Справа № 420/16096/22
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/16096/22
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І. О.,

суддів Домусчі С. Д., Шеметенко Л. П.

за участі секретаря Алексєєвої Н. М.

представника ГУНП в Одеській області Лисого С. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Смирнова Андрія Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2022 року адвокат Смирнов А. І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі ГУНП в Одеській області) в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 27.09.2022 №1743, в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ від 03.10.2022 №1621 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 з 03.10.2022 зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції);

- поновити на посаді поліцейського взводу №2 роти № 3 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Одеській області з 04.10.2022;

- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, з вирахуванням належних до сплати податків і зборів, за період з 04.10.2022 по день виконання судового рішення.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, представник позивача зазначив, що підставою для звільнення його довірителя, є складення щодо нього адміністративного протоколу серії ААД №361445 за частиною 1 статтею 130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння).

Водночас, за твердженням адвоката, на момент проведення службового розслідування, а також на момент прийняття спірних наказів, судове рішення про визнання його довірителя винним у правопорушенні, встановленого частиною 1 статтею 130 КУпАП не прийнято.

За таких обставин, ураховуючи вимоги частини 2 статті 13 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), адвокат вважає, що дисциплінарне стягнення не може бути застосовано до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному законодавством порядку.

Також адвокат вважає дії ГУНП в Одеській області щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є такими, що суперечать презумції невинуватості, оскільки, як вже було вказано, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за частиною 1 статтею 130 КУпАП - не доведена.

Додатковою підставою для скасування спірних наказів адвокат Смирнов А. І. зазначає про порушення суб`єктом владних повноважень вимог статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), яка передбачає заборону звільнення працівника з ініціативи роботодавця в період його тимчасової непрацездатності.

Оскільки ОСОБА_1 у період з 12.09.2022 по 05.10.2022 перебував на лікарняному, звільнення його з 03.10.2022 є протиправним та суперечить наведеним вимогам статті 40 КЗпП України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року, ухваленого за правилами загального позовного провадження, в задоволенні позову відмовлено.

Правова позиція суду першої інстанції щодо відмови в позові побудована на тому, що позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). Тобто, позивача звільнено у зв`язку з вчиненням дисциплінарного проступку, що є самостійною підставою звільнення.

Скоєння дисциплінарного проступку полягає у тому, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на пропозицію працівників патрульної поліції, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Druger» або в медичному закладі відмовився, вживав ненормативну лексику, керував транспортним засобом у період дії комендантської години та без страхового полісу про укладання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, проїхав під дорожнім знаком 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушив Правила дорожнього руху.

На думку суду першої інстанції, така поведінка позивача як поліцейського суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції, негативно впливає на імідж та репутацію Національної поліції України.

Наведені вище обставини, як заявив суд, обставини підтверджуються висновком службового розслідування, показами свідків в процесі службового розслідування та відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, які були досліджені судом.

Також суд першої інстанції допитав у судовому засіданні інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону №2 полку УПП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Дані посадові особи розповіли, що ними 11.09.2022, у період дії комендантської години, о 01.26 год. був зупинений автомобіль MITSUBISHI GALANT, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 ..

Підставою зупинки було порушення водієм вимог дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено». Під час спілкування з водієм встановлено наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. Позивач від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із використанням алкотестеру «DRAGER» або в медичному закладі відмовився.

Покликаючись на усталену практику Верховного Суду, суд першої інстанції відкинув доводи позивача про недоведеність його вини, оскільки відсутнє судове рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення вимог частини 1 статті 130 КУпАП.

Мотивами для цього було те, що в межах розгляду цієї справи надається правова оцінка обставинам наявності або відсутності в діях позивача дисциплінарного проступку, а не питання наявності або відсутності вини в його діях складу адміністративного правопорушення. Наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує, на думку суду, можливості притягнення особи рядового і начальницького складу до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.

Резюмуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про вчинення позивачем дій, що за своїм характером дискредитують органи Національної поліції України та заслуговують на звільнення зі служби в поліції.

З приводу звільнення позивача зі служби в поліції в період його тимчасової непрацездатності суд першої інстанції указав, що, останній, не повідомив своє керівництво про те, що перебуває на лікарняному, не надав відповідні листи непрацездатності. Тому, отримавши відповідний документ про непрацездатність позивача, ГУНП в Одеській області прийняло наказ від 14.10.2022 №1675 о/с про внесення змін до наказу від 03.10.2022 №1621 о/с «По особовому складу» щодо дати звільнення ОСОБА_1 , замість « 03 жовтня 2022 року» зазначено « 06 жовтня 2022 року», а саме перший робочий день після завершення лікування.

У зв`язку з цим, суд першої інстанції відхилив доводи суду першої інстанції щодо порушення ГУНП в Одеській області вимог статті 40 КЗпП України.

Короткий зміст апеляційної скарги та відзиву.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду, адвокат Смирнов А. І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , його оскаржив.

Підставами для скасування рішення зазначив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

На його думку, наведені порушення, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та для ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги складаються з такого.

По-перше, адвокат Смирнов А. І. вказує, що суд першої інстанції помилково констатував керування 11.09.2022 ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. На думку адвоката, в даному випадку, засобом доказування щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння може бути лише така, що набрала законної сили, постанова суду про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, проте така постанова відсутня.

По-друге, скаржник звертає увагу на те, що суб`єкт владних повноважень, на момент видання наказу про звільнення позивача, був обізнаний про перебування останнього на лікарняному, а тому не мав права приймати спірний наказ від 03.10.2022 №1621 о/с про звільнення. Такий висновок скаржника побудований на вимогах пункту 2 розділу ІІ Порядку видачі (формування) листків непрацездатності в Електронному реєстрі листків непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 17.06.2021 №1234, який передбачає, що сформований листок непрацездатності надсилається страхувальникам, з якими застрахована особа перебуває у трудових відносинах (за основним місцем роботи та за сумісництвом) через кабінет страхувальника на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України.

По-третє, на думку скаржника, суд першої інстанції залишив поза увагою, що з наказом №1675 о/с від 14.10.2022, яким внесено зміни до наказу від 03.10.2022 №1621 о/с про звільнення, ОСОБА_1 не було ознайомлено, про його існування стало відомо лише після отримання відзиву на позовну заяву.

Заперечуючи проти доводів апеляції, ГУНП в Одеській області надало відзив, в якому, наводячи численні рішення Верховного Суду, зазначає, що доводи скарги є необґрунтованими та безпідставними, а тому просить її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Мотиви відзиву полягають в тому, що позивача звільнено за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту), а не у зв`язку з притягненням його до адміністративної відповідальності, що є іншою підставою для звільнення.

ГУНП в Одеській області наголошує на тому, що Верховний Суд неодноразово у своїх постановах висловлював правову позицію, що відсутність притягнення особи до кримінальної або адміністративної відповідальності, не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, роботодавець має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції.

ГУНП в Одеській області указує, що службовим розслідуванням, показами свідків та відеозаписами з нагрудних камер поліцейських підтверджується наявність у ОСОБА_1 на місці події ознак алкогольного сп`яніння, висловлювання нецензурною лайкою, відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Druger» або в медичному закладі, поводження зухвало з порушенням норм етичної поведінки поліцейського, справляння природних потреб на місці оформлення адміністративних матеріалів.

Позивач та його представник в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 з липня 2020 року працював поліцейським взводу №2 роти №3 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Одеській області, звання сержант поліції.

Відповідно до службової характеристики командира роти №3 БПОП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 на сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Одеській області (т.2 а.с.27), останній за час служби в Національній поліції України та на займаній посаді зарекомендував себе посередньо. В роботі проявляє принциповість та наполегливість, проте не завжди вміє виділити головне та прийняти вірне рішення. До вирішення поставлених завдань ставиться не завжди сумлінно. Під час забезпечення публічної безпеки і порядку, забезпечення безпеки особам, що охороняються, запобігає та виявляє порушення публічного порядку та інші адміністративні правопорушення. На критичні зауваження реагує добре, але не робить для себе відповідні висновки. Доброзичливий, товариський, здатний управляти своєю поведінкою. Фізично здоровий. Табельною зброєю володіє впевнено. Службову та державну таємницю зберігати вміє. Відданий ділу служіння народу України.

11.09.2022, приблизно о 01.20 год. по вул. Генерала Ватутіна, 36, в м. Одесі наряд патрульної поліції «Океан-202» зупинив транспортний засіб «Mitsubishi Galant», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в комендантську годину, порушуючи вимоги дорожнього знаку 3.21 («В`їзд заборонено»).

Транспортним засобом керував поліцейській взводу №2 роти №3 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Одеській області сержант поліції ОСОБА_1 .

Позивач перебував поза службою, без табельної вогнепальної зброї, в цивільному одязі, керував транспортним засобом на підставі посвідчення водія НОМЕР_3 від 02.09.2022, власником транспортного засобу являлася ОСОБА_5 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 10.03.2009, ТСЦ 5150), страховий поліс про укладання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був відсутній.

З відеозапису нагрудної камери поліцейських встановлено, що під час перевірки документів та спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , останні, виявили у водія, явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху).

Далі, встановлено, що поліцейські запропонували сержанту поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, за допомогою спеціального приладу алкотестеру «Drager» або в медичному закладі.

Зокрема, поліцейські неодноразово пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, але ОСОБА_1 або не реагував на це, або відмовлявся.

Також відеозапис з нагрудних камер зафіксував розмову ОСОБА_1 з поліцейськими, де, останній заявив, що прямує із відділу поліції, де забирав своїх знайомих.

Окрім сержанта поліції ОСОБА_1 , в автомобілі були троє пасажирів, двоє з яких, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, заважали виконувати свої службові обов`язки працівникам патрульної поліції.

Водночас сержант поліції ОСОБА_1 як поліцейський, жодним чином не запобігав та не припиняв правопорушення своїх знайомих.

З відеозапису також вбачається, що сержант поліції ОСОБА_1 йде на узбіччя дороги та справляє природню потребу. До того ж, позивач виражався нецензурною лайкою на адресу посадових осіб патрульної поліції.

Зафіксовано відеозаписом і прибуття на місце події посадових осіб ГУНП в Одеській області та проведення ними, з сержантом поліції ОСОБА_1 , бесіди щодо обставин події, під час якої, останній, підтвердив, що керував автомобілем та на запитання заступника командира роти № 3 БПОП ГУНП майора поліції С. Бондаренко «Задутий на машині?» закривав очі та кивнув головою.

З огляду на відмову сержанта поліції ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівник патрульної комісії склав протокол про адміністративне правопорушення серії ААД 361445, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

12 вересня 2022 року начальник УГІ ГУНП в Одеській області на адресу начальника ГУНП в Одеській області спрямував доповідну записку за фактом можливого порушення службової дисципліни, у тому числі можливого вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, поліцейським взводу №2 роти № 3 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Одеській області сержантом поліції ОСОБА_1 .

Наказом ГУНП в Одеській області №1624 від 14.09.2022 призначено службове розслідування та створення дисциплінарної комісії з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки відомостей щодо порушення службової дисципліни поліцейським взводу № 2 роти № 3 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Одеській області сержантом поліції Є. Пасічником (т.2 а.с.3-4).

У процесі проведення службового розслідування, 20.09.2022 о 12:57 год. посадова особа патрульної поліції, в приміщенні ГУНП в Одеській області склала постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП, та наклала адміністративне стягнення у розмірі 425 грн. (керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

В ході службового розслідування досліджувалися відеозаписи з портативних відеореєстраторів, допитувалися інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону №2 полку УПП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області молодший лейтенант поліції ОСОБА_3 та сержант поліції ОСОБА_6 .

За результатами проведеного службового розслідування складено відповідний висновок від 26.09.2022, який затверджено начальником ГУНП в Одеській області (т.2 а.с.120-141).

У висновку знайшли своє відображення наведені вище факти щодо вчинення позивачем дій, які за своїм характером дискредитують органи Національної поліції України.

За вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося в порушенні вимог пунктів 1, 2, 3, 6, 8, 13 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту, пункту 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, Присяги працівника поліції, абзацу 5 частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII, пунктів 1.3, 2.5, підпункту пункту 2.1. дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, розпорядження Одеської обласної військової адміністрації від 26.02.2022 № 14/A-2022 (зі змінами), пункту 2.4 розділу ІІ Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в Одеській області від 01.02.2021 № 177, абзаців 11, 16, 17 Посадової інструкції, до сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Одеській області, вирішено застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Одеській області №1743 від 27.09.2022 «Про застосування дисциплінарних стягнень до посадових осіб БПОП ГУНП в Одеській області» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вказаних вище нормативно-правових актів, застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (т.2 а.с.146-152).

На підставі даного наказу, 03.10.2022 наказом ГУНП в Одеській області №1621 о/с «По особовому складу», звільнено з цієї дати ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції).

У зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному до 05.10.2022 включно, наказом ГУНП в Одеській області №1675 о/с від 14.10.2022 внесено зміни до наказу ГУНП в Одеській області №1621 о/с від 03.10.2022, зокрема щодо дати звільнення, а саме: слова та цифри «з 03 жовтня 2022 року» замінено словами та цифрами «з 06 жовтня 2022 року».

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2023 року (справа № 522/13065/22) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляційної скарги та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для її задоволення, з огляду на таке.

Колегія суддів наголошує, що в межах даної справи слід надати правову оцінку обставинам наявності або відсутності вчинення позивачем саме дисциплінарного проступку у вигляді порушення ним службової дисципліни.

Слід зазначити, що в межах даної справи колегія суддів не надає оцінку обставинам керування сержантом поліції ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Так, частиною першою статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до частин першої та другої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Положеннями статті 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування (частина друга статті 14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини першої цієї статті Дисциплінарного статуту службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09 листопада 2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно з пунктом 1 Розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Відповідно до частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частиною восьмою статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Як свідчать обставини справи, підставою для проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 стало вчинення ним 11 вересня 2022 року ряду адміністративних правопорушень, порушення вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту, Правил дорожнього руху, Правил етичної поведінки поліцейських.

На думку суду апеляційної інстанції, є доказаним факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, а саме: порушення, останнім, пунктів 1, 2, 3, 6, 8, 13 частини третьої статті 1 та частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту, пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 3 розділу 4 Правил, пунктів 1.3, 2.5 Правил дорожнього руху, що виразилось у особистій недисциплінованості, порушенні Правил дорожнього руху, керуванні 11 вересня 2022 року автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Доказами вчинення дисциплінарного проступку є відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, які були досліджені судом першої інстанції та колегією суддів, а також покази свідків, які допитувалися як в ході службового розслідування так і судом першої інстанції в судовому засіданні.

В апеляційній скарзі адвокат позивача указує на те, що суд першої інстанції помилково констатував керування 11.09.2022 ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

На думку адвоката, в даному випадку, засобом доказування щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння може бути лише така, що набрала законної сили, постанова суду про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, проте така постанова відсутня.

Відповідаючи на даний довід скарги, слушно зауважити, що Верховний Суд неодноразово у своїх постановах висловлював правову позицію, що відсутність кримінального або адміністративного притягнення до відповідальності позивача не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції.

Така правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі 816/1534/16, від 17 липня 2019 року у справі №806/2555/17, від 24 вересня 2020 року у справі №420/602/19 та від 10 червня 2021 року у справі №420/241/20.

Наступним доводом скарги є те, що суб`єкт владних повноважень, на момент видання наказу про звільнення позивача, був обізнаний про перебування останнього на лікарняному, а тому не мав права приймати спірний наказ від 03.10.2022 №1621 о/с про звільнення.

Оцінюючи такий довід скарги колегія суддів звертається до вимог Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 №2136-IX, який набрав чинності з 24.03.2022.

Так, відповідно до вимог частини 1 статті 5 цього Закону, у період дії воєнного стану допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця у період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці (крім відпустки у зв`язку вагітністю та пологами та відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.

Отже, враховуючи вимоги даної норми, роботодавець може звільнити працівника у період його тимчасової непрацездатності із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність.

Оскільки ГУНП в Одеській області змінило дату наказу про звільнення позивача від 03.10.2022 №1621 о/с, зазначивши дату, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності позивача (06.10.2022), права останнього не порушені, а тому доводи з цього приводу колегією суддів не приймаються.

Також не приймаються колегією суддів доводи скаржника про неознайомлення із наказом №1675 о/с від 14.10.2022, яким внесено зміни до наказу від 03.10.2022 №1621 о/с про звільнення, оскільки це не вплинуло на право позивача оскаржити своє звільнення, яке він вважає незаконним.

Отже, доводи апеляційної скарги не є такими, що свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які б могли призвести до неправильного вирішення даної справи.

Слід також зазначити, що 15.03.2022 був прийнятий Закон України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» за №2123-ІХ. Даний Закон, набрав чинності 01.05.2022.

Оновлена редакція статті 29 Дисциплінарного статуту містить у собі особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану.

Так, відповідно до частин 1 та 2 даної норми у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого звільнення зі служби в поліції.

Використовуючи логічно-змістовне тлумачення диспозиції даної норми, колегія суддів дійшла висновку, що в наказі про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, повинні оговорюватися питання щодо їх застосування від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого звільнення зі служби в поліції.

Варто уваги, що раніше діюча норма, не встановлювала необхідність послідовного призначення стягнень від менш суворого до більш суворого.

Досліджуючи питання чи порушив суб`єкт владних повноважень при застосуванні дисциплінарного стягнення наведену норму Дисциплінарного статуту, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Дійсно, приймаючи оскаржуваний наказ про звільнення, ГУНП в Одеській області не виконало приписи статті 29 Дисциплінарного статуту та не зазначило в наказі можливість застосування інших стягнень, окрім звільнення зі служби.

Однак, на думку колегії суддів, це не може бути підставою для визнання наказу про звільнення протиправним та поновлення позивача на посаді, враховуючи обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, відсутність в його діях пом`якшувальних обставин та наявність обтяжуючих обставин, зокрема вчинення дисциплінарного проступку в стані алкогольного сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги не є такими, які могли б свідчити про неправильне вирішення судом першої інстанції даної справи.

У відповідності до вимог статті 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, наявні підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

За результатами апеляційного перегляду розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Смирнова Андрія Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач суддя І. О. Турецька

суддя С. Д. Домусчі

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 24.03.2023.