Справа № 160/19849/21
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В. розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного підприємства «НАФТА ЛУКРУМ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення, -
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, в якій було невірно вказано адресу АЗС, у зв`язку з чим позивач звернувся із новою заявою про видачу ліцензії. В той же час, як зазначає позивач, відповідачем було проведено фактичну перевірку та встановлено здійснення позивачем роздрібної торгівлі пальним на АЗС без відповідної ліцензії, що стало підставою для винесення податкового повідомлення-рішення. За таких обставин, позивач вважає податкове повідомлення - рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить в задоволенні позову відмовити, оскільки за результатами перевірки встановлено порушення п.1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій, без друкування та видачі відповідного розрахункового документу в період з 06.11.2021 по 27.05.2021 на суму 1334178,60 грн.
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, яка обгрунтована доводами, аналогічними тим, що викладено в позовній заяві.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2022 витребувано від ПП «НАФТА ЛУКРУМ» заяву щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за жовтень 2020 за адресою: Дніпропетровська обл., м.Кам`янське, ст. Баглій, буд.3а. Зупинено провадження у справі до отримання судом витребуваних документів.
На виконання вимог ухвали суду від 01.04.2022 від позивача надійшло клопотання, в якому зазначено про неможливість надання витребуваних документів, оскільки така заява подавалась до спеціальної скриньки без контакту з працівниками податкового органу. Тому, як зазначає позивач, у останнього відсутній екземпляр заяви з відміткою працівників податкового органу або поштова квитанція. Враховуючи дані обставини, позивач просить суд витребувати дану заяву у відповідача.
Враховуючи дані обставини, ухвалою суду від 07.12.2022 вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 21.12.2022. Визнано обов`язку явку в судове засідання учасників справи.
В судове засідання 21.12.2022 сторони не з`явились, розгляд справи відкладено на 16.01.2023.
Судове засідання, призначене на 16.01.2023, знято з розгляду у зв`язку з відсутністю електроенергії в приміщенні суду.
В судове засідання 01.02.2023 сторони не з`явились, розгляд справи відкладено на 22.02.2023.
В судове засідання 22.02.2023 сторони не з`явились. Суд вирішив закрити підготовче судове засідання та перейти до розгляду справи по суті в порядку письмово провадження.
Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ПП «НАФТА ЛУКРУМ» є платником акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового.
ГУ ДПС у Дніпропетровській області на підставі наказу від 24.05.2021 №2232-проведена фактична перевірка АЗС, що належить ПП «НАФТА ЛУКРУМ», розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м.Кам`янське, провулок Баглійський, 3А.
За результатами перевірки складено Акт від 02.06.2021 №1767/04/36/07/10/РРО/43043456.
Перевіркою встановлено факти проведення розрахункових операцій у період з 27.01.2020 по 08.02.2021 у безготівковій формі з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) платіжного терміналу з`єднаного або поєднаного з РРО з роздрукуванням розрахункових документів невстановленої форми, які підтверджують виконання розрахункових операцій, на загальну суму 1 334 178,59 грн.
Загальна сума проведених розрахункових операцій з роздрукуванням фіскальних чеків за формою ФКЧ-1 склала 1 334 178,59 грн.
З матеріалів справи вбачається, що перевірка проведена у присутності директора ПП «НАФТА-ЛУКРУМ» Ілюшечкіна В.С., який був ознайомлений з актом перевірки, але відмовився від його підпису.
Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі ПК України), фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється органом державної податкової служби щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичних перевірок контролюючими органами передбачений статтею 80 Кодексу.
Згідно із пунктом 80.1 статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.
Відповідно до підпункту 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Пунктом 81.1 статті 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі,
найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дача початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 06.07.1995 №265 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування і послуг», (далі - Закон №265) розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.
Наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13 затверджено Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів (далі Положення №13) та визначено, зокрема, форми і зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, які в обов`язковому порядку мають надаватися особам, які отримують або повертають товар, отримують послуги або відмовляються від них, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням інтернету, при здійсненні розрахунків суб`єктами господарювання для підтвердження факту: продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг; здійснення операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, якщо такі операції виконуються не в касах банків; здійснення операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів; приймання комерційними агентами банків та небанківськими фінансовими установами готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування (далі - ПТКС), за винятком ПТКС, що дають змогу користувачеві здійснювати виключно операції з отримання коштів.
Встановлені в Положенні №13 вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий (п.3 р.І).
Згідно з розділом III Положення №13:
п. 1 фіскальний касовий чек на товари (послуги) - розрахунковий документ/електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги).
п.2 фіскальний чек має містити, зокрема, такі обов`язкові реквізити:
найменування суб`єкта господарювання (рядок 1);
назва господарської одиниці - найменування, яке зазначене в документі на право власності або користування господарською одиницею і відповідає довіднику «Типи об`єктів оподаткування» та повідомлене ДПС формою 20-ОПП (рядок 2);
адреса господарської одиниці - адреса, яка зазначена в документі на право власності чи користування господарською одиницею (назва населеного пункту, назва вулиці, номер будинку / офісу / квартири) та повідомлена ДПС формою 20-ОПП (рядок 3) тощо.
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема,:
проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи РРО або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні РРО зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;
надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Згідно з пунктом 1 статті 17 Закону №265, у разі встановлення в ході перевірки, зокрема, факту невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції, зокрема, у розмірі 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше.
Відповідно до вимог пункту 11 розділу II Прикінцевих положень, тимчасово, до 1 січня 2022 року, санкції, визначені пунктом 1 статті 17 цього Закону, застосовуються, зокрема, в розмірі 10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше.
Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що відповідачем в Ліцензії не вірно зазначено адресу АЗС, а саме: вказано адресу АЗС: м.Кам`янське, пров.Баглійський, буд. 3А, в той час як у заяві позивач зазначав адресу: АДРЕСА_1 ., оскільки позивачем до матеріалів справи не долучено вказану заяву або інші докази, які б вказували на помилку контролюючого органу при зазначені адреси в ліцензії.
Як вбачається з матеріалів справи, суд зобов`язував позивача надати доказ, на якій він посилається як на обставину, якою обгрунтовує свої позовні вимоги.
Проте, позивач зазначив, що така заява відсутня, оскільки була подана до скриньки контролюючого органу під час дії карантину без відмітки останнього в її отриманні.
Суд звертає увагу позивача на те, що з позовною заявою до суду він звернувся 22.10.2021, а адвокатський запит про надання копії заяви про видачу ліцензії до контролюючого органу направлено лише після того, як судом винесено ухвалу від 01.04.2022 про витребування від позивача доказів у справі, а саме: 01.06.2022 .
Суд також звертає увагу, що а ні позивач, а ні його представник - адвокат, жодного разу не прибули в судове засідання, незважаючи на визнану обов`язкову явку сторін ухвалою суду.
Суд зауважує, що представник позивача був обізнаний про дати судових засідань, підтвердження чого містяться у матеріалах справи. Крім того, адвокат двічі звертався до суду з клопотаннями (16.01.2023 та 21.12.2022) розглянути питання, яке вирішено судом ухвалою від 01.04.2022.
Зазначені обставини дають підстави вважати, що адвокат не володіє в поному обсязі інформацією про стан розгяду справи.
Отже, враховуючи зазначене, вбачається, що представник позивача в судові засідання не з`являвся без поважних причин.
Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.01.2023 у справі №9901/278/21 ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.
Слід також враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Тобто, суд доходить висновку, що як станом на час звернення до суду з позовом так і під час розгляду справи, позивачем не надано доказів в обгрунтування своїх позовних вимог, а саме: копії заяви на отримання ліцензії, із зазначенням відповідної адреси (як вказує позивач у позові).
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Натомість, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів наявності обставин, на які він посилається в обгрунтування своїх позовних вимог.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні позову Приватного підприємства «НАФТА ЛУКРУМ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення - відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська