Справа № 520/1414/23
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2023-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
24 березня 2023 р. справа № 520/1414/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку письмового провадження подане представником відповідача клопотання про продовження строку на подання відзиву по справі за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Військової частини НОМЕР_1 (далі за текстом - відповідач, владний суб`єкт, орган публічної адміністрації, ВЧ, Військова частина) про: 1) визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення нарахування грошового забезпечення позивачу з 29.01.2020 з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року; 2) зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) з 29.01.2020 по 31.12.2020, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум; 3) зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) з 01.01.2021 по 31.12.2021, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум; 4) зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) з 01.01.2022 по 09.02.2022, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум, -

встановив:

15.02.2023р. до суду надійшло клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі у порядку п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України, мотивоване тим, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України запроваджено воєнний стан, який наразі триває. Відповідач по справі є військовим формуванням, на яке відповідно до Конституції України покладається оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості.
Вирішуючи по суті подане клопотання суд зазначає, що за приписами ст.236 КАС України викладені у процесуальному документі відповідача мотиви не є підставою для зупинення провадження в адміністративній справі.
Дійсний зміст п.5 ч.1 ст.236 КАС України стосується виключно випадків коли сторона - громадянин або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - громадянин перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції і саме ця обставина унеможливлює розв`язання спору по суті.
При цьому, моментом, до якого зупиняється провадження у справі, процесуальним законом визначено не подію припинення правового режиму воєнного стану або подію завершення антитерористичної операції, а подію припинення перебування сторони - громадянина або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - громадянина, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань.
Суд не може не погодитись із твердженням відповідача про те, що з`єднання, військові частини і підрозділи Державної прикордонної служби України відповідно до закону можуть залучатись до здійснення заходів правового режиму воєнного і надзвичайного стану, безпеки та захисту критичної інфраструктури, заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
Утім, суд змушений звернути увагу заявника клопотання - відповідача на ту обставину, що зупинення провадження у справі на невизначений строк суперечить як закріпленому у ст. 8 Конституції України принципу верховенства права, так і положеннями ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року в частині дотримання права приватної особи на справедливий суд та на ефективний засіб судового захисту.
До клопотання відповідача не приєднано жодних доказів на підтвердження обставин залучення усього без винятку особового складу Військової частини до безпосереднього ведення бойових дій.
Між тим, необхідні для вирішення спору по суті документи про грошове забезпечення військовослужбовця вже були створені у минулому як речі матеріального світу, тобто наразі реально існують, а відтак, можуть бути надані суду тими військовослужбовцями Військової частини, котрі вчиняють управлінські дії з поточного фінансового забезпечення інших діючих військовослужбовців Військової частини і не беруть щоденної безпосередньої участі у бойових зіткненнях.
З огляду на викладене, клопотання про зупинення провадження належить залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 166, 236, 241-243, 256, 295 КАС України, суд -

ухвалив:

1. Клопотання Військової частини НОМЕР_1 про зупинення провадження по справі - залишити без задоволення.
2. Роз`яснити, що рішення набирає законної сили з моменту підписання, оскарженню не підлягає.

Суддя Сліденко А.В.