Справа № 480/5217/19
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 березня 2023 року

м. Київ

справа № 480/5217/19

адміністративне провадження № К/990/7598/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2023 у справі №480/5217/19 за позовом Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» до Північного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, третя особа Головне управління ДПС у Сумській області, про визнання протиправними та скасування податкові повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної податкової служби України в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Офісу великих платників податків ДФС від 28.08.2019 №, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у загальному розмірі 348433935грн, від 28.08.2019 №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованого на рахунок платника у банку, у загальному розмірі 15484,75 грн, від 28.08.2019 №, яким застосовано штраф в розмірі 50% у сумі 24498,20 грн, від 28.08.2019 №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 22251522,47 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.07.2021, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2023, частково задоволено позов Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» до Північного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, третя особа Головне управління ДПС у Сумській області, про визнання протиправними та скасування податкові повідомлення-рішення. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 28.08.2019 №, відмовлено у задоволенні інших вимог. Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2023 у справі №480/5217/19.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 2 і 3 статті 353 цього Кодексу.

Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1, 2, 3 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; обґрунтування в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) (для пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України);

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанови Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; вмотивованого обґрунтування необхідності такого відступу; висновку, який, на думку скаржника, відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини 4 статті 328 КАС України);

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; висновку апеляційного суду, який, на переконання скаржника, є неправильним; обґрунтування у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України).

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України), у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права. При цьому пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України є відсильною нормою, обґрунтування необхідності касаційного оскарження таким пунктом можливе лише у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт та частину статті 353 КАС України.

Аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено, що судами першої та апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема, положення частини 8 статті 16 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII та невірно встановлено фактичні обставини справи в частині визначення розміру пені за проміжки часу до та після 07.02.2019, не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 10.06.2020 по справі №160/9757/19 про відсутність правових підстав для нарахування з 07.02.2019 пені на підставі норм ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 №185/94-ВР у зв`язку з втратою ним чинності з вказаної дати, та відсутність підстав для застосування з 07.02.2019 відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 13 Закону №2473-VIII за порушення строків розрахунків встановлене саме за цією статтею.

Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними. Подібність правовідносин означає, зокрема подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.

Скаржником при посиланні на правові висновки Верховного Суду не взято до уваги, що постановою від 10.06.2020 по справі №160/9757/19 не сформовано остаточного правового висновку, справу в частині оскарження податкового повідомлення-рішення про нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД направлено на новий розгляд до суду першої інстанції для встановлення під час нового розгляду справи яка частина цієї пені нарахована за період дії Закону №185, а яка - після втрати ним чинності, для встановлення розміру пені до дати проведення зарахування однорідних зустрічних вимог та після неї.

Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, посилання на постанову Верховного Суду, цитування норм податкового законодавства України, висловлення незгоди з наданою судом апеляційної інстанції правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, що не є належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження.

Посилання скаржника на порушення судами норм процесуального права не підміняють визначення підстав касаційного оскарження та не можуть вважатися належним правовим обґрунтуванням касаційної скарги у розумінні частини 4 статті 328 цього Кодексу. Верховний Суд зауважує, що невстановлення судами обставин справи від яких, як вважає скаржник, залежить правильність вирішення спору, знаходиться у площині дослідження та оцінки судом доказів у справі, що може бути підставою касаційного оскарження, передбаченою пунктом 4 частини 4 статті 328 та відповідним пунктом частини 2 статті 353 КАС України, однак скаржником не вказано та не обґрунтовано такі підстави касаційного оскарження.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Верховний Суд зауважує, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.07.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2023 у справі №480/5217/19 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяІ.А. Васильєва