Справа № 420/8021/22
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/8021/22
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2023 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті, відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

08 червня 2022 року фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 320802 від 22.11.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не отримував оскаржувану постанову, а про її існування дізнався отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.02.2022 року ВП №68750378 за постановою №320802 від 22.11.2021 року про стягнення штрафу в сумі 17 000,00 грн. Позивач наголосив, що розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідач здійснив без належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи та за відсутністю позивача. Позивач зазначив, що водієм були надані всі документи, передбачені Законом України «Про автомобільний транспорт», а картка водія до цифрового тахографу, про відсутність якої зазначено в акті перевірки, передбачена лише для водіїв, які здійснюють міжнародні перевезення.

Відповідачі відзиви на позовну заяву не надали.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2023 року позовну заяву ФОП ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 320802 від 22.11.2021 року.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державна служба України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що в порушення абзацу 3 частини першої статті 60, статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" водієм на надано товарно-транспортну накладну, особисту картку водія на ім`я ОСОБА_2 до цифрового тахографу, роздруківку на паперовому носії режиму праці та відпочинку водіїв за 15.10.2021 року.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України, у зв`язку із неприбуттям жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

15 жовтня 2021 року за результатами проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом працівниками Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено акт №317153.

Актом встановлено, що на підставі направлення на перевірку від 12.10.2021 №026519, 15.10.2021 року о 08:38 год. проведена перевірка транспортного засобу: MAN / ZORZI, номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , водійське посвідчення НОМЕР_3 , ТСУ 5150. Власником транспортного засобу є ОСОБА_3 , згідно договору оренди орендарем є ОСОБА_1 .

Актом зафіксовано порушення, передбачене ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону, а саме: товарно-транспортна накладна; особиста картка водія на ім`я ОСОБА_2 до цифрового тахографу, роздруківка на паперовому носії режиму праці та відпочинку водіїв за 15.10.2021 року.

Згідно запису в акті перевірки №317153 від 15.10.2021 року водій транспортного засобу з актом ознайомився, від письмових пояснень та підпису відмовився.

22 листопада 2021 року за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 317153 від 15.10.2021 року Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки в особі начальника управління Олексія Шинкевича винесена постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 320802, якою постановлено стягнути з ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000,00 грн, відповідно до ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваної постанови.

Судова колегія погоджується з висновком суду, враховуючи наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-III (в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 48 Закону № 2344-III визначені документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Так, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення (ч.1).

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством (ч.2).

Аналіз положень статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених чинним законодавством.

За перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III, передбачено адміністративногосподарський штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З оскаржуваного рішення вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за ненадання водієм документів, визначених ст.48 Закону № 2344-III, а саме товарно транспортної накладної, особистої картки водія до цифрового тахографу та роздруківки на паперовому носії режиму праці та відпочинку водія за 15.10.2021 року.

Так, ч.3 ст.48 Закону № 2344-III передбачено, що при оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:

дата і місце складання;

вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;

вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;

пункти завантаження і розвантаження.

Як вбачається з матеріалів справи, водієм при перевірці посадовим особам Укртрансбезпеки надавалась товарно транспортна накладна від 14.10.2021 року № ДНС1953, яка є додатком до Акту № 317153 від 15.10.2021 року, що спростовує висновки про відсутність у водія ТТН.

В апеляційній скарзі Укртрансбезпека зазначила, що мала на увазі не відсутність ТТН, а неповне її заповнення, що не дає підстав приймати її як належно оформлену накладну.

Разом з тим, судова колегія вважає такі доводи апелянта неприйнятними, оскільки оскаржуваним рішенням притягнуто позивача до відповідальності саме за відсутність ТТН.

Крім того, переглянувши ТТН від 14.10.2021 року № ДНС1953, судова колегія констатує, що вона містить всі обов`язкові реквізити. Відповідач, в свою чергу, не зазначає, які саме обов`язкові реквізити не були зазначені в ТТН.

Щодо відсутності особистої картки водія до цифрового тахографу та роздруківки на паперовому носії режиму праці та відпочинку водія за 15.10.2021 року, судова колегія зазначає наступне.

Позивач наголошує, що в нього відсутній обов`язок встановлювати тахограф, оскільки він здійснює внутрішні перевезення, а тому не має обов`язку по встановленню та експлуатації тахографу, що виключає можливість надання водієм особистої картки до цифрового тахографу та роздруківки на паперовому носії режиму праці та відпочинку водія.

Особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку врегульовані Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010.

Пунктом 1.3 Положення № 340 визначено, що його вимоги поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Приписами п.6.1 Положення № 340 встановлено, що автобуси, які використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Відповідно до п.6.3 Положення № 340, водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3 до Положення).

З вищевикладеного вбачається, що Положенням № 340 передбачено обов`язок встановлення тахографу усіх транспортних засобів, повна маса яких перевищує 3,5 тони.

В свою чергу, в разі не обладнання тахографом, водій повинен вести контрольну книжку водія.

Статтею 18 Закону № 2344-III визначено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Так, відповідно до п.1.2 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385, вона визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.

Пунктом 3.3 Інструкції № 385 встановлено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, зокрема: у разі використання цифрового тахографа використовує особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та підтверджується сторонами, на автомобілі позивача не встановлено тахограф.

У зв`язку із відсутністю тахографа, відповідач міг попросити водія надати індивідуальну контрольну книжку водія, як то передбачено п.6.3 Положення № 340, однак надання чи не надання такої книжки під час здійснення перевірки не є спірним питанням в межах розгляду даної справи.

Судова колегія наголошує, що відповідальність за відсутність тахографу або неналежну його роботу передбачена іншим абзацом частини 1 ст.60 Закону № 2344-III та лише при міжнародних перевезеннях, а саме абз.11 цієї статті передбачено, що управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначеним абзацом відповідальність передбачена і за відсутність роздруківки на паперовому носії режиму праці та відпочинку водія за 15.10.2021 року.

Враховуючи викладене, судова колегія наголошує, що за наявності окремої відповідальності за відсутність особистої картки водія до цифрового тахографу та роздруківки на паперовому носії режиму праці та відпочинку, відповідач не міг застосовувати до позивача загальну відповідальність, передбачену іншим пунктом ст.60 Закону № 2344-III, яка є в двадцять п`ять разів більшою.

З наведеного вбачається, що притягнення Південним міжрегіональним управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті позивача до відповідальності на підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону № 2344-III є необґрунтованим.

На окрему увагу заслуговують і доводи позивача, що пп.4 п.5 наказу № 340, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, зобов`язано Державну службу України з безпеки на транспорті забезпечити здійснення перевірок щодо наявності встановлених тахографів виключно на транспортних засобах, якими здійснюються міжнародні автомобільні перевезення.

Отже, у Укртрансбезпеки були відсутні законні підстави для перевірки наявності встановлених тахографів при внутрішньому автомобільному перевезенні.

Відсутність законних підстав на проведення перевірки щодо наявності тахографу є самостійною підставою для визнання протиправною та скасування постанови.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 13 червня 2022 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Оскільки ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2023 року апелянту відстрочену сплату судового збору за подачу апеляційної скарги до ухвалення рішення по праві, судовий збір у сумі 1488,60 грн підлягає стягненню з апелянта.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2023 року залишити без змін.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті () до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1488 грн 60 коп (тисячу чотириста вісімдесят вісім гривень шістдесят копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко