Справа № 520/21969/21
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А
23 березня 2023 р. №520/21969/21
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року адміністративний позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.04.2019 року, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою КМУ від 30.08.2017 року №704, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII та статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України від 05.08.2021 року №ФХ-120571; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.04.2019 року виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою КМУ від 30.08.2017 року №704, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ та статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-ХІІ на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України від 05.08.2021 року №ФХ-120571 та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням вже виплачених сумм; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , компенсацією за несвоєчасну виплату пенсії з 01.04.2019 згідно з постановою КМУ №159 від 21.02.2001 року; стягнуто на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ); у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

06.01.2022 року судове рішення у вказаній справі набрало законної сили.

Через канцелярію суду 21.02.2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про заміну стягувача, в якій остання просить суд:

- замінити стягувача у виконавчому листі по справі №520/21969/21 з ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

В обґрунтування поданої заяви вказано, що ОСОБА_2 , який є позивачем у справі, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , а заявник ОСОБА_1 є дружиною позивача та відповідно спадкоємцем його майна. ОСОБА_2 заповів усе своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалось дружині ОСОБА_1 . Заявником було оформлено пенсію по втраті годувальника, а після звернення до відповідача по справі з приводу надання інформації щодо перерахунку пенсії чоловіка на виконання судового рішення по справі №520/21969/21 дізналась про те, що рішення у вказаній справі надійшло на адресу управління лише 02.01.2023 року, а отже, оскільки це відбулось вже після смерті позивача у справі, то перерахунок пенсії на виконання судового рішення не проводився. При цьому, заявника було повідомлено про те, що головне управління у разі смерті стягувача здійснює перерахунок на виконання рішення суду на підставі рішення суду про заміну стягувача. Відтак, заявником вказано, що суми пенсій, які були нараховані, проте не виплачені особі за життя, передаються членам його сім`ї. Крім того, заявником вказано, що позивач та його дружина мали одне зареєстроване місце проживання. Відтак, сума пенсії, яка підлягала виплаті позивачеві, є недоодержаною сумою пенсії у зв`язку з його смертю та не включається до складу спадщини, а підлягає виплаті його дружині.

У судове засідання заявник або представник заявника та представник відповідача не прибули, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду заяви.

Заявником через канцелярію суду було подано заяву, в якій остання просила суд задовольнити заяву про заміну стягувача та проводити розгляд такої без її участі.

Відповідно до ч.2 ст. 379 КАС України, суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Суд зазначає, що положеннями ч.9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно вимог ч.4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищевикладені норми, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що Харківським окружним адміністративним судом 06.12.2021 року було прийнято рішення у справі, яке набуло законної сили 06.01.2022 року.

За даними програми «Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)» встановлено, що судом за заявою позивача у справі було виготовлено виконавчі листи по справі, проте такі позивачем отримано не було.

При цьому, як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 .

Згідно свідоцтва про одруження серія НОМЕР_4 ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 .

Матеріали заяви свідчать на користь того, що позивачем у справі було складено заповіт від 03.09.2020 року, згідно якого ОСОБА_2 заповів усе своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося ОСОБА_1 ,

Заявником у поданій до суду заяві вказано, що після смерті ОСОБА_2 вона перейшла на отримання його пенсії по втраті годувальника.

Також, 14.02.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області із запитом, в якому просила надати інформацію про те чи виконано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року по справі № 520/21969/21 та чи проведено перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.04.2019 року, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою КМУ від 30.08.2017 року №704, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ та статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України від 05.08.2021 року №ФХ-120571 із збереженням показника основного розміру пенсії 100% грошового забезпечення та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням вже виплачених сум; вказати суму заборгованості яка утворилася після проведення перерахунку пенсії з 01.04.2021 року; надати розрахунок розміру пенсії після проведеного перерахунку; у разі не проведення перерахунку повідомити причини.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 17.02.2023 року №2000-0203-8/20351 заявника було повідомлено про те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 по справі № 520/21969/21, яке вступило в законну силу 06.01.2022 року, надійшло до головного управління 02.01.2023. Оскільки рішення суду надійшло до головного управління після дати смерті ОСОБА_2 та проведення розрахунків та виплат допомоги на поховання та одноразової грошової допомоги, перерахунок пенсії на виконання рішення суду не проводився. У разі смерті стягувача головне управління здійснює перерахунок на виконання рішення суду на підставі рішення суду про заміну стягувача.

Заявник, вважаючи наявними підстави для заміни у даній справі стягувача, звернулась до суду із відповідною заявою.

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-ХІІ суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Приписами ст.48 КАС України визначено, що суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про що суд повідомляє третю особу. Якщо позивач згоден на його заміну іншою особою, але така особа не згодна на участь у справі, суд залишає позовну заяву без розгляду, про що постановляється відповідна ухвала.

Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Також суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст. 379 КАС України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено положеннями ч.ч.1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Згідно із ч. 5 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З аналізу наведених положень вбачається, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.

При цьому, виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

Цей Закон не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача, що визначено приписами абз.2 ч. 4 ст.4 Закону України Про виконавче провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Матківська проти України" від 12.03.2009р. зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 29.06.2004 року у справі «Півень до України» визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Таким чином, виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому відсутність виконавчого провадження на час звернення із заявою про заміну сторони не є матеріально-правовою перешкодою для заміни сторони правонаступником, і не суперечить загальній меті адміністративного судочинства.

Під час розгляду заяви встановлено, що згідно заповіту від 03.09.2020 року заявник є спадкоємцем усього майна де б воно не було та з чого б воно не складалось ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємці мають право прийняти спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном.

Згідно ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

При цьому, обов`язок спадкоємця отримати свідоцтво про право на спадщину у відповідності до ст. 1297 ЦК України настає у випадках, якщо у складі спадщини є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація.

Суд зазначає, що право позивача у справі на перерахунок його пенсії та виплату за результатами такого перерахунку відповідних сум встановлено судовим рішенням у даній справі, яке набуло законної сили.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Згідно ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що суми пенсій, які були нараховані, проте не виплачені особі за життя, передаються членам його сім`ї.

При цьому, отримання вказаних коштів законодавець не ставить у залежність від отримання свідоцтва про спадщини.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що оскільки заявник ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , яка відповідно до заповіту є спадкоємцем, то, у відповідності до статті 1227 ЦК України та статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", набула права на отримання сум пенсії, нарахованих ОСОБА_2 на виконання рішення суду у даній справі, проте не виплачених за життя.

При розгляді даної заяви судом було враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22.12.2020 року по справі №2-а-3938/11.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та необхідність заміни сторони стягувача ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 255, 295, 297, 379 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому листі по справі №520/21969/21 з ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.В. Мельников