Справа № 520/2748/23
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2023-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

24 березня 2023 р. справа № 520/2748/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, код ЄРПОУ 13814885) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №97 від 18.01.2023 в частині неврахування ОСОБА_1 періодів роботи з 03.08.1981 по 04.11.1982; з 25.01.1983 по 06.04.1983; з 27.04.1983 по 13.06.1985; з 17.06.1985 по 22.07.1985; з 22.08.1993 по 12.05.1992; з 13.09.1992 по 04.01.1993; з 11.02.1993 по 02.08.1993; з 06.09.1993 по 01.02.1996; з 01.02.1996 по 31.01.1998 до загального трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 03.08.1981 по 04.11.1982; з 25.01.1983 по 06.04.1983; з 27.04.1983 по 13.06.1985; з 17.06.1985 по 22.07.1985; з 22.08.1993 по 12.05.1992; з 13.09.1992 по 04.01.1993; з 11.02.1993 по 02.08.1993; з 06.09.1993 по 01.02.1996; з 01.02.1996 по 31.01.1998 до загального трудового стажу.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п. 3 та п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, якими унормовано що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 09.01.2023 подала до Ізюмського об`єднаного управління ПФУ в Харківській області заяву разом з необхідними документами для підрахування стажу та призначення пенсії за віком. Рішенням Головного управління ПФУ у Львівській області за №97 від 18.01.2023 позивачу зараховано по трудовій книжці серії НОМЕР_2 , виданої 03.08.1981, трудовий стаж 24 роки 9 місяців 8 днів. Проте, періоди трудової діяльності з 03.08.1981 по 04.11.1982; з 25.01.1983 по 06.04.1983; з 27.04.1983 по 13.06.1985; з 17.06.1985 по 22.07.1985; з 22.08.1993 по 12.05.1992; з 13.09.1992 по 04.01.1993; з 11.02.1993 по 02.08.1993; з 06.09.1993 по 01.02.1996; з 01.02.1996 по 31.01.1998 в трудовий стаж зараховані не були. Причиною такого незарахування в оскаржуваному рішенні зазначено те, що титульна сторінка трудової книжки завірена печаткою організації, не першого запису, що здійснила видачу трудової книжки, що є порушенням п. 2.2 та п. 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993. Позивач з таким рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не погоджується, вважає його необґрунтованим та прийнятим всупереч діючому законодавству.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 встановлено відповідачам строк, не більше шістнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для надання до суду відзиву на позов і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову; надіславши позивачу, іншим відповідачам, третім особам копію відзиву та доданих до нього документів.

Згідно з приписами п. 12 та п. 15 ч. 1 ст. 4 КАС України, судове рішення - рішення, постанова, ухвала суду будь-якої інстанції, ухвала - письмове або усне рішення суду будь-якої інстанції в адміністративній справі, яким вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання.

Відповідно до ч. 5 ст. 251 КАС України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомлення.

Пунктом 2 частини 6 ст. 251 КАС України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставку копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 була надіслана відповідачам в електронний кабінет, та документ доставлено до електронних кабінетів відповідачів, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронного листа від 15.02.2023.

Представник відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву вказав, що при прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії за віком від 18.01.2023 №97 ОСОБА_1 до страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки титульна сторінка завірена печаткою організації не першого запису, що здійснила видачу трудової книжки, що є порушенням п. 2.2 та 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 №110. Для зарахування необхідно долучити уточнюючі довідки про періоди роботи, видані на підставі первинних документів.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалось. Відповідно до положень ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Суд зазначає, що відповідачем не зазначено поважних причин неподання відзиву на позов, відповідно суд кваліфікує неподання відзиву на позов як визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач 09.01.2023 звернулась із заявою до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 18.03.2023 №97 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віки, оскільки періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 не були зараховані до страхового стажу.

Позивачу зараховано по трудовій книжці серії НОМЕР_2 трудовий стаж 24 роки 9 місяців 8 днів. Однак, періоди роботи з 03.08.1981 по 04.11.1982, з 25.01.1983 по 06.04.1983, з 27.04.1983 по 13.06.1985, з 17.06.1985 по 22.07.1985, з 22.08.1993 по 12.05.1992, з 03.09.1992 по 04.01.1993, з 11.02.1993 по 02.08.1993, з 06.09.1993 по 01.02.1996, з 01.02.1996 по 31.01.1998 до страхового стажу позивача не були зараховані

Причиною незарахування вищевказаних періодів роботи слугувало те, що титульна сторінка трудової книжки завірена печаткою організації не першого запису, що здійснила видачу трудової книжки, що є порушенням п. 2.2 та 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 №110.

