Справа № 200/10003/21
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року справа №200/10003/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року у справі № 200/10003/21 (головуючий І інстанції Свергу І.О.) за позовом Донецького окружного адміністративного суду до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду № 235, прийняте 29 квітня 2021 року управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області;

- визнати протиправним та скасувати рішення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області № 235/1 від 09.08.2021 про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів Фонду.

В обґрунтування позову зазначив, що 28.04.2021 посадовими особами Слов`янського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області за наслідками планової виїзної документальної перевірки щодо дотримання порядку використання страхових коштів Фонду соціального страхування України Донецьким окружним адміністративним судом складений акт документальної перевірки дотримання порядку використання страхувальником страхових коштів Фонду соціального страхування України № 30.

За висновками акту позивач, як страхувальник, порушив вимоги ч. 1 ст. 31 Закону № 1105 та п. 3.12 Інструкції від 03.11.2004 № 532/274/136-ос/1406.

29.04.2021 відповідачем прийнято рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій № 235, відповідно до якого позивач має повернути Фонду неправомірно витрачені кошти в сумі 3855,83 грн, до позивача застосовано штраф у розмірі 50% від неправомірно витраченої суми страхових коштів в сумі 1927,92 грн.

Рішення є протиправним, оскільки описка лікаря при заповненні листка непрацездатност не спростовує настання страхового випадку з його правовими наслідками, не є підставою для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності у розумінні вимог частини 1 статті 23 Закону № 1105. Тому виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованій особі в даному випадку є законною та обґрунтованою, і не може розглядатися як неправомірне витрачання страхових коштів.

Незважаючи на оскарження рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду від 29 квітня 2021 року № 235 в судовому порядку, відповідачем прийнято рішення № 235/1 від 09.08.2021 про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів Фонду, за яким страхувальник зобов`язаний сплатити фінансові санкції (штраф 578,38 грн та пеню 40,49 грн) на загальну суму 618,87 грн.

Зазначене рішення є протиправним та передчасним, тому підлягає скасуванню.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовані рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 29.04.2021 № 235 про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду та від 09.08.2021 № 235/1 про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів Фонду.

Вирішено питання судових витрат по справі.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Згідно Постанови Правління Фонду від 19.07.2018 року № 13 Про затвердження Положення про комісію (Уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності комісія (уповноважений) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності (далі - комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства) створюється (обирається) та діє на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство), що використовує найману працю, незалежно від форм власності і господарювання.

Організація роботи комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства здійснюється на паритетних засадах її членами, делегованими до неї роботодавцем та представником застрахованих осіб (представницькими сторонами).

Комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства зобов`язана приймати рішення про призначення матеріального забезпечення, приймати рішення про відмову в призначенні матеріального забезпечення, про припинення його виплати (повністю або частково), розглядати підставу і правильність видачі та заповнення листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення.

Враховуючи зазначене, комісія при прийнятті рішення про призначення матеріального забезпечення застрахованій особі ОСОБА_1 повинна була розглянути підставу, правильність видачі та заповнення листка непрацездатності серії АДГ № 742036 з урахуванням вимог статті 31 Закону України № 1105, Інструкції № 455 та № 532.

Листок непрацездатності є підставою для призначення матеріального забезпечення лише у разі, якщо він виданий на підставі Інструкції № 455, а його зміст та форма відповідають вимогам Інструкції № 532.

Частиною 5 ст. 15 Закону України № 1105 визначено, що роботодавець несе відповідальність за порушення порядку використання коштів Фонду, несвоєчасне або неповне їх повернення.

Відповідно до частини шостої статті 15 Закону № 1105 у разі порушення порядку використання страхових коштів Фонду роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50% такої суми.

При цьому неправомірно витрачену суму коштів та штраф роботодавець сплачує з власних джерел та ні в якому разі не утримує ці суми з застрахованої особи.

На підставі викладеного рішення, прийняті відповідачем, є правомірними.

Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив про відсутність можливості надати справу в паперовому вигляді у зв`язку з тимчасовим захопленням міста Сєвєродонецьк, в якому знаходиться будівля суду. Також повідомлено, що всі документи у цій справі, що надійшли в паперовому вигляді або через офіційну електронну пошту суду скановано та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України). Також, щодо інституту відновлення втраченого судового провадження в адміністративній справі у зв`язку з запровадженням ЄСІТС зазначено, що втрата судового провадження стосується справ, які були сформовані в паперовій формі.

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Таким чином, наявність електронних копій матеріалів судової справи, паперовий примірник якої фактично втрачено, не є підставою для визнання судового провадження втраченим, а тому електронні матеріали судових справ, які сформовано в підсистемі Електронний суд у повному обсязі є достатніми для подальшого розгляду таких справ.

Отже, враховуючи зазначений лист Верховного Суду, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Слов`янським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі - відділення) за результатами планової виїзної перевірки складено акт документальної перевірки дотримання порядку використання страхувальником страхових коштів (далі - акт перевірки) Фонду соціального страхування України від 28.04.2021 № 30 відносно страхувальника - Донецького окружного адміністративного суду.

Відповідно до акту перевірки виявлено порушення ч. 1 ст. 31 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування по листку непрацездатності, виданому ОСОБА_1 , АДТ № 742036, а саме в графі Звільнення від роботи у другому стовпчику До якого числа невірно вказані місяці, а саме замість лютого вказано січень.

Сума неправильно витрачених коштів за 11 днів складає 3855,83 грн, заява-розрахунок № 000618 від 20.02.2020, фінансування отримано від Фонду 13.03.2020, сплачено застрахованій особі 17.03.2020.

Під час перевірки страхувальником було надано пояснення щодо проведення документальної перевірки та складеного акта перевірки такого змісту: Члени комісії залишили поза увагою описку лікаря, який оформлював лист непрацездатності.

Оглядом листка непрацездатності серії АДТ № 742036, виданого ОСОБА_1 , встановлено, що листок непрацездатності видано 03 лютого 2020 року, у графі Звільнення від роботи у другому стовпчику До якого числа замість місяця лютого вказано січень.

На підставі акта перевірки управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області винесено рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду від 29.04.2021 № 235 на загальну суму 5783,75 грн. (неправомірно витрачені кошти - 3 855,83 грн та фінансові санкції 50% - 1 927,92 грн) (далі - рішення).

Не погодившись з рішенням управління, страхувальник 21.05.2021 подав до комісії з питань вирішення спорів при управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі - комісія) скаргу на рішення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 29.04.2021 № 235.

Рішенням постійно діючої спеціальної комісії з питань вирішення спорів при управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 10.06.2021 № 8 у задоволенні скарги страхувальника Донецького окружного адміністративного суду було відмовлено у зв`язку з порушенням частини 1 статті 31 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 23.09.1999 № 1105-ХІУ із змінами та доповненнями (далі - Закон України № 1105-ХІV) та пункту 3.12 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 03.11.2004 № 532/274/136-ос/1406.

22.06.2021 Донецький окружний адміністративний суд подав скаргу від 17.06.2021 № 09-12/498/21 на рішення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області № 235 від 29.04.2021 до спеціальної комісії Фонду соціального страхування України з питань вирішення спорів.

20.07.2021 виконавча дирекція Фонду соціального страхування надала відповідь № 1692-11-1 про відмову в задоволенні скарги.

09.08.2021 управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області винесено рішення № 235/1 про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів Фонду, згідно з яким до Донецького окружного адміністративного суду застосовано фінансові санкції в таких розмірах: 578,38 грн штраф у розмірі 10% несвоєчасно повернутих страхових коштів; 40,49 грн пеня в розмірі 0,1% зазначених сум коштів, розрахована за кожен день прострочення платежу; загальна сума 618,87 грн.

Донецький окружний адміністративний суд подав до комісії з питань вирішення спорів при управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області скаргу від 20.08.2021 № 09-12/597/21 на рішення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 09.08.2021 № 235/1.

Рішенням постійно діючої спеціальної комісії з питань вирішення спорів при управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 30.08.2021 № 14 у розгляді скарги від 20.08.2021 № 09-12/597/21 відмовлено у зв`язку з вирішенням спору в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідальність за порушення порядку видачі та заповнення документів, що підтверджують непрацездатність громадян, несе лікар закладу охорони здоров`я, тому на підприємство не може бути покладена вина за неправильне заповнення лікарняних листків.

Оцінка суду.

На підставі частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 23.09.1999 року № 1105-ХІV (далі - Закон № 1105-ХІV) відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.

Згідно з частиною другою статті 15 Закону № 1105-ХІV роботодавець зобов`язаний, зокрема, надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.

На підставі частини п`ятої статті 15 Закону № 1105-ХІV роботодавець несе відповідальність за:

1) порушення порядку використання коштів Фонду, несвоєчасне або неповне їх повернення;

2) несвоєчасне подання або неподання відомостей, встановлених цим Законом;

3) подання недостовірних відомостей про використання коштів Фонду;

4) шкоду, заподіяну застрахованим особам або Фонду внаслідок невиконання або неналежного виконання обов`язків, визначених цим Законом.

Частиною шостою статті 15 Закону № 1105-ХІV визначено, що у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

За несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів на страхувальників та інших отримувачів коштів Фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів.

Одночасно на суми несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів і штрафних санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до статті 19 Закону № 1105-ХІV право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно статті 31 Закону № 1105-ХІV підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Порядок оформлення і видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, регулюється Інструкцією про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженою спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 № 532/274/136-ос/1406, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2004 року за № 1456/10055 (далі - Інструкція № 532), а також Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001 № 455, який погоджено Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (надалі реорганізованих у Фонд соціального страхування України), та зареєстровано у Міністерстві юстиції України 04.12.2001 за № 1005/6196 (далі - Інструкція № 455).

Згідно з пунктом 1 Інструкції № 532 листок непрацездатності (далі - ЛН) - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів.

Лицьовий бік бланка ЛН заповнюється лікуючим лікарем або молодшим медичним працівником з медичною освітою.

Зворотний бік бланка ЛН заповнюється за місцем роботи застрахованої особи. Записи в ЛН здійснюються розбірливим почерком, без помарок, синім, фіолетовим або чорним чорнилом.

На підставі пункту 3.12 Інструкції № 532 у графі Звільнення від роботи у першому стовпчику З якого числа дата видачі ЛН ( za454-04 ) (число, місяць, рік) позначається арабськими цифрами; у другому стовпчику До якого числа включно дата продовження ЛН (число і місяць) позначається літерами; у четвертому стовпчику Підпис та печатка лікаря продовження або закриття ЛН підтверджується підписом та печаткою лікаря.

У пункті 3.13 Інструкції № 532 визначено: у графі Стати до роботи вказують словами число і місяць, коли приступити до роботи; посаду, прізвище лікаря, що засвідчується його підписом та печаткою закладу охорони здоров`я Для листків непрацездатності. У разі продовження тимчасової непрацездатності підкреслюється Продовжує хворіти та зазначається номер нового ЛН.

Відповідно до пункту 4.5 Інструкції № 532 у разі помилок у тексті здійснюється виправлення тексту, що підтверджується записом Виправленому вірити, підписом лікуючого лікаря та печаткою закладу охорони здоров`я Для листків непрацездатності. На бланку листка непрацездатності дозволяється не більше двох виправлень.

Згідно з пунктом 8.3 Інструкції № 455 за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, лікарі несуть відповідальність згідно з законодавством України.

На підставі пункту 8.5 Інструкції № 455 у разі виявлення порушень правил видачі, зберігання, обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, незадовільного стану експертизи тимчасової непрацездатності лікувально-профілактичний заклад може бути позбавлений права видавати документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, у встановленому порядку.

Таким чином, відповідальність за порушення порядку видачі та заповнення документів, що підтверджують непрацездатність громадян, несе лікар, а не страхувальник.

Як свідчать матеріали справи підставою для прийняття спірних рішень є зазначення в листку непрацездатності серії АДТ № 742036 місяця січень замість лютий.

При цьому настання самого страхового випадку відповідачем не заперечується.

Відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 1105-ХІV рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб), або фізичною особою - підприємцем, особою, яка провадить незалежну професійну діяльність.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Пунктом 2.2 Положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України 19.07.2018 № 13 (далі - Положення № 13), передбачено, що комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства зобов`язана, зокрема, приймати рішення про призначення матеріального забезпечення; приймати рішення про відмову в призначенні матеріального забезпечення, про припинення його виплати (повністю або частково), розглядати підставу і правильність видачі та заповнення листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення.

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 Положення № 13 комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства приймає рішення про призначення або відмову в призначенні матеріального забезпечення (допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітності та пологах, на поховання) і передає його роботодавцю для проведення виплат, здійснення розрахунків тощо. Приймає рішення про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково). Перевіряє правильність видачі та заповнення документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення.

Статтею 23 Закону № 1105-ХІV визначено вичерпний перелік підстав для відмови у страхових виплатах, а саме зазначено, що допомога по тимчасовій непрацездатності не надається:

1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею кримінального правопорушення;

2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби;

3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи;

4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду;

5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням;

6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням.

Зазначений перелік підстав для відмови у страхових виплатах є вичерпним.

Матеріали справи свідчать, що жодна з підстав, визначених ст. 23 Закону № 1105, в спірних правовідносинах відсутня.

З копії листка непрацездатності вбачається його складення з технічними помилками при зазначенні місяця, які не спростовують факту настання страхового випадку та не звільняють від обов`язку виплати страхових сум у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

Положенням № 13 та Законом № 1105-ХІV комісіям не надано повноважень щодо надіслання закладу охорони здоров`я листка непрацездатності або його повернення застрахованій особі з метою виправлення відповідних недоліків та, відповідно, не ненадання допомоги по тимчасовій непрацездатності до виправлення цих недоліків.

Також Інструкцією № 532 не передбачено здійснення контролю за правильністю видачі листків непрацездатності комісіями (уповноваженим) із соціального страхування, які створюються на підприємстві.

Крім того, за приписами ч. 1 ст. 31 Закону № 1105-ХІV порядок такого контролю встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом, а не самим Фондом.

Частина третя статті 30 Закону № 1105-ХІV надає комісіям (уповноваженому) підприємства повноваження розглядати підставу і правильність видачі листків непрацездатності.

Проте, законодавець не встановив наслідків реалізації цієї компетенції при наявності окремих недоліків в оформленні цих листків непрацездатності та не визначив такої підстави для відмови у наданні застрахованій особі допомоги по тимчасовій витраті працездатності, як наявність недоліків в оформленні листка непрацездатності.

Крім того, відповідач не зазначив, яким чином повинен був діяти позивач у спірних правовідносинах з метою ефективного забезпечення права застрахованих осіб на своєчасне отримання відповідної допомоги, оскільки позивач не має владних управлінських функцій над закладами охорони здоров`я для зобов`язання останніх дотримуватись порядку складання та видачі листків непрацездатності.

Оскільки відповідальність за порушення порядку видачі та заповнення документів, що підтверджують непрацездатність громадян, несе лікар закладу охорони здоров`я, тому на підприємство не може бути покладена вина за неправильне заповнення лікарняних листків, а особу, з приводу непрацездатності якої такі листки видані, не може бути позбавлено компенсації, яка настала у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності останньої.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 18 червня 2020 року у справі № 802/2184/16-а.

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову та визнав протиправними і скасував рішення відповідача від 29.04.2021 № 235 про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду; від 09.08.2021 № 235/1 про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів Фонду.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Таким чином зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат по справі не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року у справі № 200/10003/21 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року у справі № 200/10003/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 23 березня 2023 року, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 23 березня 2023 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв