Справа № 520/10078/22
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 р. Справа № 520/10078/22

Харківський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати незаконною та протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період роботи адвокатом 3 роки 0 місяців 0 днів, половина строку навчання в Харківському юридичному інституті на денній формі навчання - 1рік 11 місяців 0 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області визначити стаж ОСОБА_1 , що враховується для обчислення довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці - тривалістю 28 років 5 місяців 17 днів, включивши до стажу ОСОБА_1 : 23 років 6 місяців 17 днів перебування на посаді судді, 3 роки 0 місяців 0 днів роботи адвокатом, та 1 рік 11 місяців 0 днів половина строку навчання ( з 01.09.1979 року по 01.07.1983 року) в Харківському юридичному інституті на денній формі навчання.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області визначити ОСОБА_1 розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 66 % суддівської винагороди судді, у зв`язку з чим здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 29.04.2020, виходячи із 66% суддівської винагороди судді, з урахуванням раніше проведених виплат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Позивач зазначає, що до її суддівського стажу не було зараховано половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі та три роки стажу роботи у галузі права, які вимагаються законом для призначення судді вперше. Позивач вважає, що оскільки законодавство, чинне станом на момент призначення на посаду судді передбачало зарахування такого стажу до стажу роботи, що дає право на відставку судді, то наразі позивач має право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 66 % суддівської винагороди судді, а не 56 % як визначив відповідач. З посиланням на норми Конституції України, Закону України "Про судоустрій і статус суддів" позивач вважає дії відповідача щодо відмови у перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання протиправними та такими, що порушують право позивача на отримання довічного грошового утримання судді у розмірі, визначеному Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу через систему "Електронний суд" та була доставлена в електронний кабінет користувача 22.11.2022.

Представником відповідача, подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та зазначає, що зарахування до роботи на посаді судді половину строку навчання у вищому юридичному закладі та стажу роботи у сфері права, який вимагався законом, як мінімальний для набуття позивачем права для призначення на посаду судді, з метою обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання, чинним законодавством не передбачено.

Положеннями ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України: за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Оскільки на території м. Харкова з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд ухвалює рішення по справі за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Указом Президента України від 07.09.1996 року № 814/96 « Про призначення суддів» ОСОБА_1 призначена на посаду судді Київського районного суду м. Харкова строком на п`ять років.

З 30.09.1996 ОСОБА_1 розпочала виконання обовязків судді Київського районного суду м. Харкова, що підтверджується трудовою книжкою позивача.

Постановою Верховної Ради України від 20.09.2011 року № 2739-ІІІ ОСОБА_1 обрано на посаду судді Київського районного суду м. Харкова безстроково.

З 2017 року ОСОБА_1 отримує пенсію як державний службовець.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 09.04.2020 року № 924/0/15-20 ОСОБА_1 звільнена з посади судді Київського районного суду м. Харкова у відставку в зв`язку з поданням заяви.

Наказом голови Київського районного суду м. Харкова від 16.04.2020 р. № 02-02/30 суддю ОСОБА_1 відраховано зі штату Київського районного суду м. Харкова у зв`язку зі звільненням у відставку 15.04. 2020 року.

29.04.2020 позивач звернулася до Слобожанського об`єднаного управління ПФУ м. Харкова із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Рішенням Слобожанського об`єднаного управління ПФУ м. Харкова № 29 від 19.05.2020 позивачці призначено довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 56% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Як вказано у позовній заяві, 25.07.2022 ОСОБА_1 через свого представника звернулась до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою про надання обґрунтованого роз`яснення розрахунку розміру довічного грошового утримання судді у відставці та вимогою зазначити, який стаж роботи на посаді судді було при цьому зараховано і який не зараховано.

Позивачу надано лист-відповідь ГУ ПФУ в Харківській області від 02.08.2022, з якого вбачається, що довічне грошове утримання становить 56 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та розраховано із загального стажу за період роботи з 30.09.1996 по 15.04.2020.

Листом від 16.08.2022 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Харківській області, в якому просила провести перерахунок довічного утримання судді у відставці із розрахунку 66 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначивши стаж, що враховується для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці у розмірі 28 років 5 місяців 17, днів, з яких: 23 роки 6 місяців 17 днів на посаді судді, 3 роки 0 місяців 0 днів робота адвокатом, 1 рік 11 місяців 0 днів половина строку навчання в Харківському юридичному інституті.

Листом від 06.09.2022 ГУ ПФУ в Харківській області заявника поставлено до відома, що розрахунок довічного утримання судді у відставці проведено у відповідності до вимог чинного законодавства та запропоновано звернутись до територіального пенсійного органу із заявою про перерахунок стажу, що враховується для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці.

29.09.2022 ОСОБА_1 звернулась до територіального пенсійного органу із заявою про перерахунок стажу, що враховується для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці.

Листом ГУ ПФУ в Харківській області від 17.10.2022 заявника повідомлено, що розрахунок стажу ОСОБА_1 , що враховується для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці, проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Таким чином, спір між сторонами виник у зв`язку з не зарахуванням відповідачем при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до стажу роботи позивача на посаді судді трьох років стажу у галузі права (адвокатської діяльності) та половини (1 рік 11 місяців 0 днів) строку навчання в Харківському юридичному інституті та визначенням відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

В пункті 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 № 8-рп/2005 суд зазначив, що конституційний статус судді передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя, дає підстави ставити до суддів високі вимоги і зберігати довіру до їх компетентності та неупередженості.

Аналіз норм Конституції України свідчить, що надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), що відповідає його високому статусу, є гарантією забезпечення незалежності.

Відповідно до пункту 8 частини п`ятої статті 48 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції, чинній на час призначення довічного грошового утримання), незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

В силу вимог частини сьомої статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України та законом гарантій незалежності судді.

Абзацом четвертим пункту 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

При цьому, будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

Вказані норми кореспондують зі статтею 22 Конституції України, відповідно до якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч.1 ст. 116 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ (в редакції станом на 09.04.2020 року - дату рішення ВРП про звільнення позивача з посади судді у відставку), суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

За приписами ч.3 ст.116 Закону № 1402 рішення про звільнення судді з посади у відставку ухвалює Вища рада правосуддя.

Згідно статті 137 Закону № 1402, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Відповідно до ч.3 ст.142 Закону № 1402 щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно абзацу 4 пункту 34 розділу XII « Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.05.2019 р. №9901/808/18 (провадження №11-1481заі18) вказала, що частину другу статті 137 Закону про судоустрій 2016 року потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Так, на час призначення позивача суддею 07.09.1996 року діяв Закон України «Про статус суддів» від 15.12.1992 р. №2862-ХІІ (далі за текстом - Закон №2862).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону №2862 ( в редакції станом на 29.06.2000 р.) право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону мав громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, мав вищу юридичну освіту і , як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Однак, частиною третьою статті 127 Конституції України (редакція у період з 28.06.1996 до 05.07.2001) визначалось, що на посаду судді міг бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який мав вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживав в Україні не менш як десять років та володів державною мовою.

Законом України № 2534-ІІІ від 21.06.2001 частину першу статті 7 Закону №2862 було змінено і, починаючи з 05.07.2001, вимоги при обранні суддів на посаду вперше були приведені у відповідність до Конституції України, визначено, що на посаду судці міг бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який мав вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживав в Україні не менш як десять років та володів державною мовою.

Таким чином, у період з 28.06.1996 до 05.07.2001 вимоги , визначені Законом №2862, не відповідали вимогам, встановленим Конституцією України. У разі існування неузгодженості між актами, виданими одним і тим же органом, але які мають різну юридичну силу, застосовується акт вищої юридичної сили, в даному випадку, Конституція України.

Суд зазначає, що фактично до призначення на посаду судді позивач мала стаж роботи в галузі права більш як 3 роки.

Так, як вбачається із записів трудової книжки позивача, ОСОБА_1 з 24.10.1984 по 27.09.1996 працювала в Харківській обласній колегії адвокатів.

Відтак, на підставі частини другої статті 137 Закону № 1402 та частини третьої статті 127 Конституції України ( в редакції станом на 07.09.1996 року - день призначення позивача на посаду судді) до стажу роботи на посаді судді позивачу слід зарахувати стаж( досвід ) роботи ( професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття права для призначення на посаду судді - тобто три роки, а отже зазначений стаж роботи має бути зарахований при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді.

Позивач також вважає, що на підставі абзацу 4 пункту 34 розділу XII « Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 до стажу роботи на посаді судді їй також має бути зараховано 1 рік 11 місяців 0 днів - половина терміну навчання за денною формою в Харківському юридичному інституті ( у період з 01.09.1979 по 01.07.1983 ), оскільки відповідно до зазначеної норми судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Згідно абз.2 ч.4 ст.43 Закону №2862 до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах. Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державномуарбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

З огляду на абз. 3 п.1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» від 10.07.1995 р. №584/95 , який був чинний на час призначення суддею позивача і мав силу закону, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

З аналізу зазначених норм вбачається, що законодавством, яке діяло на час призначення позивача на посаду судді, передбачалося право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах (за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років).

Таким чином, не включення до відповідного стажу роботи на посаді судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах та три роки стажу роботи у галузі права, які вимагаються законом для призначення судді вперше, і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді, є неправомірним.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що до стажу роботи позивача на посаді судді має бути зараховано половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі 1 рік 11 місяців 0 днів та три роки стажу роботи у галузі права, які вимагаються законом для призначення судді вперше.

Враховуючи, що позивач має право на зарахування до стажу на посаді судді половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі 1 рік 11 місяців 0 днів та три роки стажу роботи у галузі права, які вимагаються законом для призначення судді вперше, суд прийшов до висновку, що загальний стаж позивача на посаді судді складає 28 років 5 місяців 17 днів, а тому розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача має становити 66 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50 відсотків базовий розмір плюс по 2 відсотки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років) відповідно до ч.3 ст.142 Закону « Про судоустрій і статус суддів» № 1402.

Враховуючи вище викладене суд прийшов до висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог у відповідності до приписів ст. 9 КАС України та задоволення позовних вимог шляхом:

- визнання протиправним та скасування рішення Слобожанського об`єднаного управління ПФУ м. Харкова № 29 від 19.05.2020 в частині визначення ОСОБА_1 загального розміру стажу судді, що враховується для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 23 років 6 місяців 17 днів та відсотку пенсії в розмірі 56 відсотків;

- визнання протиправних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, 3 роки роботи у галузі права та половини строку навчання в Харківському юридичному інституті на денній формі навчання - 1рік 11 місяців 0 днів;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області визначити стаж ОСОБА_1 , що враховується для обчислення довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці - тривалістю 28 років 5 місяців 17 днів, включивши до стажу ОСОБА_1 : 23 років 6 місяців 17 днів перебування на посаді судді, 3 роки роботи у галузі права, та 1 рік 11 місяців 0 днів половина строку навчання ( з 01.09.1979 року по 01.07.1983 року) в Харківському юридичному інституті на денній формі навчання.

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області визначити ОСОБА_1 розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 66 % суддівської винагороди судді;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 29.04.2020, виходячи із 66% суддівської винагороди судді, з урахуванням раніше проведених виплат та здійснити виплату недоплаченої суми грошових коштів з 29.04.2020.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до ст.ст. 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатньо належних і достовірних доказів, а отже, не довів правомірності своїх дій.

Враховуючи викладене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат проводиться у відповідності до вимог частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Слобожанського об`єднаного управління ПФУ м. Харкова № 29 від 19.05.2020 в частині визначення ОСОБА_1 загального розміру стажу судді, що враховується для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 23 років 6 місяців 17 днів та відсотку пенсії в розмірі 56 відсотків.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, 3 років роботи у галузі права та половини строку навчання в Харківському юридичному інституті на денній формі навчання - 1рік 11 місяців 0 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () визначити ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) стаж, що враховується для обчислення довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці - тривалістю 28 років 5 місяців 17 днів, включивши до стажу ОСОБА_1 : 23 роки 6 місяці 17 дні перебування на посаді судді, 3 роки роботи у галузі права, та 1 рік 11 місяців 0 днів - половину строку навчання ( з 01.09.1979 року по 01.07.1983 року) в Харківському юридичному інституті на денній формі навчання.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () визначити ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 66 % суддівської винагороди судді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) з 29.04.2020, виходячи із 66% суддівської винагороди судді, з урахуванням раніше проведених виплат та здійснити виплату недоплаченої суми грошових коштів з 29.04.2020.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () на користь судовий збір у розмірі 910 (дев`ятсот десять) грн. 00 коп. на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.С. Мороко