Справа № 440/475/23
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/475/23
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Канигіної Т.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної військової адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної військової адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної військової адміністрації щодо неподання на розгляд Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, заяви ОСОБА_1 щодо отримання посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19_ році" (категорія 1) серія А, та її розгляду.
- зобов`язати Департамент соціального захисту населення Полтавської обласної військової адміністрації заяву ОСОБА_1 щодо отримання посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19_році" (категорія 1) серія А з доданими до неї документами подати на розгляд Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян та розглянути її на підставі наявних документів.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що відповідачем порушено вимоги Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №440/475/23; вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.
14.02.2023 від Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної військової адміністрації до суду надійшов відзив, у якому відповідач проти задоволення позову заперечував. Зазначав, що Департаментом здійснено всіх належних заходів для формування матеріалів справи ОСОБА_1 для передачі на розгляд Регіональної комісії, тому позовні вимоги заявлено передчасно.
Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .
24.08.2022 представник позивача звернувся до Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної військової адміністрації із заявою щодо подання на розгляд Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, заяви ОСОБА_1 про отримання посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19_ році" (категорія 1) серія А.
У листі Управління соціального захисту населення Лубенської районної військової адміністрації Полтавської області від 22.08.2022 №11-43/507 зазначило, що було направлено запити до галузевого державного архіву Міністерства оборони України та до Харківського інституту льотчиків Військово-Повітряних Сил України, на які отримано не задовільні відповіді. Повідомлено про необхідність надання документів, які відповідають вимогам Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551.
У листі Департаментом соціального захисту населення Полтавської обласної військової адміністрації від 08.09.2022 №03.1-13/5635 зазначено, що наразі триває робота по збору інформації у справі ОСОБА_1 , зокрема направлено запити до галузевого державного архіву Міністерства оборони України та до Харківського інституту льотчиків Військово-Повітряних Сил України. За результатами проведеної роботи та долучення до справи ОСОБА_1 запитуваної інформації, заява буде розглянута на черговому засіданні Регіональної комісії.
07.11.2022 представником позивача повторно подано заяву до Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної військової адміністрації щодо подання на розгляд Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, заяви ОСОБА_1 про отримання посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19_ році" (категорія 1) серія А.
У листі Департаментом соціального захисту населення Полтавської обласної військової адміністрації від 11.11.2022 №02.1-26/7349 зазначено, що на даний час Департаментом отримано інформацію від Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба, що всі архівні документи Харківського інституту льотчиків Військово-Повітряних Сил України після реорганізації передано до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, відповідно до фонду №3514, опис 23828. Зазначено, що Департаментом направлено відповідний запит до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України.
03.12.2022 представником позивача втретє подано заяву до Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної військової адміністрації щодо подання на розгляд Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, заяви ОСОБА_1 про отримання посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19_ році" (категорія 1) серія А.
Листом Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної військової адміністрації від 30.12.2022 №М-1688/02.1 повідомлено, що гр. ОСОБА_1 на розгляд не надано оригіналів документів, які передбачені пунктом 11 Порядку, зокрема оригіналу довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 29.12.1998 №51/1/10478, оригіналу довідки в/ч НОМЕР_2 від 29.12.1993 №298 про нарахування підвищеної заробітної плати за виконання робіт в зоні відчуження. Також зазначено, що заявником не надано первинних документів (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження) які підтверджують підвищену оплату праці в зоні відчуження.
Крім того, зазначено, що з метою сприяння ОСОБА_1 у пошуку архівних документів, які підтверджують виплату підвищеної оплати праці за роботу з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до вимог Порядку, Департаментом та управлінням соціального захисту населення Лубенської райвіськадміністрації продовжується відповідна робота з установами і організаціями, які можуть мати у розпорядженні запитувану інформацію.
Не погодившись із бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частин першої та другої статті 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (надалі - Закон № 796-XII) учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні.
Згідно з частинами третьої та четвертої статті 65 № 796-XII посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.
Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Визначає процедуру видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та передбачає видачу посвідчень громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затверджений постановою Кабінету Міністрів України 11.07.2018 № 551 (надалі - Порядок).
Відповідно до пункту 11 Порядку посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).
Посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів, зокрема: довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження; довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження; особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.
Пунктом 11-1 Порядку передбачено, що для отримання посвідчення особи подають заяви разом з необхідними документами, зазначеними у пункті 11 цього Порядку, до районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах рад, а в разі коли така послуга надається через центр надання адміністративних послуг, - до центрів надання адміністративних послуг.
Виконавчий орган сільських, селищних, міських, районних у містах рад або центр надання адміністративних послуг протягом семи робочих днів з дати надходження заяви разом з відповідними документами у паперовій формі передає їх виконавчому органу міської ради міста обласного значення, районній держадміністрації.
Виконавчий орган міської ради міста обласного значення, районна держадміністрація на підставі отриманої електронної справи перевіряє пакет документів та після отримання їх у паперовій формі передає уповноваженому органу.
Видача посвідчення особі провадиться уповноваженим органом через районні в мм. Києві та Севастополі держадміністрації або виконавчий орган сільських, селищних, міських, районних у містах рад або центр надання адміністративних послуг.
При цьому, застережень щодо відмови у переданні протягом семи робочих днів з дати надходження заяви разом з відповідними документами у паперовій формі передає їх виконавчому органу міської ради міста обласного значення, районній держадміністрації, вищевказаний пункт Порядку не містить.
Суд зауважує, що спір у цій справі стосується правомірності бездіяльності виконавчого органу щодо передачі документів на розгляд.
Департаментом соціального захисту населення Полтавської обласної військової адміністрації не були передані документи ОСОБА_1 згідно з вимогами Порядку, оскільки серед переліку документів відсутні оригінал довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 29.12.1998 №51/1/10478, оригінал довідки в/ч НОМЕР_2 від 29.12.1993 №298 про нарахування підвищеної заробітної плати за виконання робіт в зоні відчуження, первинних документів (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження), які підтверджують підвищену оплату праці в зоні відчуження.
Водночас, суд зазначає, що відповідно до пункту 3 Положення про регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, затвердженого розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації від 02.08.2018 №659, основними завданнями регіональної комісії є розгляд та аналіз документів, які, відповідно до законодавства, є підставою для видачі посвідчень особам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян; прийняття рішень щодо видачі (відмови у видачі, вилучення) відповідних посвідчень згідно з Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551.
Таким чином, після отримання заяви позивача з доданим документами відповідач повинен був направити їх на розгляд Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, для розгляду питання встановлення статусу та видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1 на підставі наявних документів.
Однак, листом Департамент соціального захисту населення Полтавської обласної військової адміністрації від 30.12.2022 №М-1688/02.1 фактично відмовлено у переданні документів, з огляду на те, що гр. ОСОБА_1 на розгляд не надано оригіналів документів: оригіналу довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 29.12.1998 №51/1/10478, оригіналу довідки в/ч НОМЕР_2 від 29.12.1993 №298 про нарахування підвищеної заробітної плати за виконання робіт в зоні відчуження, первинних документів (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження) які підтверджують підвищену оплату праці в зоні відчуження.
Суд зазначає, що під бездіяльністю розуміється пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи чи інтереси фізичних або юридичних осіб, в тому числі не прийняття рішення у випадках, коли таке рішення повинно бути прийнято відповідно до вимог закону. Сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Департамент соціального захисту населення Полтавської обласної військової адміністрації допустив протиправну бездіяльність, з огляду на положення встановлені Порядком та дійшов висновку про необхідність зобов`язати Департамент соціального захисту населення Полтавської обласної військової адміністрації заяву ОСОБА_1 щодо отримання посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19_році" (категорія 1) серія А з доданими до неї документами подати на розгляд Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян.
Відповідно до частин першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Нормами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00 грн, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Частинами першою-п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Таким чином, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 21.03.2018 у справі № 815/4300/17, від 11.04.2018 у справі № 814/698/160 від 18.10.2018 у справі № 813/4989/17.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 26.06.2019 у справі №200/14113/18-а, від 31.03.2020 у справі №726/549/19, від 21.05.2020 у справі №240/3888/19.
На підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано до суду договір про надання правничої допомоги адвоката №20 від 23.08.2022, квитанція №11/01/2023 від 11.01.2023, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Дослідивши надані позивачем документи, суд враховує такі обставини.
Суд при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, надаючи оцінку співмірності заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить, зокрема, із того, що ця справа відноситься до справ незначної складності. Ця справа не характеризується наявністю виключної правової проблеми, не стосується встановлення значного обсягу фактичних обставин справи, що потребувало б подання великої кількості письмових доказів та вжиття дій щодо їх збирання.
Суд зауважує, що особа має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі №545/2432/16-а зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Оцінивши обставини цієї справи та надані позивачем докази у їх сукупності, а також заперечення відповідача у відзиві щодо необґрунтованості витрат на правову допомогу, суд, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат, дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу в цій справі до 5000,00 грн.
Позивач від сплати судового збору звільнений, підстави для розподілу судових витрат, пов`язані із сплатою судового збору, відсутні.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 132, 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної військової адміністрації (вул. Ціолконовського, 47, м. Полтава, Полтавська область, 36023, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної військової адміністрації щодо неподання заяви ОСОБА_1 разом із доданими документами за належністю згідно з вимогами пункту 11-1 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 11.07.2018 № 551.
Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Полтавської обласної військової адміністрації заяву ОСОБА_1 щодо отримання посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19_році" (категорія 1) серія А з доданими до неї документами подати на розгляд Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної військової адміністрації (вул. Ціолконовського, 47, м. Полтава, Полтавська область, 36023, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) витрати, пов`язанні із наданням правової допомоги, у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.С. Канигіна