Справа № 303/4460/22
Суддя: Монич В. О.
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №303/4460/22
2-а/303/5/23
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2023 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого судді Монич В.О.

за участю секретаря судового засідання Добош О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє Печунка Віктор Омелянович до поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Закарпатській області, Управління патрульної поліції у Закарпатській області, Департаменту патрульної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови серії БАБ № 027169 про адміністративне правопорушення від 06 червня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє Печунка В.О. звернувся до суду з вказаним позовом про скасування постанови серії БАБ № 027169 від 06 червня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 20 400,00 гривень та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивує тим, що вважає вищевказану постанову незаконною та необгрутованою. Із оскаржуваної постанови серії БАБ № 027169 від 06 червня 2022 року слідує, що близько 16:48 години, керуючи автомобілем марки «Nissan Almera», д.н.з НОМЕР_1 по вул..Валенберга, 36 в м.Мукачево не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 «в» ПДР України, при цьому був позбавлений права керування транспортними засобами, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України, а, отже, ОСОБА_1 скоїв адміністративні правопорушення передбачені ч.4 ст.126 та ч.5 ст.121. Із оскаржуваною постановою позивач категорично не згідний, оскільки зміст викладеного адміністративного правопорушення у постанові не відповідає фактичним обставинам справи та діючим нормам законодавства, оскільки позивач стверджує, що взагалі не керував транспортним засобом, тому інкриміновані йому адміністративні правопорушення є безпідставними.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 липня 2022 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

22 липня 2022 року уповноваженим представником відповідача подано відзив на позов, в якому зазначає, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 06.06.2022 року під час несення служби працівникам управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції в м.Мукачево на службовий планшет було отримано орієнтування про заволодіння транспортним засобом марки «Nissan Almera», д.н.з НОМЕР_1 . Під час патрулювання екіпажем був помічений даний автомобіль, при цьому водій не був пристебнутий паском безпеки. На підставі ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» транспортний засіб було зупинено. Під час перевірки документів за наявними базами інспектор встановив, що водій керував автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортними засобами на підставі вироку Мукачівського міськрайонного суду від 10.12.2020 року (справа №303/5616/20) за ч.2 ст.286 КК України, чим порушив п.п.2.1 (а) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП. Отже, сторона відповідача наголошує, що пояснення позивача в позовній заяві вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, вважає постанову обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню.

Разом з відзивом на позов до суду надійшов відеозапис.

23 серпня 2022 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач категорично не згідний з доводами відповідача, наведеними у відзиві на позовну заяву. Щодо доданого представником відповідача відеозапису, то можна побачити і переконатися в тому, що коли працівники поліції під`їхали до автомобіля марки «Nissan Almera», д.н.з НОМЕР_1 , то він не рухався, ним ніхто не керував, а був припаркований біля магазину. Крім того, представник позивача, ОСОБА_2 , повторно наголошує та звертає увагу на той факт, що ОСОБА_1 , заперечує щодо інкримінованих йому адміністративних правопорушень. Крім цього, працівником патрульної поліції жодна із складових ознак складу адміністративного правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП та ч.5 ст.121 КУпАП не були доведені під час винесення постанови, оскільки до оскаржуваної постанови не додається належних доказів того, що позивач ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом. Слід зазначити, що відеозапис, який був наданий суду представником відповідача, не може вважатися належним доказом, оскільки він взагалі не зазначений, як доказ оскаржуваної постанови та відповідно не вказано технічний засіб, яким здійснювалася фіксація. Тому, просить суд позовні вимоги позивача задовольнити повністю.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши надані суду докази, суд приходить до наступного висновку.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст.286 КАС України.

Так, згідно ст.288 ч.1 п.3 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст.289 КУпАП, ст.286 ч.2 КАС України скаргу на рішення (постанову) по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів i технічних засобів, що мають функцiї фото- i кінозйомки, відеозапису, засобів фото- i кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема, про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

З постанови серії БАБ № 027169 від 06 червня 2022 року вбачається, що 06 червня 2022 року о 16:48 годині, ОСОБА_1 , по вул.Валенберга, 36 в м.Мукачево, керував автомобілем марки «Nissan Almera», д.н.з НОМЕР_1 та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 «в» ПДР України, при цьому був позбавлений права керування транспортними засобами, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України (а.с.14).

Разом з тим, суд зазначає, що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване, та підтверджуватись належними та допустимими доказами.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з п. п. "в" п. 2.3 Правил дорожнього руху, про порушення яких зазначено в оскаржуваній постанові, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені статтею 126 КУпАП, інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме - від імені органів Національної поліції та її територіальних органів.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені цим кодексом Кодексу.

Використання у зазначених вище нормах формулювань "від імені центрального органу виконавчої влади із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", "розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-20 КУпАП" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових (службових) відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2019 року N 724/716/16-а.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 02 жовтня 2019 року прийнятій у справі № 461/6793/15-ц (провадження № 61-15551св18).

Враховуючи вищезазначене, суд, дійшов висновку, що поліцейський взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Закарпатській області є неналежним відповідачем в межах розгляду даної справи, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, пред`явлених до нього.

Відповідно до п.п. 1, 3, 8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частина 2 ст.77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оглянуте у судовому засіданні відео, яке надав уповноважений представник відповідача Ісак Д.І., (а.с.45), дозволяє зробити висновок про те, що позивач 06 червня 2022 року о 16:48 години в м.Мукачево по вул.Валенберга, 36 керував транспортним засобом марки «Nissan Almera», номерний знак НОМЕР_1 (0:00:28 секунда відеофіксації правопорушення).

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем були дотримані повною мірою.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до «Інструкцієї з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, якщо у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно ч.3 ст.254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За змістом ч.ч.2, 4, 5ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог 283КУпАП.

За результати розгляду відповідно до ст. 283 КУпАП орган (посадова особа) виносить постанову у справі.

Таким чином, у судовому засіданні доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП, постанова серії БАБ № 027169 від 06.06.2022 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є обґрунтованою та винесеною відповідно до норм закону, з огляду на це суд не вбачає законних підстав для її скасування.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судові витрати по справі у сумі 496, 20 гривень підлягають віднесенню на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 251, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 222, 254, 258, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 , інтереси якого представляє Печунка Віктор Омелянович до поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Закарпатській області, Управління патрульної поліції у Закарпатській області, Департаменту патрульної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови серії БАБ № 027169 про адміністративне правопорушення від 06 червня 2022 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,).

Відповідач : Поліцейський взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Чакань Василь Васильвич (88000, м.Ужгород, вул. О.Кошового, 2).

Відповідач: Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції (88000 ,м. Ужгород, вул. О.Кошового, 2).

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України (03048, м.Київ, вул. Федора Ернеста, 3/2).

Головуючий В.О. Монич