Справа № 420/17786/22
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 березня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі заяву надану на усунення недоліків позивачем за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про:

- визнання протиправною бездіяльність відповідача через грубе порушення ст.ст.3,8,17,19,21,22,58 та 64 Конституції України які є прямої дії, Рішень Конституційного суду України, Європейського суду з прав людини та правових норм міжнародних договорів та зобов`язань, до яких приєдналась Україна, а також статей 43,51, частини 1,3, ст.63 Закону України №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб та Постанов КМУ №45 та №988, щодо відмови у перерахунку пенсії з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення згідно зазначеного подання від 19.09.2008p., №14/1-923 з 01.01.2007 року з урахуванням 40% від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність згідно ст.13 п.27 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р. № 3551-XII, та згідно довідки ДУ ТМО МВС України в Одеській області № 33/36-1869 від 02.08.2022 р. з 01.12.2019 p;

- зобов`язання відповідача здійснити новий перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.01.2007 року згідно подання від 19.09.2008р., №14/1-923 з 01.01.2007 року з урахуванням 40% від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність згідно ст.13 п.27 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 р. № 3551-XII;

- зобов`язання відповідача здійснити новий перерахунок та виплатити пенсію з 01.12.2019 року відповідно до ч.3, 18, ст.43, частини 3 ст.51 та частин 1,3, ст.63 Закону України №°2262-XII, Постанов Кабінету Міністрів №45 та №988 з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення згідно довідки ДУ ТМО МВС України №33/36-1869У від 02.08.2022 року позивачу.

Ухвалою від 28.12.2022 року позов залишено без руху та позивачу наданий 10-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

Ухвалою суду від 27.02.2023 року залишено позов без руху після відкриття на підставі ч.13 ст.171 КАС України.

Згідно вимог вищевказаної ухвали позивач повинен був усунути недоліки шляхом надання до Одеського окружного адміністративного суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

07.03.2023 року позивачем надано заяву про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 13.03.2023 року вказані обставини позивачем у заяві щодо поновлення строку звернення до суду від 07.03.2023 року визнано як такі, що є не поважними та надано строк на зазначення інших підстав.

21.03.2023 року позивачем надано заяву, згідно якої ним зокрема повідомлено, що про порушення своїх прав він не міг знати тільки по отриманню кожного місяцю пенсії, оскільки відповідач не надавав йому інформації про перерахунок пенсії.

Вирішуючи вищенаведену заяву позивача, суд враховує наступне.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 2 та ст. 8 КАС України однією із засад адміністративного судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Відповідно до ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, за змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Дані норми КАС України встановлюють, що перебіг строку на звернення до адміністративного суду за загальним правилом починається від дня виникнення права особи на подання до суду адміністративного позову.

Згідно частини 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Зазначена норма КАС України встановлює, що перебіг строку на звернення до адміністративного суду за загальним правилом починається від дня виникнення права особи на подання до суду адміністративного позову.

Велика палата Верховного суду у справі №800/304/17 від 4 жовтня 2018 року вказала, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

При цьому, поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відтак початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, як вбачається зі статті 122 КАС України початок строку звернення починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав. В даному випадку законодавцем, на думку суду, зазначено не про час, коли особа суб`єктивно почала вважати, що її права порушують, а про час, коли особа фактично дізналася про наявність порушень її права та охоронювані законом інтереси.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Але зазначені обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами того, що особа не мала реальної можливості дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Це питання регулюється національним законодавством, тлумачиться Верховним Судом України (справа № 6-239цс14 від 04.02.2015 року, справа № 6-738цс15 від 24.06.2015 року) та у рішеннях Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Практика Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним.

Так у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" (2009) ЄСПЛ зазначає, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Однак це право не є абсолютним та воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (також наприклад, справи "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.1980 року, "Голдер проти Сполученого Королівства" рішення від 21.02.1975 року ).

Кажучи про принцип рівності сторін, Європейський Суд з прав людини зазначає, що кожній стороні мають бути надані рівні можливості щодо представлення справи у такому вигляді, якій не ставить її у невигідне становище стосовно свого противника (рішення у справі "Бацаніна проти Росії" від 26.05.2009 року). Вказані принципи допомагають зрозуміти деякі важливі елементи справедливого суду. При цьому, й саме питання застосування строку звернення до суду тісно пов`язано з їх реалізацією.

У справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Європейський Суд з прав людини послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію.

Суд наголошує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений ї перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Так, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18, від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі №822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №K/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-a (касаційне провадження № K/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №822/1928/18) та дійшла наступного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) ???для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порущення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

??2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на Його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Подібних висновків щодо застосування строків прийшов також Верховний суд у постановах від 18.08.2021 року у справі №620/1033/19, від 26.01.2023 року по справі №202/6189/16-а та від 18.01.2023 року у справі №6380/14985/21.

При цьому до суду з позовною заявою позивач звернувся 20.10.2022 року.

Також суд враховує те, що позивач не надав до суду будь-яких інших доказів існування обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом суду.

Згідно із ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Як вбачається із практики Верховного Суду України, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження (лист Вищого адміністративного суду України від 19.05.2010 №708/11/13-10).

Враховуючи вищенаведену позицію Верховного Суду України, суд акцентує увагу позивача на те, що він мав можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви від 30.08.2006 (справа "Каменівська проти України"), "право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh . Russia), заява N 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X, Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Суд не може вважати затримку звернення позивачем до суду у більш ніж 3,5 роки не значним періодом часу. Та такий значний період часу вочевидь порушує принцип правової визначеності.

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Підсумовуючи все вищевикладене, суд зазначає, що наведені у заяві позивача обставинах не вбачається поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.15 ст.171 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно п.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи те, що викладені у заяві позивача обставини щодо поновлення провадження строку визнані у даній ухвалі та в ухвалі суду від 13.03.2023 року, як такі, що не є поважними для поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, то позовні вимоги в частині щодо:

??- визнання протиправною бездіяльність відповідача через грубе порушення ст.ст.3,8,17,19,21,22,58 та 64 Конституції України які є прямої дії, Рішень Конституційного суду України, Європейського суду з прав людини та правових норм міжнародних поговорів та зобов`язань, до яких приєдналась Україна. а також статей 43,51, частини 1,3, ст.63 Закону України №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб та Постанов КМУ №45 та №988, щодо відмови у перерахунку пенсії з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення згідно зазначеного подання від 19.09.2008р. №14/1-923 з 01.01.2007 року з урахуванням 40% від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність згідно ст.13 п.27 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, від 22.10.1993 р. № 3551-XII;

??- зобов`язання відповідача здійснити новий перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.01.2007 року згідно подання від 19.09.2008р., №14/1-923 з 01.01.2007 року з урахуванням 40% від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність згідно ст.13 п.27 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 р. № 3551-XII підлягають залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись п.15 ст.171 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення відмовити - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині позовних вимог про:

??- визнання протиправною бездіяльність відповідача через грубе порушення ст.ст.3,8,17,19,21,22,58 та 64 Конституції України які є прямої дії, Рішень Конституційного суду України, Європейського суду з прав людини та правових норм міжнародних поговорів та зобов`язань, до яких приєдналась Україна. а також статей 43,51, частини 1,3, ст.63 Закону України №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб та Постанов КМУ №45 та №988, щодо відмови у перерахунку пенсії з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення згідно зазначеного подання від 19.09.2008р. №14/1-923 з 01.01.2007 року з урахуванням 40% від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність згідно ст.13 п.27 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, від 22.10.1993 р. № 3551-XII;

??- зобов`язання відповідача здійснити новий перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.01.2007 року згідно подання від 19.09.2008р., №14/1-923 з 01.01.2007 року з урахуванням 40% від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність згідно ст.13 п.27 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 р. № 3551-XII - залишити без розгляду.

Продовжити розгляд справи щодо іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Е.А. Іванов