Справа № 460/51572/22
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2023-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2023 року м. Рівне №460/51572/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, скасування рішення про відмову у призначенні пенсії від 25.11.2021, рішення про відмову у призначенні пенсії від 18.11.2022 та зобов`язання зарахувати період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення і призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з часу виникнення права про призначення пенсії (з 14 січня 2021 року - при досягненні 54 років).

Ухвалою від 22.12.2022 відкрито провадження в адміністративній справі №460/51572/22. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 09.02.2023 до участі в справу в якості другого відповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області орган, який приймав рішення про відмову у призначенні пенсії від 18.11.2022.

Згідно з позовною заявою, вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на тому, що позивач має статус особи постраждалої від аварії ЧАЕС і від народження до квітня 2001 року (за виключенням терміну служби в армії) постійно проживав у АДРЕСА_1 , тобто у населеному пункті, який віднесений до зони гарантованого добровільного відселення. При цьому, в період часу з 07.05.1987 по 29.06.1992 ОСОБА_1 був зареєстрований у АДРЕСА_1 , а в період часу з 23.10.1992 по 11.06.2006 в АДРЕСА_2 . Разом з тим з жовтня 1992 року по квітень 2001 року в смт.Володомирець він фактично не проживав. Вказує, що у вересні 2021 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку і рішенням №4 від 17.09.2021 таку пенсію йому було призначено. Разом з тим, через два місяці відповідач зазначене рішення скасував і прийняв нове від 25.11.2021 про відмову у призначенні пенсії. Зазначені рішення базуються на тому, що відповідач період фактичного проживання позивача без реєстрації у с.Зелене, з червня 1992 року по 2001 рік не взяв до розрахунку, не зважаючи на ту обставину, що у Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», йдеться про проживання, а не реєстрацію особи. Також Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області не враховано, що позивач має посвідчення постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС, яке є документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими Законом 796-ХІІ, у тому числі на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку. Оскільки підстави для видачі вказаного посвідчення та призначення пенсії є ідентичними, то в разі звернення особи із заявою про призначення пенсії із застосуванням ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до якої для підтвердження особливого статусу заявника додано посвідчення постраждалого від аварії на ЧАЕС та трудова книжка, подання інших первинних документів, в яких зазначено період роботи та населений пункт, де особа проживала, не є обов`язковим.

Згідно з відзивом на позов, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вимоги заперечує, покликаючись на відсутність підстав для призначення позивачу пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв`язку з недосягненням пенсійного віку та відсутністю необхідного страхового стажу. При цьому, сторона відповідача визнала, що підставою для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку є належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт проживання, а не реєстрації у зоні гарантованого добровільного відселення, або ж факт роботи. Вказала, що для визначення права на пенсію позивач надав довідку за №828 від 19.08.2021, видану Володимирецькою селищною радою Рівненської області, в якій значилось, що ОСОБА_1 проживав в с.Зелене Володимирецького району Рівненської області. Разом з тим, актом за №168 від 13.10.2021 перевірки відповідності первинних документів змісту довідки про проживання №828 від 19.08.2021, факт проживання в зоні гарантованого добровільного відселення не підтверджено. Констатовано, що достовірно підтвердити проживання ОСОБА_1 в с.Зелене Володимирецького району, в період, який зазначений в довідці, не можливо, оскільки в погосподарській книзі №5 за 1986 - 1990 роки є запис про те, що він вибув до м.Володимирця. За наведеного, зазначений відповідач просив в позові відмовити.

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області відзиву на позов до суду не надсилало.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с.Новорозсош Новопсковського району Луганської області (а.с.6), є громадянином, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 24.05.1993 (категорія 3)(а.с.8).

Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 №16/93/ від 31.08.2021 ОСОБА_1 проходив військову службу в період з 15.05.1985 по 13.06.1987 (а.с.12).

За даними трудової книжки серії НОМЕР_2 (а.с.9-11), ОСОБА_1 :

з 18.01.1988 по 24.07.1988 навчався в СПТУ-29 смт.Володимирець;

з 01.02.1990 по 19.06.1990 - працював кам`янщиком Володимирецької дільниці Рівненського РСУ;

з 12.07.1990 по 25.04.2001 - працював електрогазозварником на заводі «Ситал» смт.Володимирець;

з 01.02.2006 по 03.09.2007 - працював електрогазозварником в ПП «РКС»;

з 07.09.2015 по 07.08.2020 - працював електрогазозварником в ПАТ «Консюмерс-Скло-Зоря» (перейненоване в ПАТ «Вераллія Україна» смт.Зоря;

з 28.08.2020 по 09.03.2021 отримував допомогу по безробіттю;

з 10.03.2021 по 30.04.2021 - працював електрогазозварником в ПАТ «Рівнеазот».

В паспорті громадянина України НОМЕР_3 (а.с.6-7) є відмітки про те, що ОСОБА_1 з 23.10.1993 по 11.01.2006 був зареєстрований в АДРЕСА_2 ; з 22.02.2006 с.Зоря, Рівненського району.

Рішенням Рівненського об`єднаного управління ПФУ №14 від 17.09.2021 ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком з урахуванням вимог ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за неповного страхового стажу 22 роки 9 місяців 23 дні (а.с.13).

Сторонами визнано, що на підтвердження проживання у зоні гарантованого добровільного відселення позивач для призначення йому пенсії на пільгових умовах надавав відповідачу довідку Володимирецької селищної ради №828 від 13.08.2021. За змістом такої довідки ОСОБА_1 «з дня народження по 30.06.1992 року проживав в селі Зелене Володимирецького району Рівненської області. Територія села відноситься до III зони гарантованого добровільного відселення внаслідок аварії на ЧАЕС». В довідці зазначено про її видачу на підставі: погосподарської книги №5 за 1986-1990 роки, особовий рахунок № НОМЕР_4 ; погосподарської книги №8 за 1991-1995 роки, особовий рахунок № НОМЕР_5 (а.с.15,27).

Рішенням відповідача №14 від 25.11.2021 скасовано рішення №14 від 17.09.2021 про призначення ОСОБА_1 пенсії та відмовлено у її призначенні у зв`язку з непідтвердженням проживання у зоні гарантованого добровільного відселення. У рішенні відповідач покликався на акт перевірки відповідності первинних документів змісту довідки про проживання №168 від 13.10.2021 (а.с.14).

В свою чергу в акті №168 від 13.10.2021 констатовано, що за даними погосподарської книги №5 за 1986-1990 роки, особовий рахунок № НОМЕР_4 наявні записи про те, що ОСОБА_1 обліковувався як член сім`ї (син) відповідного домогосподарства, у графі «відмітка про тимчасово відсутніх» є записи про вибуття в ряди РА 03.05.1985 і про повернення 07.05.1987, а також наступний запис в рядку «вибув» - « ОСОБА_2 » (дата не вказана. За даними погосподарської книги №8 за 1991-1995 роки, особовий рахунок № НОМЕР_5 наявні записи про те, що ОСОБА_1 обліковувався як член сім`ї (син) відповідного домогосподарства, у графі «Відмітка про членів сім`ї, що зовсім вибули…» вказано: « ОСОБА_2 на прожив. 30.06.1992» (а.с.28).

11.11.2022 позивач повторно звернувся до відповідача по питанню призначення пенсії на пільгових умовах. До заяви долучив довідку №1371 від 10.11.2022, видану Володимирецькою селищною радою Рівненської області (а.с.16). Даною довідкою підтверджено, що ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав у с.Зелене, Вараського (Володимирецького) району Рівненської області; В періоді проживання з 03.05.1985 по 07.05.1987 вибув для проходження військової строкової служби; з 07.05.1987 повернувся до зазначеного місця проживання, а 30.06.1992 вибув у ОСОБА_2 . Також у довідці на підставі пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вказано, що з червня 1992 року по 2000 рік ОСОБА_1 проживав в селі Зелене без реєстрації.

Рішенням Головного управління ПФУ в Миколаївській області №59 від 18.11.2022 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії. В обґрунтування вказано, що період проживання (роботи) в зоні гарантованого добровільного відселення з 14.06.1987 по 29.06.1992 становить 5 років 0 місяців 16 днів. Заявник не проживав у зоні гарантованого добровільного відселення з 26.04.1986 по 31.07.1986, тому початкова величина на зменшення пенсійного віку не застосована. Має право на зменшення пенсійного віку на 2 роки за наявності страхового стажу 30 років (а.с.18).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.03.2003 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Пунктом 13 Перехідних положень цього Закону передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Абзацом п`ятим пункту другого частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років, з приміткою, що початкова величина - 3 роки зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії (тобто з 26 квітня 1986 року) по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Абзацом шостим цього ж пункту цієї ж частини передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років, з приміткою, що початкова величина - 2 роки зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Таким чином, обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі вказаних абзаців пункту другого статті 55 Закону №796-XII - є факт проживання та/або праці такої особи у зоні гарантованого добровільного відселення, тобто у III зоні, протягом трьох років з 26 квітня 1986 року до 01 січня 1993 року, або у зоні посиленого радіологічного контролю, тобто у IV зоні, протягом чотирьох років з 26 квітня 1986 року до 01 січня 1993 року. При цьому, особам, які проживали у зоні гарантованого добровільного відселення в період з 26 квітня 1986 року по 31 липня 1986 року, встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 3 роки, а особам, які додатково проживали в зоні посиленого радіологічного контролю в період з 26 квітня 1986 року по 31 липня 1986 року, встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 2 роки.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування зазначених норм матеріального права міститися у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №556/1153/17, від 11.04.2018 у справі №565/1829/17, від 26.09.2018 у справі №205/4589/16-а та враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається зі змісту пункту другого статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991, виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом перебування особи у забрудненій зоні у зв`язку із постійним проживанням, або у зв`язку із роботою в такій місцевості. При цьому, зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання в ній особи.

