Справа № 420/5423/23
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5423/23
УХВАЛА
22 березня 2023 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Попов В.Ф., перевіривши виконання вимог статей 160-168 КАС України за адміністративним позовом Приморського районного суду м. Одеси до Державної судової адміністрації України про визнання протиправним та скасування аудиторського звіту,
Приморський районний суд м. Одеси звернувся з позовною заявою до Державної судової адміністрації України в якій просить визнати протиправними та скасувати Аудиторський звіт Державної судової адміністрації України від 03.11.2022 №6.1-05/07 за результатами здійснення позапланового внутрішнього аудиту окремих питань у Приморському районному суді м. Одеси за період діяльності з 01.01.2017 по 31.07.2021, та Висновки від 06.01.2023 щодо обґрунтованості коментарів (зауважень) Голови та керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси до Аудиторського звіту за результатами здійснення позапланового внутрішнього аудиту окремих питань у Приморському районному суді м. Одеси за період діяльності з 01.01.2017 по 31.07.2021 від 03.11.2022 №6.1-05/07.
Як зазначає у позовній заяві позивач, ДСА України проведено позаплановий внутрішній аудит у Приморському районному суді за результатами якого складено аудиторський звіт. Відповідно до висновків звіту встановлені відсутність контролю з боку голови суду за діяльністю апарату суду та відсутність контролю з боку керівника апарату суду щодо належної організації функціонування автоматизованої системи документообігу Приморського районного суду м. Одеси та належного виконання працівниками апарату суду, що уповноважені вносити дані до КП Д-3, своїх посадових обов`язків в частині повноти і своєчасності внесення ними даних до КП Д-3, що призводить до ризиків можливого втручання в автоматизовану систему документообігу Приморського районного суду.
З підстав зазначених у позовній заяві позивач не погоджується з такими висновками та просить їх скасувати.
Перевіривши зміст позовної заяви та додатків суд встановив, що ці правовідносини не можуть бути предметом судового розгляду, а тому у відкритті провадження необхідно відмовити відповідно до п.1 ч.1 ст. 170 КАС України, оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Конституційне право на доступ до правосуддя не є безмежним. Метою суду (правосуддя) є захист порушених прав, свобод та інтересів, належних безпосередньо особі, яка звертається за захистом (її суб`єктивних прав). Тому заінтересована особа має довести (а суд встановити), що позивачеві належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких він звернувся до суду.
Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
У розвиток цієї конституційної норми статтею 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Суд вважає, що право на звернення до суду за наслідками проведеної аудиторської перевірки може бути реалізоване, якщо права, свободи чи законні інтереси особи порушені. Таке право на звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом (право на звернення за судовим захистом) як суб`єктивне процесуальне право наявне тільки в конкретних осіб у конкретних справах за наявності відповідних передумов та умов.
Обов`язковою ознакою рішення суб`єкта владних повноважень, яке може бути оскаржене до суду, є те, що воно безпосередньо породжує правові наслідки для суб`єкта відповідних правовідносин і має обов`язковий характер.
Предметом оскарження у цій справі є висновки за результатами внутрішнього аудиту.
На думку суду, зазначені висновки та рекомендації свідчать про очевидну відсутність порушення прав, свобод або законного інтересу (матеріально-правової заінтересованості), які підлягають захисту в судовому порядку.
Позивачем у справі є Приморський районний суд м. Одеси, тоді як відповідно до висновків аудиторського звіту встановлена відсутність контролю з боку голови суду за діяльністю апарату суду та відсутність контролю з боку керівника апарату суду щодо належної організації функціонування автоматизованої системи документообігу суду, що призводить до ризиків можливого втручання в автоматизовану систему документообігу суду.
Таким чином, вказані висновки стосуються недоліків у роботі конкретних посадових осіб, але вони не є такими, що тягнуть за собою настання правових наслідків. Аудиторський висновок не є рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами якого суб`єктивні права зазнали протиправного впливу з боку суб`єкта владних повноважень, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, або порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Рекомендації викладені у аудиторському звіті вказують на необхідність приведення у відповідність стану справ у суді до вимог Інструкції з діловодства та Положення про автоматизовану систему документообігу, що також на думку суду не є рішенням яке впливає на права та інтереси Приморського районного суду чи його посадових осіб.
Незгода з висновками та рекомендаціями не є безумовною підставою саме для судового оскарження, оскільки це є відносини контролюючого органу у цій сфері, а саме ДСА України та підконтрольного органу Приморського районного суду.
Позивач зазначає у позовній заяві, що він не погоджується з висновками, але жодним чином у позові не зазначає в чому є порушення прав, свобод, законного інтересу (матеріально-правової заінтересованості) саме Приморського районного суду які підлягають захисту в судовому порядку.
Зазначення позивачем у позові про те, що акт не підписаний всіма членами аудиторської групи не є обставиною яка впливає на рішення про відмову у відкритті провадження, оскільки за наявності таких обставин позивач вільний у своєму виборі щодо врахування чи не врахування висновків з наведених підстав.
У рішенні від 20 лютого 2019 року у справі №522/3665/17 Верховний Суд зазначив, що у разі встановлення обставин, що свідчать про очевидну відсутність законного інтересу (матеріально-правової заінтересованості), адміністративний суд не має юрисдикції для розгляду справи і відмовляє у відкритті адміністративного провадження. Якщо ж очевидних ознак відсутності матеріально-правової зацікавленості на стадії відкриття провадження не встановлено, суд, за наявності інших законних передумов, відкриває провадження. Якщо очевидні ознаки відсутності матеріально-правової зацікавленості виявлені після відкриття провадження, суд має право закрити провадження. При цьому, у вказаному рішенні зазначено, що оскільки йдеться про обмеження доступу до судочинства, очевидність відсутності у позивача законного інтересу повинна бути поза межами обґрунтованого сумніву. Якщо такий сумнів є, він повинен тлумачитися на користь позивача, а отже у цьому випадку суд повинен розглянути справу по суті. Це питання повинно вирішуватися, насамперед, судом першої інстанції, який має широку дискрецію.
З огляду на викладене, суд приходить висновку про те, що Приморський районний суд м. Одеси не має права на звернення до суду із цим позовом та цей спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.
З цього приводу суд зазначає, що ця справа із зазначеними позовними вимогами не підсудна не тільки адміністративному суду, а і судам іншої юрисдикції, що унеможливлює виконання вищезазначених приписів законодавства.
Керуючись ст. 170, 243, 248 КАС України,
Відмовити Приморському районному суду м. Одеси у відкритті провадження за позовом до ДСА України.
Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Позовну заяву разом із усіма доданими до неї документами повернути позивачу.
Копію ухвали направити позивачу.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.Ф. Попов