Не погоджуючись із вказаним рішенням пенсійного органу, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону №1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону №1058, починаючи з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 29 років.

За ст. 1, п. 1 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У відповідності до ст. 62 Закону №1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При цьому лише у разі відсутності трудової книжки або записів у ній органи Пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів. У разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами.

Таким чином, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 вбачається, що позивач працювала:

- з 01.08.1979 по 02.09.1979 - робоча відділення №2 Радгоспу "Лісна стінка";

- з 02.09.1979 - направлена на навчання в Красноградький сільгосптехнікум;

- з 03.08.1981 по 04.11.1982 - обліковець-заправник відділення №2 Радгоспу "Лісна стінка";

- з 25.01.1983 по 06.04.1983 - приймальник автомайстерні Борівського райбаткомбінату;

- з 27.04.1983 по 13.06.1985 - лаборант Харчосмакової фабрики;

- з 17.06.1985 по 22.07.1985 - бухгалтер Борівської СПО;

- з 22.08.1993 по 12.05.1992 - телетайпист-коректор редакції газети "Трудова слава";

- з 03.09.1992 по 04.01.1993 - рахівник Борівського свеклопункту;

- з 11.02.1993 по 02.08.1993 - таксувальник Борівського елеватору;

- з 06.09.1993 по 01.02.1996 - прибиральниця службових приміщень Борівського РВ ГУМВС України в Харківській області;

- з 01.02.1996 по 06.11.2015 - завідувач канцелярії Борівського РВ ГУМВС України в Харківській області;

- з 07.11.2015 по 07.12.2016 - старший діловод Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області;

- 07.12.2016 по 09.02.2021 - діловод канцелярії Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області;

- з 09.02.2021 - діловод сектору документального забезпечення Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області.

Згідно оскаржуваного рішення від 18.01.2023 №97 до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 03.08.1981 по 04.11.1982, з 25.01.1983 по 06.04.1983, з 27.04.1983 по 13.06.1985, з 17.06.1985 по 22.07.1985, з 22.08.1993 по 12.05.1992, з 03.09.1992 по 04.01.1993, з 11.02.1993 по 02.08.1993, з 06.09.1993 по 01.02.1996, з 01.02.1996 по 31.01.1998, оскільки титульна сторінка трудової книжки серії НОМЕР_3 від №6319715 завірена печаткою організації, не першого запису, що здійснила видачу трудової книжки, що є порушенням п. 2.2 та п. 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993.

Суд зазначає, що на момент внесення записів за вказаний вище період діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.1985 №252, зі змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.1990 №412), пунктом 2.2 якої передбачено, що заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу.

Відповідно до п. 2.3 Інструкції №162 всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу чи звільнення, а також нагороди і заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видачі наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні в день звільнення і повинні чітко відповідати тексту наказу (розпорядженню).

Пунктом 2.11 Інструкції №162 встановлено, що після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесення відомостей. Першу сторінку (титульний лист) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставить печатку підприємства (чи печатку відділу кадрів), на якому вперше заповнюється трудова книжка.

Зазначена Інструкція не застосовується з прийняттям наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, яким затверджено Інструкцію №58.

Пункт 2.2 глави 2 Інструкції №58 містить такі ж положення Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162 щодо внесення записів про трудову діяльність працівника, яким визначено, що заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

Згідно з п. 2.4 глави 2 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 2.12 глави 2 Інструкції №58 визначено, що після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

На підставі пункту 4.1 вказаної вище Інструкції, у разі звільнення всі записи про роботу працівника скріплюються підписом керівника підприємства та печаткою. У разі звільнення осіб, які працювали в селянському (фермерському) господарстві за трудовим договором або припинення членства в селянському (фермерському) господарстві після відповідних записів у трудових книжках, зроблених головою селянського (фермерського) господарства, трудовий стаж у цьому господарстві підтверджується підписом керівника, заступника, іншої уповноваженої на це особи та завіряється печаткою місцевого органу державної виконавчої влади.

А отже, доказом правильності оформлення трудової книжки та відповідність записів про роботу працівника фактично виконуваній останнім роботи, що у свою чергу є підтвердженням стажу роботи, є правильність оформлення трудової книжки, в частині підпису керівником та скріпленням печаткою.