Оскільки пенсійний вік особи може бути знижено лише за однією підставою, передбаченою статтею 55 Закону, то період проживання та/або роботи особи в зоні гарантованого добровільного відселення не підлягає включенню в період проживання та/або роботи такої особи в зоні посиленого радіологічного контролю.

Саме такий правовий висновок міститися у постанові Верховного Суду від 19.09.2019 по справі №556/1172/17.

Судом встановлено, що на момент аварії позивач проходив строкову військову службу в лавах радянської армії (період строкової служби: 15.05.1985 по 13.05.1987). Відповідно до цього, початкова величина зниження пенсійного віку, передбачена правилами з приміткою до пункту другого частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991, до позивача незастосовна.

Документально підтверджено, що після повернення з військової служби з 07.05.1987 по 30.06.1992 ОСОБА_1 був зареєстрований і проживав у селі Зелене Володимирецького району Рівненської області. Даний населений пункт включений до додатку №1 «Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення» постанови Кабінету Міністрів УРСР №106а від 23.07.1991 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи"» (зі змінами), а саме як населений пункт, розташований в зоні гарантованого добровільного відселення (III зона).

Також документально підтверджено, що з 23.10.1993 по 11.01.2006 ОСОБА_1 був зареєстрований в АДРЕСА_2 . При цьому, згідно з положеннями вищезгаданої Постанови, даний населений пункт відноситься до зони посиленого радіологічного контролю (IV зона).

Таким чином, документально підтверджено, що позивач з 07.05.1987 по 30.06.1992 прожив у зоні гарантованого добровільного відселення більше трьох років, а відтак набув право на зниження пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки проживання та/або роботи. Але разом з тим, позивач не набув права на застосування початкової величини зниження пенсійного віку на 3 роки, позаяк постійно не проживав у цій зоні з 26 квітня 1986 року по 31 липня 1986 року.

Що стосується зони посиленого радіологічного контролю, то позивач станом на 1 січня 1993 року не прожив у цій зоні більше 4 років, а тому права на зниження пенсійного віку по абзацу шостому пункту другого частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 - взагалі не набув.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вперше до органу ПФУ із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку звернувся у вересні 2021 року і на підтвердження проживання у зоні гарантованого добровільного відселення надав довідку Володимирецької селищної ради №828 від 13.08.2021, якою підтверджено період його проживання в III зоні лише до 30.06.1992.

Даними такої довідки та з урахуванням періоду строкової військової служби ОСОБА_1 було підтверджено факт проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення впродовж 5 років 1 місяця 24 днів (з 07.05.1987 по 30.06.1992).

5 років проживання дорівнює 2,6 рокам зниження пенсійного віку

На момент звернення ОСОБА_1 виповнилося 54 роки 7 місяців 26 днів. А його страховий стаж склав 22 роки 9 місяців 23 дні.

Як вже зазначалося судом, в силу вимог абзацу першого частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

В свою чергу, статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Таким чином, на момент першого звернення позивача за призначенням пенсії на пільгових умовах, необхідний страховий стаж становив 28 років.

Враховуючи право позивача на зниження пенсійного віку на 2,6 роки, а відповідно і його право на зменшення страхового стажу на кількість років зменшення пенсійного віку, виходить, що необхідною умовою призначення у 2021 році ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку було досягнення ним віку 57,6 років та наявність страхового стажу на рівні 25,6 років.

Ні одна, ні інша умова не виконувалась, а тому жодних підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах у 2021 році в органу ПФУ не було.

Відтак, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №14 від 25.11.2021, яким скасовано рішення №14 від 17.09.2021 про призначення ОСОБА_1 пенсії та відмовлено у її призначенні у зв`язку з непідтвердженням проживання у зоні гарантованого добровільного відселення,- є законним і обґрунтованим.

При цьому, суд зауважує, що рішення №14 від 17.09.2021 про призначення ОСОБА_1 пенсії було ухвалене внаслідок того, що довідкою №828 від 13.08.2021 безпідставно підтверджено факт проживання ОСОБА_1 в селі Зелене Володимирецького району Рівненської області «з дня народження» по 30.06.1992, тобто охоплено період його строкової військової служби з 03.05.1985 по 07.05.1987, який припав на момент аварії, і відповідно, був оцінений органом ПФУ як підстава для застосування початкової величини зниження пенсійного віку на 3 роки.

Актом перевірки відповідності первинних документів змісту довідки про проживання №168 від 13.10.2021 зазначена обставина була виявлена, позаяк за даними погосподарської книги в періоді проживання з 03.05.1985 по 07.05.1987 ОСОБА_1 вибував з с.Зелене для проходження військової строкової служби, а відтак він фізично знаходився поза межами відповідної радіаційно забрудненої території.

11.11.2022, ОСОБА_1 повторно звернувся до органу ПФУ по питанню призначення йому пенсії на пільгових умовах. На цей раз позивач надав іншу за змістом довідку Володимирецької селищної ради Рівненської області.

У такій довідці №1371 від 10.11.2022, підтверджено ту інформацію, що ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав у с.Зелене, і в періоді проживання з 03.05.1985 по 07.05.1987 вибував для проходження військової строкової служби, з 07.05.1987 повернувся до зазначеного місця проживання, а 30.06.1992 вибув у смт.Володимирець, тобто факт проживання у зоні гарантованого добровільного відселення впродовж 5 років 1 місяця 24 днів (з 07.05.1987 по 30.06.1992).

Разом з тим, в такій довідці на підставі пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вказано, що з червня 1992 року по 2000 рік ОСОБА_1 проживав в селі Зелене без реєстрації, тобто підтверджено факт проживання у зоні гарантованого добровільного відселення впродовж ще 7 років 6 місяців 1 дня (з 01.07.1992 по 01.01.2000).

Загальний строк, визначений таким чином, становить: 12 років 7 місяців 25 днів.

12 років дорівнює 6 рокам зниження пенсійного віку. І верхня межа зниження пенсійного віку для таких осіб встановлена на рівні 6 років.

Разом з тим, на момент звернення позивача за призначенням пенсії на пільгових умовах - 11.11.2022 необхідний страховий стаж становив 29 років.

Враховуючи право позивача на зниження пенсійного віку на 6 років, а відповідно і його право на зменшення страхового стажу на кількість років зменшення пенсійного віку, виходить, що необхідною умовою призначення у 2022 році ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку було досягнення ним віку 54 років та наявність страхового стажу на рівні 23 роки (29-6=23).

Разом з тим, страховий стаж ОСОБА_1 складає 22 роки 9 місяців 23 дні.

З огляду на вказане, умова по страховому стажу не виконувалась, а тому жодних підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах у 2022 році в органу ПФУ не було.

За наведеного, рішення Головного управління ПФУ в Миколаївській області №59 від 18.11.2022, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, до скасування не підлягає.

При цьому, суд не оцінює висновки вказаного відповідача, який зарахував позивачу лише період проживання (роботи) в зоні гарантованого добровільного відселення з 14.06.1987 по 29.06.1992, позаяк позивач в будь якому випадку права на призначення пенсії за нормами статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991, у 2022 році не набув.

Також суд відхиляє, як необґрунтовані доводи позивача про те, що для підтвердження особливого статусу достатньо посвідчення потерпілого від аварії на ЧАЕС та трудової книжки, натомість подання інших первинних документів, в яких зазначено період роботи та населений пункт, де особа проживала, не є обов`язковим.

Так, згідно статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991, підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (у відповідній редакції), при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особа надає, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідку про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видану органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Оскільки право на пенсію зі зниженням пенсійного віку на умовах статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 визначається з урахуванням періодів проживання або роботи на території радіоактивного забруднення, то вимога про подання відповідних довідок є цілком логічним заходом.

З огляду на встановлене, суд вважає, що відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку за ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно і розсудливо, що, в свою чергу, вказує на відсутність підстав для задоволення позову.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України,- відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в позові до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління ПФУ в Миколаївській області про визнання протиправним дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, скасування рішення про відмову у призначенні пенсії від 25.11.2021, рішення про відмову у призначенні пенсії від 18.11.2022 та зобов`язання зарахувати період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення і призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з часу виникнення права про призначення пенсії (з 14 січня 2021 року - при досягненні 54 років), - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 24 березня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул.Морехідна, 1,м .Миколаїв,54020, ЄДРПОУ/РНОКПП 13844159)

Суддя Н.В. Друзенко