Справа № 191/1948/22 (2-а/191/19/22)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2023 року м. Дніпросправа № 191/1948/22 (2-а/191/19/22)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2022 року (головуючий суддя Костеленко Я.Ю.)

у справі № 191/1948/22 (2-а/191/19/22)

за позовом ОСОБА_1 ,

до Інспектора СРПП ВП Синельниківського РУП капітана поліції Калініченко Сергія Миколайовича,

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора СРПП ВП Синельниківського РУП капітана поліції Калініченко Сергія Миколайовича, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення винесену 12.08.2022 серії БАВ № 603197, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутність в діях складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що жодних фактичних даних, які б давали можливість встановити наявність в діях позивача склад адміністративного правопорушення на момент складання постанови, не існувало. Так, оскаржувана постанова від 12.08.2022 серії БАВ № 603197 згідно якої, 12.08.2022 о 10 годині 15 хвилин на км. 10920 а/д М-30 позивач керував транспортним засобом DAF XF 105 д.н.з НОМЕР_1 , який не пройшов державний технічний огляд у встановленому порядку, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.3 статті 121 КУпАП, та постановив застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., є протиправною, оскільки станом на 12.08.2022 транспортний засіб DAF XF 105, державний номерний знак НОМЕР_1 , не використовувався та не перебував у експлуатації. З 2019 року у Донецькій області технічний огляд аналогічних транспортних засобів не здійснювався, можливості здійснити цей огляд за місцем реєстрації транспортного засобу не має можливості. Здійснення технічного огляду транспортного заходу без самого транспортного заходу не є можливим. У зв`язку із розміром та вагою цього транспортного засобу здійснювати його транспортування причепом також неможливо. 12.08.2022 автомобіль пересувався під керуванням позивача без будь-якого вантажу до сервісного центру для проходження технічного огляду у підприємстві ТОВ «ДОБРОБУД-АВТО» у м. Дніпро. 12.08.2022 проведено технічний огляд транспортного засобу та визнано технічно справним, про що свідчить виданий ТОВ «ДОБРОБУД-АВТО» протокол перевірки технічного стану цього транспортного засобу №00792-01855-22. Позивач вважає, що такий підхід до притягнення особи до адміністративної відповідальності в даному конкретному випадку, без певного урахування положень ст. ст. 9, 245, 251, 280 КУпАП, не в повній мірі узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 61 Конституції України, оскільки юридична відповідальність особи має виключно індивідуальний характер, а отже оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд виходив з того, що факт порушення правил дорожнього руху в частині заборони експлуатації транспортних засобів, що не пройшли обов`язковий технічний огляд, є встановленим.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким провадження по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 12.08.2022 інспектором СРПП ВП Синельниківського РУП капітаном поліції Калініченко Сергієм Миколайовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №603197, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.121 КУпАП, з накладенням штрафу в сумі 340 грн.

Суть виявленого правопорушення полягає в тому, що позивач 12.08.2022 о 10 годині 15 хвилин на км. 10920 а/д М-30 керував транспортним засобом DAF XF 105, д.н.з НОМЕР_1 , який не пройшов обов`язковий державний технічний огляд, чим порушено п 31.3 «б» Правил дорожнього руху.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , транспортний засіб DAF XF 105.410, д.н.з НОМЕР_1 , зареєстрований 26.08.2016 на фізичну особу - ОСОБА_2 (а.с. 17), по типу транспортний засіб - вантажний сідловий тягач-Е ТЗ; повна маса 19000; маса без навантаження 7510; об`єм двигуна 12902; рік випуску 2006.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про правомірність оскаржуваної постанови.

Стосовно викладених представником позивача в апеляційній скарзі доводів про закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, суд апеляційної інстанції зазначає, що така позиція представника позивача обумовлена помилковим трактуванням норм КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 38 КУпАП, якою встановлені строки накладення адміністративного стягнення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді) ч.1 ст.38 КУпАП.

Частиною 2 статті 38 КУпАП, на яку посилається скаржник, передбачено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Застосовуючи приписи ч.2 ст.38 КУпАП, скаржник не прийняв до уваги фактичну суть спірних відносин в межах цієї адміністративної справи.

