Справа № 280/1482/22
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2023 року м. Дніпросправа № 280/1482/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Запорізької митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 р. (суддя: Батрак І.В) в адміністративній справі № 280/1482/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УТД ТЕХПРОМ» до Запорізької митниці, про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УТД ТЕХПРОМ» звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати складену відповідачем 05 січня 2022 р. картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2022/000004 та винесене рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2022/000002/2.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що з метою митного оформлення придбаного ним товару, було подано митну декларацію. Документи, подані разом з декларацією, чітко ідентифікують оцінюваний товар, містять дані, що піддаються обчисленню, тобто підтверджують митну вартість товару за першим методом - ціною договору.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 р., ухваленим за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, позов ТОВ «УТД ТЕХПРОМ» задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем, який посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить його скасувати та прийняте нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Скарга обгрунтована розбіжністю у поданих позивачем документах, в зв`язку з чим у митниці виник обгрунтований сумнів щодо правильності визначення митної вартості поставленого товару.

У поданому представником позивача - адвокатом Гончаровою Я.М відзиві на апеляційну скаргу вказано про відсутність підстав для її задоволення, оскільки рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і

обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах

доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як встановлено судом першої інстанції, 29 вересня 2021 р. між TOB «УТД ТЕХПРОМ» (Покупець) та ТОВ «Корпорація ВЕД- Центр» (Постачальник) укладено контракт поставки товару № 09/23, відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити продукцію за номенклатурою у кількості та за цінами, зазначеним в специфікаціях до контракту, що є невід`ємними частинами даного контракту. Згідно Специфікацій №15 від 24 листопада 2021 р. та №22 від 16 грудня 2021 р. на митну територію України був ввезений вантаж - Риштування рамні будівельні приставні: захват монтажний 1 шт., замок клиновий 30 шт., щит лінійний 0,9Ч3,0м 12 шт., стійка опалубки 3,1 «Стандарт» оцинкована 150 шт., стійка опалубки 3,7 «Стандарт» оцинкована 1200 шт., унівілка 500 шт., тринога 300 шт., стійка опалубки 2,75 «Стандарт» - 300 шт., стійка опалубки 3,1 «Стандарт» - 600 шт., стійка опалубки 3,7 «Стандарт» - 700 шт., унівілка 1000 шт., тринога 300 шт. Виробник: ООО «Корпорация Дмитровский завод». Для здійснення митного оформлення товару 04 січня 2022 р. TOB «УТД ТЕХПРОМ» подано митну декларацію № UА112080/2022/000046, в якій зазначено метод визначення митної вартості товару за ціною угоди (перший метод). Для підтвердження митної вартості товару позивачем надано: 1) рахунки на оплату від 24 листопада 2021 р. №1041, від 16 грудня 2021 р. №1117; 2) інвойси від 21 грудня 2021 р. №936, № 938; 3) автомобільні транспортні накладні CMR від 21 грудня 2021 р. №936, № 938; 4) Swift від 17 грудня 2021 р., від 24 листопада 2021 р.; 5) рахунок-фактура транспортно-експедиційних послуг від 29 грудня 2021 р. №1572; 6) рахунок транспортних послуг від 29 грудня 2021 р. №303; 7) довідки про транспортні витрати від 29 грудня 2021 р. №1572, №29/12; 8) специфікації №15 від 24 листопада 2021 р. та №22 від 16 грудня 2021 р.; 9) договір перевезення від 30 березня 2020 р. №Т-00000373; 10) договори на надання транспортно-експедиційних послуг на перевезення вантажів в міжнародному автомобільному сполученні від 16 грудня 2021 р. №1602, від 30 листопада 2021 р. № 0511; 11) договори-заявки на транспортування вантажів від 29 грудня 2021 р. №29/12, №29/12; 12) технічний опис від 04 січня 2022 р. № 3; 13) товарні накладні від 21 грудня 2021 р. № 936, № 938; 14) платіжні доручення від 24 листопада 2021 р. № 716, від 17 грудня 2021 р. № 216; 15) копія митної декларації країни відправлення від 27 грудня 2021 р. № 10511010/27122/3031500. За результатом аналізу даних документів митним органом вказано, що: 1) Специфікацією від 24 листопада 2021 р. №15 та від 16 грудня 2021 р. № 22 передбачено відвантаження протягом 60 робочих днів з моменту отримання авансовою платежу, натомість у рахунках на оплату від 24 листопада 2021 р. № 1041 та від 16 грудня 2021 р. №1117 зазначено, що товар зберігається на складі протягом 5 банківських днів з моменту його готовності до відвантаження (подальше зберігання сплачується окремо). 2) у рахунках на оплату від 24 листопада 202l р. №1041 та від 16 грудня 2021 р. №1117 відсутні посилання на специфікації до зовнішньоекономічного контракту від 29 вересня 2021 р. №09/23, в яких визначається кількість та вартість товару. 05 січня 2022 р. TOB «УТД ТЕХПРОМ» надіслано до митниці додаткові документи: 1) лист від 04 січня 2022 р. №22/14; 2) прибуткову накладну від 30 листопада 2021 р. №182; 3) видаткову накладну від 20 грудня 2021 р. №715. Запорізькою митницею складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2022/000004 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2022/000002/2 із застосуванням резервного методу, використана наявна в митниці інформація щодо вартості подібного товару згідно митної декларації від 17 листопада 2021 р. №UA100100/2021/610673.

Не погоджуючись з даною карткою відмови та рішенням про коригування митної вартості товару, позивач звернувся до суду з вимогою визнати їх протиправним та скасувати.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано усі передбачені статтею 53 МК України документи, для підтвердження митної вартості заявленого ним до митного оформлення товару за контрактом №09/23 від 29 вересня 2021 р. Зауваження митниці є безпідставними. Необґрунтованим є і використання митним органом для визначення митної вартості товару позивача митної декларації №UA100100/2021/610673 від 17 листопада 2021 р., оскільки умови поставки, товар, торгівельна марка та виробник за цією декларацією не збігаються з заявленою позивачем до митного оформлення декларацію № UА112080/2022/000046 від 04 січня 2022 р.

Колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин 1, 2 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з частиною 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина 2 статті 53 МК України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

За приписами частини восьмої статті 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Верховний Суд при прийнятті рішень по справам про коригування митної вартості неодноразово висловлювався про те, що у процедурах контролю за митною вартістю товару, предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару ( див. справа № 280/1824/19).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про надання позивачем митниці усіх передбачених статтею 53 МК України документів, необхідних для підтвердження митної вартості заявленого ним до митного оформлення товару за ціною договору. Всі вищевказані документи підтверджують митну вартість товару, піддаються обчисленню та підтверджуються документально. Вказані митницею розбіжності в поданих позивачем документах на числове значення вартості товару вони не впливають.

При здійсненні коригування вартості заявленого позивачем у митній декларації №UА112080/2022/000046 товару, відповідач використав наявну в нього інформацію щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей товару за митною декларацією №UA100100/2021/610673 від 17 листопада 2021 р.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Верховний Суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland)", № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Серед критеріїв /принципів/, які повинні застосовуватись суб`єктом владних повноважень при прийнятті ним рішень та вчиненні дій та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень, дій, є, зокрема, критерій законності, відповідно до якого суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб`єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. У спорах про оскарження акта індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, який стосується прав та обов`язків особи, суд при вирішенні справи має надати повну та об`єктивну правову оцінку такому акту.

Митним органом не доведено обґрунтованості коригування митної вартості заявленого позивачем до митного оформлення товару на підставі митної декларації №UA100100/2021/610673 від 17 листопада 2021 р.

Викладене свідчить про протиправність складання 05 січня 2022 р. Запорізькою митницею картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2022/000004 та винесення рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2022/000002/2.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 р. в адміністративній справі № 280/1482/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 22 березня 2023 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно пункту 10 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук