Справа № 520/1645/23
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
23 березня 2023 року № 520/1645/23
Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не проведення нарахування грошового забезпечення ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 17.06.2021, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ; місцезнаходження - АДРЕСА_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошове забезпечення військовослужбовця за період 17.06.2021 - 31.12.2021 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2021 згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ; місцезнаходження - АДРЕСА_2 ) нарахувати та виплатити виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошове забезпечення військовослужбовця за період 01.01.2022 - 31.12.2022 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ; місцезнаходження - АДРЕСА_2 ) нарахувати та виплатити виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошове забезпечення військовослужбовця з 01.01.2023 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 р. згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Підполковник ОСОБА_1 , з 17.09.2019 по теперішній час проходить військову службу у 85 Головному військовому представництві Міністерства оборони України (далі - 85 ГВП МОУ).

85 ГВП МОУ має правовий статус - без права юридичної особи, є відокремленим підрозділом (представництвом) Управління представництв замовника. За організаційно-штатною структурою НОМЕР_3 ГВП МОУ є окремою військовою установою.

У структурі 85 ГВП МОУ відсутній відділ фінансового забезпечення. За розпорядженням вищого військового керівництва НОМЕР_3 ГВП МОУ встановлено на грошове забезпечення до сектору соціальних виплат (відділу фінансового забезпечення) ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 , Відповідач).

Відповідно на ІНФОРМАЦІЯ_3 покладено обов`язок проводити нарахування та виплату грошового забезпечення військовослужбовцям 85 ГВП МОУ. ,

Таким чином з 17.09.2019 по теперішній час перебуває на фінансовому забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З метою встановлена факту порушеного права 17.03.2021 позивач із заявою звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 здійснити перерахунок грошового забезпечення та доплату від фактично виплачених сум, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_5 від 22.03.2021 №309/Вф3 відмовлено в задоволенні вимог і підтверджено факт порушення його права, посилаючись на відсутність відповідних розпоряджень від вищого керівництва.

Своїм листом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 22.03.2021 №309/ВФ8 відмовив у відновлені порушених прав, що стало підставою звернення до суду.

30.03.2021 позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 по справі №520/5168/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії визначено визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проведення нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 з 30.01.2020 з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) з 30.01.2020, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінет Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від ЗО серпня 2017 року N2704, та здійснити виплату різниці і з урахуванням виплачених сум.

Додатковим Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 по справі №520/5168/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії визначено зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_2 ) здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01.01.2021 по момент здійснення перерахунку, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

Постановами Другого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2021 по справі 520/5168/21 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 та додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 по справі №520/5168/21 залишені без змін, зазначені рішення суду набрали законної сили.

На виконання вказаних судових рішень ІНФОРМАЦІЯ_2 у січні 2022 року здійснив проведення нарахування грошового забезпечення з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року та здійснив доплату недоплачених сум за період з 30.01.2020 по 16.06.2021.

Однак, з 17.06.2021 по теперішній час ІНФОРМАЦІЯ_2 проводить нарахування грошового забезпечення без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, чим грубо знову порушує мої соціальні права.

Враховуючи викладене, 15.12.2022 позивач звернувся до Відповідача з заявою про здійснення перерахунку грошового забезпечення за період з 17.06.2021 по теперішній час з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року і одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, та здійснити доплату недоплачених сум.

Відповідач своїм листом від 19.12.2022 №666/ВФЗ відмовив у здійсненні зазначених перерахунків та проведення доплат посилаючись на відсутність відповідної нормативно-правової бази, що стало підставою для звернення до суду.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням:

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагорода, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до п. 2 Розділу І наказу Міністерства оборони України Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам від 07.06.2018 №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням та надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу, надбавки. доплати та винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди та допомоги.

Згідно п. 1 Розділу ХХІІІ наказу Міністерства оборони України Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам від 07.06.2018 №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно п. 1 Розділу XXIV наказу Міністерства оборони України Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам від 07.06.2018 №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, якою з 1 січня 2018 року затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців та схеми тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років.

Зокрема, пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 року №704 (в редакції від 30.08.2017) було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1. 12, 13, 14.

Законом України Про Державний бюджет України на 2018 рік розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 встановлено на рівні 1762 грн. Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 та Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік відповідачем станом на 01.01.2018 рік було встановлено основні та додаткові види грошового забезпечення, які правомірно мені виплачувалось з 01.01.2018 по 29.01.2020.

21.02.2018 року пунктом 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №103 року Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб було внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються, а саме:

3. У постанові Кабінету Міністрів України від ЗО серпня 2017 р. №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (Офіційний вісник України, 2017 р., №77, ст. 2374; 2018 р.. №4. ст. 165):

1) пункт 4 викласти в такій редакції:

4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р.. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14
Зазначеними змінами Кабінет Міністрів України звузив зміст та обсяг існуючих прав військовослужбовців, оскільки унеможливив щорічний перерахунок грошового забезпечення зі зміною розміру прожиткового мінімуму, який визначається щорічно законом України про державний бюджет на відповідний рік.

Згідно ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, а згідно ст. 58 - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

29.01.2020 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, яким по суті було внесенні зміни до Постанови №704 та визначено проводити розрахунок посадового окладу виходячи з прожиткового мінімуму станом на 01.01.2018.

За приписами ч. 2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Після набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18. тобто з 30.01.2020, набула чинності попередня редакція пункту 4 Постанови №704. яка була чинною до внесення змін Постановою № 103 та яка визначає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками 1,12,13,14, тобто без прив`язки саме до 2018 року.

Слід зазначити, що пунктом 3 розділу 11 Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 №1774-VIІІ визначено: Установити, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, крім розрахунку щорічного обсягу фінансування статутної діяльності політичних партій.

Оскільки пункт 3 розділу 11 Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 №1774-VIІІ не втратив чинності і за юридичною силою с вищою за положення пункту 4 Постанови №704, у редакції до внесення змін Постановою №103, то правових підстав для обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням із використанням норми але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на І січня календарного року, тобто застосування величини мінімальної заробітної плати підстав немає. З огляду на зазначене, вважаю, що згідно з Постановою №704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

На підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 та приписів ч. 2 ст. 265 КАС України, саме з 30.01.2020 змінився нормативно-правовий підхід, та військовослужбовці знову отримали право на збільшення розмірів посадових окладів та окладів за військове звання, а отже і грошового забезпечення, у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Законом України Про Державний бюджет України на 2018 рік розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 рік встановлено на рівні 1720 грн, законом України Про Державний бюджет України на 2019 рік - станом на 01.01.2019 рік встановлено на рівні 1921 грн, законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік - станом на 01.01.2020 рік - 2102 грн, законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік - станом на 01.01.2021 рік - 2270 грн, законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік - станом на 01.01.2022 рік - 2481 грн, законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік - станом на 01.01.2023 рік - 2684 грн. З 01.05.2021 по теперішній час розмір грошового забезпечення позивача, який було нарахоно та фактично виплачувався відповідачем не змінювався.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 р. №704 та законів України Про Державний бюджет України на 2021 рік, Про Державний бюджет України на 2022 рік і Про Державний бюджет України на 2023 рік моє грошове забезпечення, у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного календарного року, за період з 01.05.2021 по теперішній час підлягають перерахунку та доплати різниці від фактично виплачених розмірів.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 по справі №520/5168/21 встановлено, що позовні вимоги є законними та підлягають задоволенню, а бездіяльність відповідача визнано протиправною.

Постановами Другого апеляційного адміністративного суду від 24.11.2021 по справі 520/5168/21 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 та додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 по справі №520/5168/21 залишені без змін, зазначені рішення суду набрали законної сили.

Суд звертає увагу, що справа №520/5168/21 між тими самими сторонами, що і в данній позовній заяві, з аналогічними позовними вимогами, предметом розгляду (минулий період) та правовим обґрунтуванням.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС Українн обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Протиправність бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проведення позивачу нарахування грошового забезпечення з 30.01.2020 з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на І січня відповідного календарного року вже встановлено у рішенні суду по справі №520/5168/21, отже ці обставини не підлягають доказуванню, відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України.

Не зважаючи на те, що зазначеними рішеннями судів визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проведення нарахування грошового забезпечення з 30.01.2020 з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року та надано відповідні роз`яснення, ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжує порушувати права та здійснювати нарахування грошового забезпечення без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.

Суд зазначає, що починаючи з 01 січня 2018 року по теперішній час законодавство України щодо нарахування та виплати військовослужбовцям Збройних Сил України грошового забезпечення не змінилося.

Окрім того з даного предмету існує судова практика Верховного суду України, а саме Постановою Верховного Суду від 12 вересня 2022 року но справі №500/1813/21 визначено (VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ):

49. Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України права, а також враховуючи на те, що з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на І січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 постанови № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону № 1082-ІХ із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

62. З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах:

(1) з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;

(2) через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом №1082-ІХ, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови №704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

(3) встановлене положеннями пункту 3 розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1774-1711 обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 жодним чином не виливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховуються як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади. їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

З огляду на вищевикладене, суд для ефективного захисту порушених прав позивача вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не проведення нарахування грошового забезпечення ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 17.06.2021, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ; місцезнаходження - АДРЕСА_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошове забезпечення військовослужбовця за період 17.06.2021 - 31.12.2021 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2021 згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ; місцезнаходження - АДРЕСА_2 ) нарахувати та виплатити виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошове забезпечення військовослужбовця за період 01.01.2022 - 31.12.2022 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ; місцезнаходження - АДРЕСА_2 ) нарахувати та виплатити виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошове забезпечення військовослужбовця з 01.01.2023 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 р. згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.