Як вбачається з трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , її титульна сторінка містить відбиток печатки організації не першого запису, що здійснила видачу трудової книжки, що стало підставою для не зарахування позивачу спірних періодів роботи до страхового стажу.

У відповідності до пункту 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Постанова №637), у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).

Разом з тим, трудова книжка позивача містить записи про періоди роботи на відповідних посадах і у наведений період часу, що є належним доказом роботи позивача, а відповідальність за належне і правильне оформлення документів щодо відомостей про періоди роботи та трудової книжки покладається на керівника підприємства, організації.

Крім того, суд звертає увагу, що відбиток печатки на титульній сторінці трудової книжки організації не першого запису, що здійснила видачу трудової книжки, не спростовує наявність у позивача стажу роботи, а отже юридичний факт роботи позивача протягом вказаних періодів часу є підтвердженим належними та допустимими доказами.

За даних обставин пенсійний орган фактично переклав відповідальність за належне та правильне оформлення трудової книжки та інших документів щодо відомостей про періоди роботи на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження періодів роботи позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відповідачем безпідставно не зараховано до страхового стажу періоди роботи позивача з 03.08.1981 по 04.11.1982, з 25.01.1983 по 06.04.1983, з 27.04.1983 по 13.06.1985, з 17.06.1985 по 22.07.1985, з 22.08.1993 по 12.05.1992, з 03.09.1992 по 04.01.1993, з 11.02.1993 по 02.08.1993, з 06.09.1993 по 01.02.1996, з 01.02.1996 по 31.01.1998.

Суд також зауважує, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці, і право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки (вина позивача відсутня).

Відповідний правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14989/15-а (адміністративне провадження № К/9901/11030/18).

Водночас, відповідачами не доведено, що записи в трудовій книжці позивача не підтверджують періодів роботі, страховий стаж по яким не врахований.

Таким чином, з огляду на відповідні записи трудової книжки, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи позивача з 03.08.1981 по 04.11.1982, з 25.01.1983 по 06.04.1983, з 27.04.1983 по 13.06.1985, з 17.06.1985 по 22.07.1985, з 22.08.1993 по 12.05.1992, з 03.09.1992 по 04.01.1993, з 11.02.1993 по 02.08.1993, з 06.09.1993 по 01.02.1996, з 01.02.1996 по 31.01.1998, суд приходить до висновку, що відповідач необґрунтовано та безпідставно не врахував до страхового стажу роботи позивача спірні періоди роботи.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №97 від 18.01.2023 не відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, а тому є незаконним, необґрунтованим і підлягає скасуванню.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №97 від 18.01.2023 в частині неврахування ОСОБА_1 періодів роботи з 03.08.1981 по 04.11.1982, з 25.01.1983 по 06.04.1983, з 27.04.1983 по 13.06.1985, з 17.06.1985 по 22.07.1985, з 22.08.1993 по 12.05.1992, з 03.09.1992 по 04.01.1993, з 11.02.1993 по 02.08.1993, з 06.09.1993 по 01.02.1996, з 01.02.1996 по 31.01.1998 до загального трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 03.08.1981 по 04.11.1982; з 25.01.1983 по 06.04.1983; з 27.04.1983 по 13.06.1985; з 17.06.1985 по 22.07.1985; з 22.08.1993 по 12.05.1992; з 13.09.1992 по 04.01.1993; з 11.02.1993 по 02.08.1993; з 06.09.1993 по 01.02.1996; з 01.02.1996 по 31.01.1998 до загального трудового стажу, суд зазначає наступне.

Враховуючи, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, яким розглянуто заяву позивача про призначення пенсії за віком, в даному випадку стаж позивача, який дає право на призначення пенсії не обраховувався, а суд не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта, суд вважає за необхідне для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 09.01.2023, з урахуванням висновків суду у даній справі.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, код ЄРПОУ 13814885) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №97 від 18.01.2023 в частині неврахування ОСОБА_1 періодів роботи з 03.08.1981 по 04.11.1982, з 25.01.1983 по 06.04.1983, з 27.04.1983 по 13.06.1985, з 17.06.1985 по 22.07.1985, з 22.08.1993 по 12.05.1992, з 03.09.1992 по 04.01.1993, з 11.02.1993 по 02.08.1993, з 06.09.1993 по 01.02.1996, з 01.02.1996 по 31.01.1998 до загального трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 09.01.2023, з урахуванням висновків суду у даній справі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, код ЄРПОУ 13814885) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п. 3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Біленський О.О.