєстрації податкової накладної 28.07.2022 року № 7124860/40803038 є протиправними та підлягає скасуванню з мотивів, наведених судом вище, то, враховуючи норми Порядку № 1246, задоволенню також підлягають позовні вимоги про зобов`язання відповідача, а саме ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 22.02.2022 року № 45 у день надходження такої, а саме 23.02.2022 року.

Суд зазначає, що реєстрація спірної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання на реєстрацію, є збереженням гарантій стосовно того, що спір між сторонами буде остаточно вирішено, та не є втручанням у дискреційні повноваження Державної податкової служби України.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Приписами ст. 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що 07.10.2022 року між приватним акціонерним товариством «ІНТЕР АГРОЛАЙН» (місцезнаходження: 84107, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Літературна, 88, ) та адвокатом Жеболенко Галиною Миколаївною укладено угоду про надання правової допомоги адвокатом.

Відповідно до розрахунку наданих послуг за вищевказаною угодою про надання правової допомоги адвокатом від 07 жовтня 2022 року, винагорода Адвоката за надання правової допомоги за договором становить 14385 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 1882 від 18.10.2022 року, позивачем сплачено 14385 грн. адвокату Жеболенко Галині Миколаївні за надання правової допомоги згідно угоди б/н від 07.10.2022 року та рахунку № 18 від 12.10.2022 року по ПН № 45 від 22.02.2022 року.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 28 Правил адвокатської етики, схвалених Національною асоціацією адвокатів України 09.06.2017 року (далі Правила адвокатської етики), формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту є гонорар. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 04.08.2020 року по справі № 810/3213/16.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Проте, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень відповідача), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року, у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 року у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 року у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Вказаної позиції також дотримується й Перший апеляційний адміністративний суд, у своїй Постанові від 27 липня 2020 року у справі № 200/731/21-а.

У зв`язку із вищевикладеним, суд вважає за можливе задовольнити заяву приватного акціонерного товариства «ІНТЕР АГРОЛАЙН» про стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2481,00 грн. (платіжне доручення № 1855 від 07.10.2022 року).

Отже, до солідарного стягнення з відповідачів підлягають витрати на правову допомогу та сплати судового збору у загальному розмірі 16866 грн. Стягнення витрат на правову допомогу у вказаній сумі суд вважає цілком співмірною зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.

Щодо строків розгляду справи.

Відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», згідно якого у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» президент України В. Зеленський постановив ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Вищезазначений Указ Президента України затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 року № 2119-IX.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 6 лютого 2023 року № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб

Враховуючи викладене, станом на 23 березня 2023 року в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року № 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Донецький окружний адміністративний суд розташований в м. Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, системних ракетних обстрілів населених пунктів області, у тому числі м. Слов`янськ, які здійснюються державою-агресором та створюють суттєву загрозу життю та здоров`ю людей, керівництво Донецької обласної державної адміністрації через засоби масової інформації закликало мешканців області евакуюватись до більш безпечних регіонів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання організації роботи державних службовців та працівників державних органів у період воєнного стану» від 12 квітня 2022 року № 440 відповідно до статті 60-2 Кодексу законів про працю України, статті 12-1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та статті 17 Закону України «Про державну службу» Кабінет Міністрів України, встановлено, що у період воєнного стану для державних службовців та працівників державного органу, які перебувають на території України, за рішенням керівника державної служби в державному органі може запроваджуватися дистанційна робота у разі наявності організаційних і технічних можливостей для виконання їх посадових обов`язків.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

В таких умовах керівництвом Донецького окружного адміністративного суду задля збереження життя та здоров`я працівників та відвідувачів суду прийнято рішення про подальшу організацію роботи установи в дистанційному режимі.

З огляду на викладене та на те, що відповідачем відзив та витребуванні судом докази були надані в порушення встановленого законодавством строк, рішення ухвалено 23 березня 2023 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72-77, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства «ІНТЕР АГРОЛАЙН» (місцезнаходження: 84107, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Літературна, 88, ) до Державної податкової служби України (місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ); Головного управління Державної податкової служби України у Донецькій області (юридична адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 45 від 22.02.2022 року задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби України у Донецькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 28.07.2022 року № 7124860/40803038 про відмову в реєстрації податкової накладної № 45 від 22.02.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України (місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 45 від 22.02.2022 року, подану приватним акціонерним товариством «ІНТЕР АГРОЛАЙН» (місцезнаходження: 84107, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Літературна, 88, ), , за датою фактичного подання - 23.02.2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (; місцезнаходження: 04655, м. Київ, Львівська пл., 8) на користь приватного акціонерного товариства «ІНТЕР АГРОЛАЙН» (місцезнаходження: 84107, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Літературна, 88, ) понесені судові витрати зі сплати судового збору та сплати послуг за правничу допомогу у розмірі 8433 (вісім тисяч чотириста тридцять три) грн 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (ВП ; юридична адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) на користь приватного акціонерного товариства «ІНТЕР АГРОЛАЙН» (місцезнаходження: 84107, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Літературна, 88, ) понесені судові витрати зі сплати судового збору та сплати послуг за правничу допомогу у розмірі 8433 (вісім тисяч чотириста тридцять три) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко