Справа № 200/4366/22
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року справа №200/4366/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року по справі №200/4366/22 (суддя І інстанції Давиденко Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення заборгованості з пенсії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення заборгованості з пенсії за період з 01.03.2016 року по 30.09.2022 року в розмірі 1075118 (один мільйон сімдесят п`ять тисяч сто вісімнадцять) грн. 28 коп..

Ухвалою суду від 21 грудня 2022 року провадження у справі закрито у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст.238 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що вже були предметом розгляду судів у інших провадженнях, проте, на стадії виконання таких судових рішень.

Не погодившись з таким рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Позивач зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.02.2022 року у справі № 200/518/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо припинення нарахування і виплати ОСОБА_1 пенсії за період з 1 березня 2016 року. Зобов`язано Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відновити ОСОБА_1 нарахування і виплату пенсії за період з 1 березня 2016 року. Тобто, зазначеним рішенням суд зобов`язав відповідача виплатити наявну заборгованість з моменту припинення виплати пенсії до моменту поновлення пенсії. Матеріалами справи встановлено, що фактично дане рішення суду відповідачем не виконано. Позивач вважає, що спосіб захисту порушеного права має бутим таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Позивач вважає, що у разі невиконання відповідачем рішення суду, позивач не може бути позбавлений права звернутися до суду з новим позовом з вимогою про стягнення заборгованості з виплати пенсії за спірний період у визначеному розмірі.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.02.2022 року у справі №200/518/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо припинення нарахування і виплати ОСОБА_1 пенсії за період з 1 березня 2016 року. Зобов`язано Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відновити ОСОБА_1 нарахування і виплату пенсії за період з 1 березня 2016 року.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 14.09.2022 року № 9701-8434/С-02/8-0800-22 представник ОСОБА_1 повідомлений, що згідно рішення ДОАС від 16.02.2022 року у справі № 200/518/22 управлінням здійснене нарахування пенсії за період з 01.03.2016 року по 30.09.2022 року в розмірі 1075118 (один мільйон сімдесят п`ять тисяч сто вісімнадцять) грн. 28 коп..

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно ч. 2-3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно частин першої та другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому ст. 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що статтями 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Тобто, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до Кодексу адміністративного судочинства України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі № 806/2143/15, від 21.12.2020 року у справі № 440/1810/19.

Аналізуючи позовну заяву позивача, предмет та підстави звернення до суду з цим адміністративним позовом, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що спір між позивачем та відповідачем є аналогічним спору, який був вирішений у справі №200/518/22, за результатами розгляду якого прийнято рішення від 16.02.2022 року, яке набрало законної сили.

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту - стягнення заборгованості з пенсії за період з 01.03.2016 року по 30.09.2022 року в розмірі 1075118 (один мільйон сімдесят п`ять тисяч сто вісімнадцять) грн. 28 коп. - є одним із способів виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.02.2022 року у справі № 200/518/22.

Відтак, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі: якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі за позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення заборгованості з пенсії за період з 01.03.2016 року по 30.09.2022 року в розмірі 1075118 (один мільйон сімдесят п`ять тисяч сто вісімнадцять) грн. 28 коп..

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального права.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року по справі №200/4366/22 - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року по справі №200/4366/22 - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 23 березня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко