Справа № 320/5260/23
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2023-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви

24 березня 2023 року м. Київ 320/5260/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № від 16.09.2021, яким ОСОБА_1 було нараховано грошове зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на суму 226012,50 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням на 180 810,00 грн і за штрафними (фінансовими) санкціями - на 45 202,50 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № від 16.09.2021, яким ОСОБА_1 було нараховано штрафну (фінансову) санкцію на суму 1020,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № від 16.09.2021. яким ОСОБА_1 було нараховано грошове зобов`язання за платежем військовий збір на суму 18 834, 38 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням на 15 067,50 грн і за штрафними (фінансовими) санкціями на 3766,88 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № від 16.09.2021, яким ОСОБА_1 було нараховано штрафну (фінансову) санкцію на суму 1020,00 грн.

Судом під час вирішення питання про відкриття провадження у справі було встановлено недоліки позовної заяви, у зв`язку з чим ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.03.2023 позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачеві звернутися до суду та доказів на підтвердження вказаних обставин.

На адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 , у якій позивач зазначив, що він не пропускав шестимісячного строку звернення до суду з позовом про визнання протиправними та скасування вказаних ППР від 16.09.2021, що підтверджується наступними обставинами. Так, позивач вказав, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 16.09.2021 були отримані ним тільки в грудні 2021 року разом з листом відповідача від 10.12.2021 № 112575/6/26-15-07-09-05-27. При цьому, у постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі № 640/26239/20 наведено висновок, що за змістом пункту 56.18 статті 56, пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Пункт 102.4 статті 102 Податкового кодексу України передбачає строк давності в 1095 календарних днів, отже, останній день строку давності для оскарження податкових повідомлень-рішень, прийнятих 16.09.2021, завершується не раніше 16.09.2024.

Додатково позивач вказав, що в разі якщо брати до уваги шестимісячний строк звернення до адміністративного суду згідно ч.2 ст. 122 КАС України, то просив звернути увагу, що оскаржувані ППР датовані 16.09.2021. Навіть якщо відповідач надіслав вказані ППР на адресу позивача в день їх прийняття, тобто 16.09.2021, то він міг їх отримати не раніше наступного дня, тобто 17.09.2021. Зазначив, що згідно пункту 102.9 статті 102 Податкового кодексу України на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Статтю 102 ПК України було доповнено пунктом 102.9 згідно із Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ІХ від 15.03.2022, який набрав чинності 17.03.2022, оскільки був опублікований в газеті «Голос України» від 17.03.2022 № 58.

Оскільки останній день шестимісячного строку після 17.09.2021 припадає саме на 17.03.2022 і саме з цього дня почав діяти пункт 102.9 статті 102 ПК України про зупинення перебігу строків давності, то шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 122 КАС України також зупинив свій перебіг. Тому, на думку позивача він не порушував шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, передбаченого ч.2 ст. 122 КАС України.

Розглянувши надані документи позивачем на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та / або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19 Верховний Суд відступив від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 03 квітня 2020 року у справі № 2540/2576/18, у частині того, що строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду, у тому числі після використання процедури адміністративного оскарження, становить 1095 днів з дня отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.

У вказаній постанові Верховний Суд визначив помилковим твердження про те, що як за загальним правилом, так і у разі попереднього адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення строк звернення до суду становить 1095 днів відповідно до положень пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, оскільки ця норма права не встановлює процесуальних строків, а лише закріплює право платника податків на оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення в суді в будь-який момент після його отримання із застереженням про те, що реалізація такого права за загальним правилом стає неможливою поза строками давності, які закріплені в статті 102 Податкового кодексу України.

Також Верховний Суд у постанові від 27 січня 2022 року, що ухвалена у справі № 160/11673/20, зазначив, що у випадку відсутності правового регулювання у спеціальному законодавстві, застосуванню підлягають загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів, які встановлені Кодексом адміністративного судочинства України.

Процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України та становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним і скасування податкових повідомлень-рішень, зокрема, у випадку судового оскарження податкових повідомлень-рішень без використання досудового порядку вирішення спору, визначається частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України і становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до матеріалів справи предметом оскарження у цій адміністративній справі є прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення № , № , № , № від 16.09.2021.

Водночас, враховуючи ту обставину, що позивач отримав спірні податкові повідомлення-рішення у грудні 2021 року, а звернувся до суду 03.03.2023 року, суд зауважує, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позов, який закріплений законодавством шестимісячний строк звернення до суду.

При цьому, суд відхиляє твердження позивача стосовно того, що приписи пункту 102.9 статті 102 Податкового кодексу України підлягають застосуванню для обрахунку строку звернення до суду, оскільки вказана правова норма обумовлює зупинення перебігу строків визначених саме Податковим кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, однак не підлягає застосуванню для обрахунку строку звернення до суду з адміністративним позовом. Адже законодавцем не були внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України відносно зупинення процесуальних строків.

Крім того, не підлягають прийняттю до уваги посилання позивача про те, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 було відкрито провадження у справі № 640/20360/22 за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, який безпідставно був нарахований згідно вказаних податкових повідомлень-рішень від 16.09.2021 № , №, №, №, а також податкової вимоги від 09.11.2021. При цьому, Київський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 640/20360/22, не зважаючи на те, Головне управління ДПС у м. Києві звернулось до суду тільки в листопаді 2022 року на підставі вказаних ППР від 16.09.2021 та податкової вимоги від 09.11.2021.

Вказані обставини не стосуються поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем у даній справі, відтак не можуть слугувати обставинами, що підлягають врахуванню судом при вирішенні питання про обчислення строку звернення до суду позивачем у даній справі. Крім того, суд не може надавати правову оцінку процесуальним рішенням в інших справах з іншим предметом спору.

Також суд звертає увагу, що враховуючи посилання позивача на обставини відкриття провадження у справі № 640/20360/22, слід зазначити, що відповідно до приписів частини 9 статті 47 та статті 177 Кодексу адміністративного судочинства України позивач не позбавлений права пред`явити зустрічний позов.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Дослідивши подану заяву про усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 суд зауважує, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду та не надано до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачеві звернутися до суду та доказів на підтвердження вказаних обставин.

Враховуючи ту обставину, що позивачем у вказаній заяві не було зазначено відомостей щодо усунення недоліків позовної заяви в частині надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суд з позовною заявою та докази поважності причин його пропуску, з метою забезпечення позивачу доступу до правосуддя, суд дійшов висновку щодо продовження позивачу строку усунення недоліків позовної заяви.

Приписами частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку щодо необхідності продовження процесуального строку усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 шляхом подання безпосередньо до суду: заяви про поновлення строку звернення до суду із наведенням обставин, причин пропуску строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Суд звертає увагу позивача, що у разі невиконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у відповідності до приписів пункту 2 частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись ст.ст. 121, 169, 243, 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

1. Продовжити встановлений ухвалою від 08 березня 2023 року про залишення позовної заяви без руху процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви.

2. Встановити ОСОБА_1 п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Копію даної ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Панова Г. В.