Справа № 260/4408/22
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2023 року м. Ужгород№ 260/4408/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засідання Неміш Т.В.

за участю:

позивача: представник - Леміш О.О.,

відповідача: представник - Роман Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України в особі відокремленого структурного підрозділу Закарпатська митниця про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Закарпатської митниці, в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати наказ Закарпатської митниці Державної митної служби України "Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби" №971-о від 13 жовтня 2022 року; 2) поновити ОСОБА_1 па посаді завідувача сектору митної статистики Закарпатської митниці з 14.10.2022 року; 3) стягнути із Закарпатської митниці середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Заявлені позовні вимоги аргументує тим, що за результатами розгляду дисциплінарної справи його було звільнено із займаною посади за порушення присяги державного службовця. Звертає увагу суду на те, що таке дисциплінарне провадження було проведено з численними порушеннями, зокрема: не забезпечено йому можливості ознайомитися з матеріалами такого та надати необхідні пояснення, не враховано клопотання про відкладення засідання комісії з огляду на неможливість з`явитися в таке у зв`язку з незадовільним станом здоров`я. Звернув увагу суду на те, що за наслідками проведеного дисциплінарного провадження дисциплінарна комісія дійшла висновку про неналежне виконання позивачем певних посадових обов`язків за що державному службовцю може бути оголошено догану, а не звільнення. Вважає, що звільнення з посади є крайнім заходом дисциплінарного стягнення, що не було враховано відповідачем при прийнятті оскарженого рішення.

16 листопада 2022 року відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву №7.7-08-10/10/24/7002 від 16.11.2022, в якому проти задоволення позову заперечив з мотивів безпідставності такого. Так, зазначив, що за результатами проведеного стосовно позивача дисциплінарного провадження з підстав можливого сприяння особам у незаконному переміщенні товарів через митний кордон України з ухиленням від сплати митних платежів встановлено, що позивачем не організовано належне виконання співробітниками відповідного сектору функцій та процедур з організації ведення митної статистики України та не виконано в повній мірі функції, покладені на завідувача сектору. Окрім того, за результатами проведених контрольних заходів відносно ОСОБА_1 у засобах масової інформації та мережі Інтернет була виявлена інформація компрометуючого характеру, що не відповідає законодавчим вимогами, які покладають на працівників обов`язок сумлінно, компетентно, результативно та відповідально виконувати свої посадові обов`язки. Таким чином, за результатами дисциплінарного провадження було встановлено факт несумлінного виконання ОСОБА_1 службових обов`язків, що вказує на ознаки порушення Присяги державного службовця, що є підставою для звільнення з посади державної служби.

Представник позивача у судовому засіданні 14 березня 2023 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів, наведених в позовній заяві, та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у засіданні суду проти позову заперечив з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву №7.7-08-10/10/24/7002 від 16.11.2022.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) проходив службу в органах державної митної служби. З 01 лютого 2022 року та до моменту звільнення ОСОБА_1 перебував на посаді завідувача сектору митної статистики.

Наказом Закарпатської митниці №438-о від 24 травня 2022 року на ОСОБА_1 покладено виконання обов`язків заступника начальника відділу митного оформлення №3 митного поста «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці з 24.05.2022 по 23.08.2022.

На виконання п. 2 наказу Державної митної служби України №397 від 07.09.2022 «Про проведення перевірки» з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку наказом Закарпатської митниці №413 від 07.09.2022 порушено дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_1 , завідувача сектору митної статистики Закарпатської митниці, призначеного тимчасово на період відпустки для догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку основного працівника.

Так, вказане дисциплінарне провадження було призначене з приводу можливого сприяння посадовими особами Держмитслужби особам, стосовно яких застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) у незаконному переміщеннї товарів через митний кордон України з ухиленням від сплати митних платежів.

Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Закарпатської митниці (далі - Комісія) здійснено дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_1 , за результатами якого підготовлено подання від 04.10.2022, яким запропоновано притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності звільнення з посади державної служби за порушення Присяги державного службовця згідно п. 1 ч. 2 ст. 65, п. 4 ч. 1 ст. 66 Закону України «Про державну службу».

Так, як вбачається з такого подання в ході здійснення дисциплінарного провадження Комісія отримала матеріали контрольних заходів щодо ОСОБА_1 для вирішення питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення п. 1 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу».

Зміст проведених контрольних заходів полягав у порівнянні, перевірці, обробці та аналізу щодо дотримання ОСОБА_1 , завідувачем сектору митної статистики Закарпатської митниці, вимог законодавства України, інших нормативно-правових актів у сфері державної служби, а також з питань етичної поведінки державного службовця та/або умов контрактів про проходження державної служби.

За результатами проведених контрольних заходів встановлено, що ОСОБА_1 не організовано належне виконання співробітниками Сектору функцій та процедур із забезпечення збору та узагальнення даних митної статистики, аналізу даних митної статистики, зовнішньої торгівлі в регіоні, обліку осіб, які здійснюють операції з товарами, інформаційно-аналітичного забезпечення Закарпатської митниці, які покладено на сектор згідно з п.п. 2.2.3.1, 2.2.3.2, 2.2.3.3, 2.2.3.9, 2.2.3.10, 2.2.3.11, 2.2.3.12, 2.2.3.13, 2.2.3.18, 2.2.5.1.1, 2.2.5.1.14 та 2.2.5.1.16.1 Положення про сектор митної статистики Закарпатської митниці, затвердженого наказом Закарпатської митниці 02.07.2021 №66, чим не виконав або не належно виконав функції, передбачені п.п. 3.5.1, 3.5.2, 3.5.5, 3.5.8, 3.5.13 та 3.5.15 Положення в повній мірі.

Як наслідок вище зазначених дій або бездіяльності ОСОБА_1 не забезпечив на належному рівні організацію роботи Сектору з виконання функцій та процедур з організації ведення митної статистики України та не виконав в повній мірі функції, покладені на завідувача Сектору, чим не виконав або не належно виконав посадові обов`язки, передбачені п.п. 3.1, 3.2, 3.3 та 3.4 посадової інструкції завідувача сектору митної статистики Закарпатської області.

Поряд з цим Комісією також встановлено, що за період роботи на посаді завідувача сектору митної статистики ОСОБА_1 у переважній більшості часу виконував обов`язки в іншому структурному підрозділі Закарпатської митниці.

При прийнятті рішення за результатами проведення дисциплінарного провадження Комісією було також враховано висновки Комісії з контролю у сфері державної служби та умов дотримання контрактів про проходження державної служби за наслідками проведеного 22 вересня 2022 року засідання, в ході якого у зв`язку з несумлінним виконанням ОСОБА_1 службових обов`язків встановлено ознаки порушення принципу доброчесності та Присяги державних службовців.

На підставі Подання Комісії від 04.10.2022 у зв`язку з встановленням факту несумлінного виконання службових обов`язків, що свідчить про порушення Присяги державних службовців, наказом Закарпатської митниці №971-о від 13.10.2022, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 65, п. 4 ст. 1 ст. 66 Закону України «Про державну службу» до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби та припинено державну службу 14 жовтня 2022 року.

Вважаючи наказ Закарпатської митниці про застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення протиправним, з метою захисту порушеного права на працю, ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 24 Європейської соціальної хартії, з метою забезпечення ефективного здійснення права працівників на захист у випадках звільнення сторони зобов`язуються визнати: a) право всіх працівників не бути звільненими без поважних причин для такого звільнення, пов`язаних з їхньою працездатністю чи поведінкою, або поточними потребами підприємства, установи чи служби.

Громадянам згідно ст. 43 Конституції України гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці регулюються Кодексом законів про працю України (далі КЗпП України).

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 (далі Закон) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно п. 1 ст.1 цього Закону визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Нормами ст. 5 Закону передбачено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Нормами ч. 1 ст. 64 Закону передбачено, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (ч. 1 ст. 65 Закону).

Згідно ч. 1 ст. 69 Закону для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону, порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 року №1039 затверджено Порядок здійснення дисциплінарного провадження (далі Порядок), який визначає процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців.

Відповідно до п. 24 Порядку, з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Вказане кореспондується також з нормами ч. 1 ст. 73 Закону.

Згідно п. 31 Порядку державний службовець має право: бути присутнім на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; знайомитися з матеріалами дисциплінарної справи відповідно до статті 76 Закону, у тому числі в установленому законом порядку запитувати та отримувати відповідні документи, їх копії; надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; заявляти клопотання про необхідність одержання і долучення до матеріалів дисциплінарної справи нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, яким можуть бути відомі обставини справи; користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Державний службовець користується іншими правами, встановленими Конституцією та законами України.

П. 32 Порядку передбачено, що про дату, час і місце та спосіб проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії державному службовцю повідомляється шляхом вручення інформації чи документів або надсилання їх поштою за адресою місця проживання/перебування чи на його адресу електронної пошти, або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Таке повідомлення здійснюється не менш як за п`ять календарних днів до дня проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії.

Судом встановлено, що про дату, час та місце проведення засідання дисциплінарної комісії ОСОБА_1 було повідомлено у встановлений п. 32 Порядку спосіб.

07 жовтня 2022 року позивач повідомив в.о. начальника Закарпатської митниці про своє бажання ознайомитися з матеріалами дисциплінарної справи для надання відповідних пояснень, а також про неможливість прибути у засідання з огляду на тимчасову непрацездатність.

Проте вказана обставина Комісією врахована не була, а дисциплінарну справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 25 Порядку, дисциплінарна справа повинна містити: дату і місце її формування; підстави для відкриття дисциплінарного провадження; характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та/або акт про відмову від надання таких пояснень; пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Судом встановлено, що дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_1 було призначено з метою перевірки можливого сприяння посадовими особами Держмитслужби особам, стосовно яких застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції), у незаконному переміщенні товарів через митний кордон України з ухиленням від сплати митних платежів.

Як вбачається з матеріалів дисциплінарної справи, зокрема, службової характеристики та пояснень, наданих начальником відділу митного оформлення №3 митного поста «Ужгород-автомобільний», ОСОБА_1 за час перебування на посаді особисто участі у здійсненні митного контролю та виконанні митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, не приймав. Будь-яка інформація про можливе сприяння ОСОБА_1 особам, стосовно яких застосовано санкції, відсутня.

Відомості щодо виявлення обставин, що стали підставою порушення відносно ОСОБА_1 дисциплінарного провадження, в матеріалах дисциплінарної справи та в поданні Комісії від 04.10.2022 також відсутні.

Поряд з цим рішення про необхідність притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади Комісія приймала за результатами отриманих від Відділу внутрішньої безпеки Закарпатської митниці та Комісії з контролю у сфері державної служби та умов дотримання контрактів про проходження державної служби відомостей щодо неналежного виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, що, на думку Комісії, свідчить про порушення позивачем Присяги державного службовця.

Тобто позивача було притягнуто до відповідальності за виявлені, на думку Комісії, порушення, що не були предметом дисциплінарного провадження.

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів дисциплінарного провадження за результатами проведення Відділом внутрішньої безпеки Закарпатської митниці стосовно ОСОБА_1 контрольних заходів було встановлено неналежне виконання останнім свої посадових обов`язків на посаді завідувача сектору митної статистики.

Зокрема, відповідно до відомостей довідки про результати проведення контрольних заходів, виявлено, що ОСОБА_1 не організовано належне виконання співробітниками Сектору функцій та процедур із забезпечення збору та узагальнення даних митної статистики, аналізу даних митної статистики, зовнішньої торгівлі в регіоні, обліку осіб, які здійснюють операції з товарами, інформаційно-аналітичного забезпечення Закарпатської митниці, які покладено на сектор згідно з п.п. 2.2.3.1, 2.2.3.2, 2.2.3.3, 2.2.3.9, 2.2.3.10, 2.2.3.11, 2.2.3.12, 2.2.3.13, 2.2.3.18, 2.2.5.1.1, 2.2.5.1.14 та 2.2.5.1.16.1 Положення про сектор митної статистики Закарпатської митниці, затвердженого наказом Закарпатської митниці 02.07.2021 №66, чим не виконав або не належно виконав функції, передбачені п.п. 3.5.1, 3.5.2, 3.5.5, 3.5.8, 3.5.13 та 3.5.15 Положення в повній мірі.

Як наслідок вище зазначених дій або бездіяльності ОСОБА_1 не забезпечив на належному рівні організацію роботи Сектору з виконання функцій та процедур з організації ведення митної статистики України та не виконав в повній мірі функції, покладені на завідувача Сектору, чим не виконав або не належно виконав посадові обов`язки, передбачені п.п. 3.1, 3.2, 3.3 та 3.4 посадової інструкції завідувача сектору митної статистики Закарпатської області.

Вказані відомості повністю відтворені також у протоколі засідання Комісії з контролю у сфері державної служби та умов дотримання контрактів про проходження державної служби №3 від 22.09.2022.

Проаналізувавши зазначені у вказаних довідці та протоколі порушення крізь призму наявних в матеріалах дисциплінарної справи документів, суд встановив, що будь-яких документальних підтверджень виявлених порушень, в тому числі, аналітичних даних якості та повноти виконання позивачем своїх посадових обов`язків протягом строку перебування на посаді завідувача сектору такі не містять. Відомості довідки та протоколу, що стали підставою прийняття рішення відповідача про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, базуються виключно на інформації, зазначеній у доповідній записці в.о. першого заступника начальника Закарпатської митниці від 21.09.2022 та службовій характеристиці позивача.

Тому суд вважає, що за відсутності належних, достатніх та достовірних, в розумінні ст.ст. 73 76 КАС України, доказів законних підстав стверджувати про порушення позивачем зазначених у поданні пунктів посадової інструкції та положення про сектор митної статистики у Комісії не було.

Суд також враховує, що ОСОБА_1 у переважній більшості часу перебування на посаді завідувача сектору митної статистики на підставі наказу Закарпатської митниці №438-о від 24 травня 2022 року виконував обов`язки в іншому структурному підрозділі Закарпатської митниці, про що було повідомлено Відділ внутрішньої безпеки та Комісію. Так, фактично позивач виконував обов`язки завідувача сектору митної статистики з 01 лютого 2022 року по 24 травня 2022 року та з 23 серпня 2022 року по 07 вересня 2022 року (дата відсторонення ОСОБА_1 з посади наказом Закарпатської митниці №413 від 07.09.2022). З огляду на що, на думку суду, позивач не міг у повній мірі забезпечити виконання своїх посадових обов`язків як завідувача сектору митної статистики.

Окрім того, доповідна записка щодо неналежного виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків за період роботи на посаді датована 21 вересня 2022 року та вчинена на виконання надісланого Відділом внутрішньої безпеки запиту. Поряд з цим до надходження відповідного запиту від Відділу внутрішньої безпеки жодних зауважень щодо поверхневого ставлення ОСОБА_1 до роботи та невиконання завдань та функції, що покладені на нього, керівництво Закарпатської митниці не заявляло, будь-яких розслідувань з цього приводу не проводило, до відповідальності за такі порушення позивача не притягало, хоча враховуючи зміст доповідної записки та службової характеристики, не могло не знати про такі.

Суд також вважає про помилкове трактування відповідачем принципу доброчесності, порушення якого є однією з підстав звільнення позивача.

Так, в розумінні п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону доброчесністю є спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень.

Проте відповідач обґрунтовує порушення такого принципу неналежним виконанням ОСОБА_1 посадових обов`язків.

П. 33 Порядку визначено, що комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

При цьому комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити:

- чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження;

- чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку;

- чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби;

- чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності;

- який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Згідно п. 34 Порядку результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії.

Пропозиція (подання) готується Комісією, дисциплінарною комісією після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи та підписується усіма її членами, які брали участь у голосуванні.

Вказане узгоджується також з положеннями ч. 10 ст. 69 Закону. При цьому вказаною законодавчою нормою передбачено, що пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку (ч. 11 ст. 69 Закону).

Нормами ч. 3 ст. 77 Закону передбачено, що якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням).

Таким чином, необхідною умовою притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є встановлення за результатами дисциплінарного провадження факту вчинення таким дисциплінарного проступку, що було підставою його призначення.

Для цього роботодавець зобов`язаний повно і правильно оцінити обставини, наявні факти та правильно застосовувати до встановлених фактів чинні правові норми. В свою чергу завданням суду є належний та ефективний контроль відповідності таких дій закону й принципам права задля забезпечення дотримання відповідним органом прав особи, що звернулася за захистом.

Проте проаналізувавши матеріали дисциплінарної справи №16/2022, судом було встановлено, що такі не містять доказів виявлення обставин, що стали підставою порушення відносно ОСОБА_1 дисциплінарного провадження. В свою чергу Комісія дійшла висновку про наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення Присяги державного службовця з огляду на неналежне виконання таким своїх посадових обов`язків, хоча вказане не було предметом такого дисциплінарного провадження.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що порушення Присяги державного службовця (п. 1 ч. 2 ст. 65 Закону) та невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону), є різними в розумінні ч. 2 ст. 65 Закону видами дисциплінарних проступків, за які передбачено також і різну відповідальність.

Ч. 1 ст. 66 Закону встановлено, що дисциплінарними стягненнями, які можуть бути застосовані до державних службовців, є: зауваження; догана; попередження про неповну службову відповідність: звільнення з посади державної служби.

Згідно ч. 3 ст. 66 Закону у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 ч. 2 ст. 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Частиною 5 цієї статті визначено, що звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 ч. 2 ст. 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 65 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону, дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Вказане кореспондується також з нормами ч. 1 ст. 74 Закону, згідно з якою дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтягують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Верховний Суд у справі №420/6190/20 звернув увагу, що припинення державної служби за порушення Присяги може застосовуватися тільки у крайніх випадках, коли дисциплінарний проступок містить ознаки саме такого порушення і заходи дисциплінарного стягнення, на переконання уповноваженої вирішувати питання про відповідальність посадової особи, є недостатніми чи попереднє їхнє вжиття не дало бажаного результату.

Проте у даному випадку наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення Присяги державного службовця судом встановлено не було.

Отже, системний аналіз наведених норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, свідчить про те, що дисциплінарне стягнення може бути застосоване до державного службовця виключно у разі встановлення факту вчинення таким державним службовцем дисциплінарного проступку та за наявності його вини. При цьому, винятковий вид дисциплінарного стягнення «звільнення», як найбільш суворий , може бути застосований до державного службовця тільки у разі вчинення останнім такого дисциплінарного проступку, який відповідно до Закону передбачає звільнення.

Як вбачається із змісту оскаржуваного наказу про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення підставою прийняття такого слугувало подання Комісії. Проте за результатами розгляду даної адміністративної справи судом встановлено безпідставність та необґрунтованість зазначених у ньому висновків.

При цьому суд відхиляє посилання представника відповідача на наявну в мережі Інтернет стосовно ОСОБА_1 інформацію компрометуючого характеру, що не відповідає принципу доброчесності, оскільки така обставина не була підставою прийняття оскарженого наказу та звільнення позивача з посади, та не бралася до уваги Комісією.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2018 у справі №826/23192/15 зазначив, що вирішуючи спори, суд повинен досліджувати правомірність рішення суб`єкта владних повноважень на момент його прийняття (вчинення) та не може обґрунтовувати юридичну правильність (правомірність) таких актів із урахуванням подій, які сталися, або могли статися у майбутньому. Рішення суду не може ґрунтуватися на тих фактичних обставинах, які на момент його ухвалення хронологічно ще не відбулися, проте, ймовірно, могли мати місце у майбутньому.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 87 Закон, підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Таким чином, оскільки за результатами розгляду даної справи встановлено безпідставність висновку Комісії про порушення ОСОБА_1 . Присяги державного службовця, суд вважає, що оскаржений наказ, на підставі яких ОСОБА_1 було звільнено є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Отже, у зв`язку з протиправним звільненням ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді, з якої його було звільнено завідувача сектору митної статистики Закарпатської митниця.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача не те, що відповідно до положень п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58, днем звільнення вважається останній день роботи.

Тому оскільки ОСОБА_1 було звільнено 14 жовтня 2022 року, то поновленню він підлягає з наступного дня 15 жовтня 2022 року.

Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Умови обчислення середньої заробітної плати визначаються постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок). Так, відповідно до пп. «з» п. 1 даного Порядку він також застосовується при обчисленні середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Абз. 3 п. 2 Порядку передбачено, що у всіх інших випадках (крім випадків обчислення середньої заробітної плати для оплати щорічної відпустки) збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

П. 3 Порядку встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Суми нарахованої заробітної плати враховуються у тому місяці, за який вони нараховані та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Премії та інші виплати, які виплачуються за два місяці або більш тривалий період, при обчисленні середньої заробітної плати включаються шляхом додавання до заробітку кожного місяця розрахункового періоду частини, що відповідає кількості відпрацьованих робочих днів періоду (місяців), за які такі премії та інші виплати нараховані. Така частина визначається діленням суми нарахованих премій та інших виплат на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів кожного місяця, що відноситься до розрахункового періоду для обчислення середньої заробітної плати. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Відповідно до п. 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

За правилами п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Відповідно до довідки Закарпатської митниці №7.7-22/33-976 від 01.11.2022, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 , з урахуванням кількості фактично відпрацьованих у вказаний період робочих днів, становила 1002,23 грн. (22173,85 + 3884,11 / 26), а середньомісячна заробітна плата 13028,99 грн. (1002,23 * ((22 + 4) / 2).

Відтак, загальна сума заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 15.10.2022 по 14.03.2023, що підлягає виплаті на користь позивача, становить 107238,61 грн.

Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян та інших обов`язкових платежів (податків з доходів фізичних осіб) є обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються рішення суду, зокрема, щодо присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби. У зв`язку з чим рішення в частині поновлення позивача на займаній на час звільнення посаді та присудження виплати заробітної плати за один місяць у розмірі 13028,99 грн. підлягає до негайного виконання.

За наведених обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат зі сплати судового збору, судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) до Державної митної служби України в особі відокремленого структурного підрозділу Закарпатська митниця (місцезнаходження: вул. Собранецька, буд. 20, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - 43985560) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Закарпатської митниці Державної митної служби України "Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби" №971-о від 13 жовтня 2022 року.

3. Поновити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) на посаді завідувача сектору митної статистики Закарпатської митниці з 15.10.2022 року.

4. Стягнути із Державної митної служби України в особі відокремленого структурного підрозділу Закарпатська митниця (місцезнаходження: вул. Собранецька, буд. 20, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - 43985560) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 107238,61 грн. (Сто сім тисяч двісті тридцять вісім гривень 61 коп.).

5. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору митної статистики Закарпатської митниці та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах одного місяця в розмірі 13028,99 грн. (Тринадцять тисяч двадцять вісім гривень 99 коп.) підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 24 березня 2023 року.

СуддяР.О. Ващилін