Справа № 943/36/22
Суддя: Журибіда Б. М.
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер №943/36/22
Провадження № 2-а/943/26/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в залі суду в м. Буську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до відділення поліції № 2 інспектора поліції ЯРОВОГО Руслана Сергійовича ( м. Буськ) Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області (вул. Київська, 3, м. Буськ, Золочівського району Львівської області 80500) та Головного управління Національної поліції у Львівській області (вул. Генерала Григоренка, 3, м. Львів 79000) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Буського районного суду Львівської області із позовом до відділення поліції № 2 інспектора поліції ЯРОВОГО Руслана Сергійовича ( м. Буськ) Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області (вул. Київська, 3, м. Буськ , Золочівського району Львівської області 80500), Головного управління Національної поліції у Львівській області ( вул. Генерала Григоренка, 3, м. Львів 79000) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 5145869 від 14.12.2021 року. Вимогу мотивує тим, що оскаржуваною постановою на нього було накладено адміністративне стягнення за ч. 6 ст. 121 КУпАП України у виді штрафу у розмірі 850 грн.

В обгрунтуванні заявлених вимог позивач покликається на те, що відносно нього 14 грудня 2021 року інспектором відділення поліції № 2 (м. Буськ) Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області була винесена постанова, про накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 850.00 грн. за вчинене позивачем адміністративного правопорушення , передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП, що виразилось у тому, що позивач нібито 14.12.2021 року приблизно о 11:51 год. в с. Андріївка по вул. Головна Золочівського району Львівської області керував автомобілем ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_1 із забрудненим номерним знаком, що не дає чітко визначити символи з відстані 20 м. Перед виїздом транспортного засобу позивач перевірив та забезпечив чистоту номерних знаків, але зважаючи на несприятливі погодні умови , а саме опади снігу, у зв`язку з чим сніг, який проглядався був лише на задньому бампері автомобіля і жодним чином не закривав номерний знак. Оскаржувану постанову вважає протиправною, адже вказаних дій він не вчиняв, натомість інспектором патрульної поліції не наведено жодних доказів, які могли б підтвердити факт скоєння ним відповідних правопорушень.

Ухвалою судді від 18.01.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без повідомлення сторін та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - п`ятиденний строк для подання відповіді на відзив. Копії ухвал про відкриття спрощеного позовного провадження надіслано сторонам.

Крім того, сторонам було роз`яснено зміст частини 5 статті 262 КАС України, відповідно до якої суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач, яка належним чином повідомлялася про відкриття провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому в силу ч. 6 ст. 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотань від будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КпАП України КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із оскаржуваної постанови інспектора відділення поліції № 2 (м. Буськ) Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 14.12.2021 року серії ЕАО № 5145869, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн, позивач ОСОБА_3 14 грудня 2021 року о 11:51 на 491 км автодороги Київ-Чоп керував транспортним засобом марки ВАЗ 2108 , номерний знак НОМЕР_1 , із забрудненим номерним знаком, що не дав чітко визначити символи з відстані 20 м. , чим порушив вимоги п. 2.9 «в» ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене частиною 6 статті 121 КУпАП.

Частиною шостою статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, згідно положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в Постанові Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" (із змінами та доповненнями) при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертизи.

Проте судом встановлено, що виходячи із положень вищезгаданих статей КУпАП, відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було виконано вимог цих статей, зокрема не зазначено жодних доказів на обгрунтування допущеного позивачем правопорушення, зважаючи на те, що таке категорично заперечується останнім.

Разом із тим, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Судом встановлено, що будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною шостою статті 121 КУпАП, відповідачем не надано.

При цьому, згідно з положеннями ст. 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи зі ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд приходить до висновку, що в діянні ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки під час розгляду справи в суді не доведено наявність протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, якою було б порушено ч. 6 ст. 121 КУпАП, тобто не доведено факту вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС).

Проте, незважаючи на вказані обставини, відповідачем не надано суду доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, оскільки не надано належних і допустимих доказів, на підставі яких було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Постанова про накладення адміністративного стягнення серія ЕАО №5145869 винесена 14.12.2021 року.

Останній день строку для подання позовної заяви до суду у даній справі випав 24.12.2021 року, але оскільки працівниками поліції на місці дана постанова не виносилась, та не була вручена позивачу ОСОБА_4 дану постанову отримав лише 31.12.2022 року, тому він не міг оскаржити дану постанову у встановлений строк.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що позивач не мала об`єктивної можливості оскаржити постанову у строк, передбачений 286 КАС України, то суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважних причин, а тому цей строк підлягає поновленню.

За наведених обставин суд вважає, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення ним правопорушення, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи наведене і керуючись ст.ст. 6, 8, 9, 10, 77, 78, 242-246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_5 строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАО № 5145869 від 14.12.2021 року.

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора поліції ЯРОВОГО Руслана Сергійовича, відділення поліції № 2 ( м. Буськ) Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області(вул. Київська, 3, м. Буськ, Золочівського району Львівської області 80500) та Головного управління Національної поліції у Львівській області ( вул. Генерала Григоренка, 3, м. Львів 79000) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовільнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія ЕАО № 5145869 від 14.12.2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850( вісімсот п`ятдесят гривень)00 коп.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.( вісімсот п`ятдесят гривень) 00 коп. - закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Б. М. Журибіда