Так, предметом цієї адміністративної справи № 191/1948/22 є питання правомірності постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №603197 від 12.08.2022, винесеної інспектором СРПП ВП Синельниківського РУП капітаном поліції Калініченко Сергієм Миколайовичем.

Отже, дана справа є адміністративною справою у спорі із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення, а не справою про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Провадження в адміністративній справі № 191/1948/22 за позовом щодо оскарження означеної вище постанови серії БАВ №603197 від 12.08.2022 як рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відкрито у відповідності з визначеною ч.1 ст.19 КАС України юрисдикцією адміністративних судів та вимогами ст.286 КАС України, якою встановлені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції - Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області діяв як адміністративний суд, якому відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а не як орган, уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення відповідно до ст.213 КУпАП.

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до цієї норми, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі,: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, встановлений ч.2 ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення жодним чином не може бути застосований до цієї адміністративної справи, тому прийняття 18 листопада 2022 року судом першої інстанції рішення у справі № 191/1948/22 не є обставиною, яка відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, вирішуючи питання правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою Інспектора СРПП ВП Синельниківського РУП капітана поліції Калініченко С.М., суд досліджує, в тому числі, питання дотримання строку накладення адміністративного стягнення, оскільки за умови закінчення цього строку уповноважений орган позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Як вбачається зі змісту наведеної вище статті 38 КУпАП, початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Втім, ч.3 ст.254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

Згідно п.4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

У відповідності до п.1 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р.III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до п.1 р.IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

В спірному випадку, за фактичних обставин справи, які не спростовані позивачем (його представником), інкриміноване позивачу адміністративне правопорушення згідно оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №603197 від 12.08.2022, вчинено та виявлено 12.08.2022, і в той же день на позивача накладено адміністративне стягнення 12.08.2022, що відповідає наведеним вище правовим нормам і свідчить, що строк накладення адміністративного стягнення не сплинув, тому підстави для застосування п. 7 ст. 247 КУпАП відсутні.

Стосовно суті прийнятої відповідачем постанови серії БАВ №603197 від 12.08.2022 у справі про адміністративне правопорушення суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до ч.3 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 31.3 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, встановлена заборона експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Також відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його.

Статтею 35 цього ж Закону встановлено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті (ч.1 ст.35 Закону).

Частиною 2 статті 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України";

Згідно ч.5 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

За правилами ч.7 ст.35 цього Закону періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:

для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про дорожній рух» технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку.

Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В спірному випадку, як вбачається з матеріалів справи, автомобілем, яким керував позивач, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є транспортний засіб DAF XF 105.410, д.н.з НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_2 , і відноситься до категорії С, тип вантажний сідловий тягач-Е, повна маса 19000, маса без навантаження 7510, рік випуску 2006 , дата реєстрації 16.08.2016.

Отже, автомобіль, яким керував позивач, є вантажним автомобілем вантажопідйомністю більше 3,5 тони, тому підлягає обов`язковому технічному контролю щороку його експлуатації.

Згідно протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00792-01855-22 вказаний транспортний засіб пройшов технічний контроль 12.08.2022. Дата чергового проходження обов`язкового технічного контролю - не пізніше 12.08.2023.

Однак, на момент винесення відповідачем оскаржуваної постанови 12.08.2022 о 10 годині 15 хвилин транспортний засіб, яким керував позивач і який підлягає обов`язковому технічному контролю щороку його експлуатації, не пройшов такого контролю, що фактично позивач підтвердив у своєму позові та не заперечив в апеляційній скарзі.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем інспектором СРППВП Синельниківського РУП капітаном поліції Калініченко Сергієм Миколайовичем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Доводи позивача, що згідно протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00792-01855-22 транспортний засіб пройшов технічний контроль 12.08.2022, не впливають на правильність висновків відповідача про допущене позивачем адміністративне правопорушення, оскільки, про що зазначено вище, на момент винесення відповідачем оскаржуваної постанови 12.08.2022, транспортний засіб, яким керував позивач, такого контролю не пройшов.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2022 року у справі № 191/1948/22 (2-а/191/19/22) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, оскарженню не підлягає (ст.272, ч.5 ст.328 КАС України).

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко