Справа № 242/3826/21
Суддя: Владимирська І. М.
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №242/3826/21
Провадження №2-а/242/4/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 березня 2023 року

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Владимирської І.М.,при секретарі Гандзюк К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департамент патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департамент патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позову зазначено, що 29.06.2021 року відносно позивача було складено постанову про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 грн. 00 коп. В постанові про накладення на позивача адміністративного стягнення зазначено, що він начебто 29.06.2021року, керуючи автомобілем «Шевролет» АВЕО з державним номерним знаком НОМЕР_1 , на 631-му кілометрі автодороги Донецьк-Харків рухався зі швидкістю, яка перевищує дозволену в населеному пункті с. Долина. Вищевказана постанова винесена, як зазначено у постанові, за результатами застосування фіксації порушення ПДР, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, засобом фото-та відое фіксації «Трукам». Позивач з вказаною постановою незгодний, оскільки він неодноразово наголошував патрульному, що правопорушення не скоював, просив залучити до справи свідків, однак йому було відмовлено. Крім того, позивач наполягав на залученні адвоката, однак йому було відмовлено. Також фіксація не була проведена в автоматичному режимі, оскільки прилад «Трукам», яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксації порушень ПДР, не є автоматичним засобом фото-відео фіксації та він знаходився у співробітника ПП в руках. Крім того, ст. 14-1 КУпАП передбачає, що для її застосування необхідно, щоб фіксація велася саме засобами фото-кіно- або відео зйомки, які працюють в автоматичному режимі. Вищевказану постанову він отримав 14.07.2021 року нерекомендованим листом. Просить поновити йому строк оскарження постанови № 620195 серії ДП18 від 20.06.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративне стягнення по ст. 122 ч. 1 КупАП в розмірі 340,00 грн.; постанову № 620195 від 29.06.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по ст. 122 ч. 1 КупАП в розмірі 340,00грн. визнати незаконною та скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 22 липня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 10 серпня 2021 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 16 вересня 2021 року по справі замінено первісного відповідача батальйон патрульної поліції в м.Краматорськ та Слов`янськ ГУНП в Донецькій області на належного відповідача - Департамент патрульної поліції.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, тому повністю заперечують проти задоволення позовних вимог. Під час несення служби на АШ М-03 в с. Долина Краматорського району 651 км 29.06.2021 року екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20(серійний номер ТС001092) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме: водій транспортного засобу CHEVROLET AVEO, номерний знак НОМЕР_2 рухався зі швидкістю 95 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 45 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України. Після чого було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст..35 ЗУ «Про національну поліцію». Поліцейський підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення та попросив пред`явити документи. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п.12.4 ПДР України, відповідальність, за яке передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Водію були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та винесено постанову за ч.1 ст.122 КУпАП, якою накладено стягнення в розмірі 340,00 грн. Вимірювання швидкості руху здійснювалося за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, серійний номер якого (ТС001092). Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху. Позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте не надав жодного доказу на її підтвердження. Щодо правомірності притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності та правові підстави застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 зазначив, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб та номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника. Дійсно вимірювання швидкості проводилось в ручному режимі, оскільки даний прилад працює саме в ручному режимі. Посилання позивача на порушення ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» є помилковим, оскільки лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 не відноситься до автоматичної фото- і відеотехніки, а є лише вимірювачем швидкості. Частина 1 ст.40 ЗУ «Про національну поліцію» містить вимоги щодо встановлення виключно автоматичних фото і відео технічних пристроїв для забезпечення публічної безпеки та порядку. Покази приладу TruCam LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст..251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Тобто автоматична система фіксації правопорушень та лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 не є тотожними, отже ст.40 ЗУ «Про національну поліцію» не поширюється на використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20. Проте, технічний засіб вимірювання швидкості TruCam LTI 20/20 використовується на підставі п.9 ч.1 ст.31 ЗУ «Про національну поліцію» та використання приладу інспектором поліції, тримаючи його в руках, не впливає на точність вимірювання. Що стосується процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення зазначив, що до постанови про адміністративне правопорушення додається відеозапис з нагрудного відеореєстратора, на якому зафіксована процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення. На відеозаписі зафіксовано, що інспектор підійшовши до автомобіля під керуванням правопорушника, повідомив суть вчиненого правопорушення. Також водієві було продемонстровано факт вчиненого ним правопорушення. ОСОБА_1 було повідомлено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КупАП. Крім того, було досліджено докази адміністративного правопорушення. Пояснення ОСОБА_1 були також враховані під час розгляду справи. Після процедури розгляду справи ОСОБА_1 було повідомлено, що відносно нього буде винесено постанову. Згідно ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови, від отримання копії постанови ОСОБА_1 відмовився. Беручі до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності. Просять позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоров`я, честь і гідність,недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 29.06.2021 року поліцейським батальйону патрульної поліції в м.Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 620195 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 620195, ОСОБА_1 29.06.2021року о 13 год. 35 хв. в с. Долина на 631 км керуючи транспортного засобу CHEVROLET AVEO, номерний знак НОМЕР_2 порушив встановлені обмеження швидкості руху в межах населеного пункту 45 км/год, а саме рухався зі швидкістю 95 км/год. Швидкість руху транспортного засобу вимірювалась лазерним вимірювачем TruCam LTI 20/20 ТС001092. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.12.4 ПДР, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1ст.122 КУпАП та нього накладено штраф у розмірі 340 грн.

Із відеозапису, наданого відповідачем до відзиву, вбачається, що 29.06.2021 року о 13 год. 36 хв. працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням позивача. Представник поліції представився водієві та роз`яснив, що було зафіксовано, що водій рухався зі швидкістю 95 км/год., ознайомивши його з фіксацією з приладу «TruCam», пояснивши, що ним перевищено встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 45 км/год., тобто про порушення ним п.12.4 ПДР України. Водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На пропозицію водія надати йому право на правову допомогу, інспектором поліції було надано номер телефону центру правової допомоги. Отже, інспектор поліції надав водію можливість реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Однак, позивач не скористався своїм правом на звернення до центру з надання безоплатної допомоги, відкласти розгляд справи не просив. Також працівником поліції було роз`яснено водію про можливість оскарження постанови протягом 10 днів.

Із віделозапису, наданого позивачем до заяви, вбачається, що 29.06.2021 року о 13 год.36 хв. його було зупинено працівниками поліції за перевищення швидкості руху, на його прохання працівники поліції надали йому свої нагрудні знаки та посвідчення. Позивачем зазначено, що у працівників поліції була відсутня тринога для фіксації правопорушення. Працівником поліції на клопотання позивача, щодо направлення відповідної справи на розгляд суду, було роз`яснено, що адміністративні правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП не відносяться до компетенції суду. Крім того встановлено, що позивач телефонував адвокату та отримував консультацію.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Пунктом 1.10 передбачено, що населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48.

Дорожній знак «5.70.» «Фото-, відео фіксування порушень ПДР» інформує про можливість здійснення контролю за порушення ПДР за допомогою спеціальних технічних та(або) технічних засобів.

У відповідності до 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України.

Так, ч. 2 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до приписів частин 1, 2 статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема за порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд враховує те, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для у тримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовних дій: вибір цільового ТЗ, вимірювання швидкості руху ТЗ, документування результатів вимірювання та фото фіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації. Алгоритми обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху ТЗ в межах максимально допустимої похибки, як в ручному так і в автоматичному режимах: - ±2 км/год. в діапазоні від 2 до 200 км/год.; - ±1 км/год. в діапазоні від 201 до 320 км/год.

Пунктом 11 частини першої Про Національну поліцію (далі - Закон) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з ст. 31 Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської

безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Враховуючи викладене, суд бере у якості доказу дані лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 № ТС001092 до уваги.

Разом із тим, суд не бере до уваги посилання позивача на те, що прибор «TruCam» знаходився у поліцейського в руці, оскільки лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для у тримання в руках під час вимірювань.

Інспектором поліції було надано водію можливість реалізувати своє право на отримання правової допомоги, було запропоновано надати номер телефону центру правової допомоги, але позивач не скористався ним. Ненадання водієві аркушу паперу для написання письмового клопотання щодо потреби в послугах адвоката не свідчить про порушення порядку розгляду справи щодо адміністративного правопорушення або порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, як вбачається з відеозапису, позивач користувався правовою допомогою за телефоном.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами ст. 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтями 8 та 9 цього Кодексу встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем надано суду належно допустимі, достатні докази правомірності оспорюваної постанови про притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відсутність належних доказів, на спростування цього факту, суд вважає, що підстави для скасування постанови про адміністративне правопорушення відсутні.

При прийнятті такого рішення, судом враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «О`Халлоран і Френсис проти Великобританії», де зазначено, що будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди; можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 620195 від 29.06.2021 року -залишити без змін. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департамент патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення(ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя І.М. Владимирська