Справа № 160/9430/21
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2023 року м. Дніпросправа № 160/9430/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

секретар судового засідання Ліненко А.О.,

за участі позивача особисто,

представника відповідача Коваленка Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі в режимі відео конференції апеляційну скаргу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2022 року в адміністративній справі № 160/9430/21 (суддя І інстанції Бондар М.В.)

за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, про стягнення компенсації,

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати наказ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, (ТУ ДБР у м. Мелітополі) від 26.02.2021 № 33 о/с, яким його звільнено з посади слідчого Другого слідчого відділу (Відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління ТУ ДБР у м. Мелітополі, з 01.03.2021, у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни штатного розпису, з припиненням державної служби;

- поновити його на посаді слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління ТУ ДБР у м. Мелітополі, а за відсутності такої посади на іншій рівнозначній посаді в цьому (або іншому) державному органі, з аналогічними функціональними обов`язками;

- стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- стягнути з відповідача на його користь 266 368 грн суму компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, а також в надурочний час за період з грудня 2018 року по грудень 2020 року включно.

Ухвалою суду від 10.06.2021 року роз`єднано позовні вимоги у справі № 160/4410/21 за позовом ОСОБА_1 до ТУ ДБР у м. Мелітополі про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і компенсації.

У самостійне провадження № 160/9430/21 виділено позовні вимоги ОСОБА_1 до ТУ ДБР у м. Мелітополі про стягнення з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, на користь ОСОБА_1 266 368 грн компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, а також в надурочний час за період з грудня 2018 року по грудень 2020 року включно.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2022 року позов задоволений частково:

- визнано протиправною бездіяльність ТУ ДБР у м. Мелітополі, щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, а також в надурочний час за період з грудня 2018 року по грудень 2020 року включно;

- зобов`язано відповідача нарахувати та виплатить позивачу компенсацію за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, а також в надурочний час за період з грудня 2018 року по грудень 2020 року включно.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовані положення частини 4 статті 56 Закону № 889, оскільки графіки чергування складаюся на майбутнє, а не по факту чергування і не підтверджують фактичне чергування на робочому місці. Крім того, графік чергування сам по собі без видання відповідного наказу не свідчить про залучення до роботи у вихідні, святкові та неробочі дні. У табелях обліку робочого часу відсутні відомості, що позивач залучався до роботи у зазначені дні, за відомостями табелів позивач більше 8 годин у день не працював. Накази керівництва про залучення позивача до виконання невідкладних або непередбачуваних завдань не видавались, тобто позивач таких завдань протягом спірного періоду часу не виконував, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

Наказом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі від 28.11.2018 року № 23 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі, як обраного за конкурсом з випробувальним терміном строком 2 місяців.

27.11.2018 року позивач склав присягу державного службовця.

Наказом ТУ ДБР у м. Мелітополі від 28.11.2018 року № 25 о/с ОСОБА_1 переведено за його згодою на посаду слідчого Другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі з випробувальним строком 1 місяць.

Наказом Директора ДБР від 17.01.2019 року №5-ос позивачу присвоєно 7 (сьомий) ранг державного службовця; наказом Директора ДБР від 13.02.2019 року №17-ос позивачу присвоєно 6 (шостий) ранг державного службовця.

Наказом т.в.о. ТУ ДБР у м. Мелітополі від 26.02.2021 року № 33-ос «Про звільнення ОСОБА_1 » відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 4 ст. 87, ст. 89 Закону України «Про державну службу», керуючись пп. 2, 5 ч. 3 ст. 13 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», позивача звільнено з посади слідчого другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, з 01.03.2021 року у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни штатного розпису, з припиненнями державної служби. (т. № 1 а.с. 51-52)

Вважаючи, що відповідачем при звільненні не було виплачено суму компенсації за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, а також в надурочний час за період з грудня 2018 року по грудень 2020 року включно, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, перебуваючи на посаді державної служби мав право на компенсацію за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, а також в надурочний час в порядку, визначеному КЗпП України, оскільки досліджені судом графіки чергування керівництва та слідчих ТУ ДБР у м. Мелітополі, затверджені уповноваженими особами ТУ ДБР у м. Мелітополі підтверджують, що позивача було залучено до роботи у вихідні, святкові, неробочі дні та понаднормово: 02.12.2018, 04.03.2019, 22.04.2019, 27.04.2019, 28.04.2019, 29.04.2019, 23.05.2019, 31.07.2019, 30.08.2019, 24.09.2019, 24.10.2019, 26.11.2019, 18.02.2020 22.02.2020, 23.02.2020, 24.03.2020, 27.04.2020, 09.05.2020, 27.06.2020, 28.06.2020, 22.08.2020, 19.09.2020, 10.10.2020, 14.10.2020, 28.11.2020, 05.12.2020, 06.12.2020. Разом з тим суд вважав, що належним способом поновлення порушеного права позивача є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу компенсації за період з квітня 2018 року по квітень 2021 року та зобов`язання відповідача нарахувати та здійснити виплату вказаної складової грошового забезпечення позивача.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про державну службу» (далі Закон № 889-VIII) цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Відповідно до частин 1-3 статті 5 Закону № 889-VIII правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Частинами 1-2 статті 56 Закону № 889-VIII визначено, що тривалість робочого часу державного службовця становить 40 годин на тиждень; для державних службовців установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями.

На підставі частини 4 статті 56 Закону № 889-VIII для виконання невідкладних або непередбачуваних завдань державні службовці, для яких законом не передбачено обмежень щодо роботи, на підставі наказу (розпорядження) керівника державної служби, про який повідомляється виборний орган первинної профспілкової організації (за наявності), зобов`язані з`явитися на службу і працювати понад установлену тривалість робочого дня, а також у вихідні, святкові та неробочі дні, у нічний час. За роботу в зазначені дні (час) державним службовцям надається грошова компенсація у розмірі та порядку, визначених законодавством про працю, або протягом місяця надаються відповідні дні відпочинку за заявами державних службовців.

Частинами 1, 2 статті 73 КЗпП України встановлено такі святкові дні: 1 січня Новий рік, 7 січня і 25 грудня Різдво Христове, 8 березня Міжнародний жіночий день, 1 травня День праці, 9 травня День перемоги над нацизмом у Другій світовій війні (День перемоги), 28 червня День Конституції України, 24 серпня День незалежності України, 14 жовтня День захисників і захисниць України; робота також не провадиться в дні релігійних свят: 7 січня і 25 грудня Різдво Христове, один день (неділя) Пасха (Великдень), один день (неділя) Трійця.

Відповідно до пунктів 1-3 розділу ІІІ «Робочий час і час відпочинку державного службовця Правил внутрішнього службового розпорядку Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі (далі Правила) тривалість робочого часу державного службовця становить 40 годин на тиждень.

У Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі встановлено п`ятиденний робочий тиждень із тривалістю роботи по днях: понеділок, вівторок, середа, четвер по 08 годин 15 хвилин, п`ятниця 7 годин; вихідні дні субота і неділя.

Робочий час державних службовців Територіального управління починається о 09 годині ранку.

Тривалість перерви для відпочинку і харчування становить 45 хвилин з 13 години до 13 години 45 хвилин. Перерва не включається в робочий час, і державний службовець ТУ ДБР у м. Мелітополі може використовувати її на свій розсуд.

Кінець робочого дня о 18 годині, у п`ятницю о 16 годині 45 хвилин.

Згідно з пунктами 1-2, 5 розділу V «Перебування державного службовця у Територіального управління у вихідні, святкові, неробочі дні та після закінчення робочого часу» Правил, для виконання невідкладних завдань державний службовець ТУ ДБР у м. Мелітополі може залучатись до роботи понад встановлену тривалість робочого дня за наказом Директора Територіального управління, в тому числі у вихідні, святкові, неробочі дні, а також у нічний час з компенсацією за роботу відповідно до законодавства.

Тривалість роботи понад установлену тривалість робочого дня, а також у вихідні, святкові та неробочі дні, у нічний час для кожного державного службовця не повинна перевищувати чотири години протягом двох днів поспіль і 120 годин на рік. (пункт 1)

Директор Територіального управління за потреби може залучати державних службовців Територіального управління до чергування після закінчення робочого дня, у вихідні, святкові і неробочі дні.

Чергування державного службовця після закінчення робочого дня, у вихідні, святкові і неробочі дні здійснюється згідно з графіком, який розробляється Сектором кадрової роботи та державної служби або іншим уповноваженим самостійним структурним підрозділом і затверджується Директором Територіального управління, заступником Директора начальником слідчого управління Територіального управління, відповідно до розподілу повноважень. (пункт 2)

У разі залучення державного службовця до роботи понад установлену тривалість робочого дня у Територіальному управлінні ведеться підсумований облік робочого часу з тим, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала норми тривалості робочого часу.

За роботу в зазначені дні (час) державним службовцям надається грошова компенсація у розмірі та порядку, визначених законодавством про працю, або протягом місяця надаються відповідні дні відпочинку за заявами державних службовців. (пункт 5) (т. № 2 а.с. 152-157)

Отже, відповідно до положень частини 4 статті 56 Закону № 889 грошова компенсація державним службовцям виплачується за виконання невідкладних або непередбачуваних завдань на підставі наказу (розпорядження) керівника державної служби, що кореспондується з приписами пунктів 1 та 5 Правил.

Натомість зазначені Правила відокремлюють виконання невідкладних завдань, яке здійснюється за наказом керівника держслужби (пункт 1), від чергування, яке здійснюється відповідно до складених графіків (пункт 2).

Апеляційним судом встановлено, що позивач до виконання невідкладних завдань за наказом керівника держслужби не залучався.

Водночас частиною 4 статті 56 Закону № 889 грошова компенсація за чергування не передбачена.

Крім того, відповідно до наданих суду копій графіків чергування та відповідних приміток у них зміст чергування полягає у збиранні інформації про події, що відбулись на території Запорізької та Херсонської областей, і відносяться до компетенції ТУ ДБР у м. Мелітополі, та у повідомленні отриманої інформації відповідальному від керівництва. Отже, фактично чергування відбувається в телефонному режимі і не передбачає виконання якихось невідкладних завдань та перебування на робочому місці, а тому грошова компенсація за нього не передбачена.

Зазначене підтверджується наданою суду роздруківкою з системи контролю та управління доступу у приміщення ТУ ДБР у м. Мелітополі, відповідно до якої позивач жодного разу у дні, зазначені в графіках чергування, не знаходився на робочому місці до 20 години, а 27-29 квітня, 31 липня та 26 листопада 2019 року, 18, 22 та 23 лютого 2020 року взагалі на робочому місці не перебував. Більше того, за повідомленням відповідача з 18 по 29 листопада 2019 року перебував у відрядженні в м. Дніпро на навчанні з підвищення кваліфікації, а з 13 по 29 квітня 2020 року перебував у відпустці, що очевидно виключає його чергування або виконання невідкладних завдань.

Отже, судом першої інстанції при вирішенні спору помилково ототожнено виконання невідкладних завдань за наказом керівництва, грошова компенсація за яке передбачена частиною 4 статті 56 Закону № 889, та чергування в телефонному режимі, за яке грошова компенсація не передбачена.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Повний текст складений 17 березня 2023 року.

На підставі викладеного, керуючись статями 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2022 року в адміністративній справі № 160/9430/21 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, про стягнення компенсації відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко