Справа № 537/3725/22
Суддя: ХІНЕВИЧ В. І.
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/12/2023
Справа № 537/3725/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2023 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Хіневича В.І., за участі секретаря судового засідання Бакай М.С., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представників відповідача Коломієць О.Ю., Запорожець Б.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до суб`єкта владних повноважень інспектора БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області старшого лейтенант поліції Комарова Владислава Анатолійовича, БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до старшого лейтенанта поліції 2 роти БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Комарова Владислава Анатолійовича, Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області, відповідно до якого просив суд визнати протиправною та скасувати винесену відповідачем постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №621028 від 25.11.2022 року.

В обґрунтуванні позову вказав, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною старшоим лейтенантом поліції 2 роти БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Комаровим Владиславом Анатолійовичем, серії ЕАР №6210208 від 25.11.2022 року, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адіміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

З фактом вчинення адміністративного правопорушення він не погоджується. Так, дійно він, ОСОБА_1 , 25.11.2022 року приблизно 10 год 15 хв, керуючи автомобілем Toyota Auris, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював рух вулицею Івана Приходька в місті Кременчуці Полтавської області, напрямком від кінця вулиці в сторону початку вулиці (Крюківського мосту). В районі будинку №28 по вулиці І. Приходька, він здійснив паркування зазначеного автомобіля відповідно до вимог п. 15.10 (в) Правил дорожнього руху, та пішов по особистих справах до магазину, що знаходиться в цьому ж будинку. Після повернення з магазину він сів в зазначений автомобіль та виїхав з місця стоянки, напрямком руху вздовж будинку №28 по вулиці І.Приходька, та виїхав на проїзджу частину вулиці І. Приходька. В районні будинку №13 по вулиці І. Приходька його зупинив працівник патрульної поліції та повідомив, що він порушив п. 11.13 Правил дорожнього руху України. Під час зупинки його працівником патрульної поліції, старший лейтенант ОСОБА_2 складав протокол про адміністративне правопорушення на іншого водія. Ним було повідомлено представника патрульної полії, що його зупинив, що він здійснював виїзд з місця стоянки транспортного засобу, але це не вплинуло на правову позицію відносно наявності складу адміністративного правопорушення. Ним було повідомлено працівників патрульної поліції про незгоду з їх правовою позицією відносно обставин справи, повідомлено, що він не визнає себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення. У зв`язку з воєнним станом, ним не використовуються засоби відеозапису під час керування автомобілем, та не проводилась фіксація відеозаписом розмови з працівником патрульної поліції. Доказами, що підтверджують обставини справи є записи з нагрудних камер працівників патрульної поліції, записи з автомобільної камери, що встановлена в автомобілі працівників патрульної поліції, та записи з камер з системи Безпечне місто, що можуть підтвердити факт здійснення стоянки біля будинку №28 по вулиці І.Приходька.

Вважає, що здійснення стоянки легкового автомобіля у межах вимог п. 15.10 (в) Правил дорожнього руху, а саме на краю тротуару, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри, передує рух, пов`язаний із заїздом на таке місце, а після її закінчення рух, пов`язаний із виїздом автомобіля з такого місця стоянки. Вважає, що рух автомобіля тротуаром, під його керуванням пов`язаний із заїздом на місце стоянки та виїздом з місця стоянки у межах вимог п. 15.10 (в) Правил дорожнього руху, не може містити склад порушення п. 11.13 ПДР, що відповідає аналогічному висновку у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.11.2019 року по спр №524/9162/16-а, та у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2020 року по цій же справі № №524/9162/16-а.

Ухвалою суду від 29.12.2022 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення виявлених порушень.

Позивачем усунуто виявлені недоліки та 10.01.2023 року за даним адміністративним позовом було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

26.01.2023 року до суду надійшо відзив старшого лейтенанта поліції 2 роти БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Комарова Владислава Анатолійовича, де останній прохав відмовити узадоволенні позову виходячи з наступного. 25.11.2022 року під час патрулювання по вул. І. Приходька біля буд. 13 в м. Кременчук було виявлено транспортний засіб Toyota Auris, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача, який під час руху на транспортному засобі здійснював рух по тротуару. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Позивач здійснював рух на транспортному засобі з порушенням п.п. 11.13 ПДР України, тож вимога зупинити транспортний засіб була правомірною. На місці зупинки транспортного засобу, в порядку ст. 279 КУпАП інспектор поліції представився, повідомив водію про причину зупинки, а саме порушення ним п.п. 11.13 ПДР України. Підчас з`ясування фактичних обставин справи в усних поясненнях, водій факту руху на транспортному засобі по тротуару не заперечував. Поряд з цим, доводи та поведінка водія була направлена на уникнення адміністративної відповідальності. Водієві було повідомлено про розгляд справи, роз`яснено вимоги ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, право знайомитися з матеріалами справи, надавати докази, клопотання, пояснення, користуватися юридичною допомогою, порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу, та надано можливість і достатньо часу скористатись, визначеними законодавством правами. Письмових пояснень та жодних доказів, в порядку ст. 268 КУпАП, на підтвердження дотримання Правил дорожнього руху, позивач на місці розгляду справи не надав, клопотань не заявляв. Таким чином, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було з`ясовано всі фактичні обставини, враховано пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які згідно ст. 251 КУпАП є належними доказами по справі, встановлено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, дотримано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийнято правомірне рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Постанову оголошено в присутності водія негайно після розгляду справи про адміністративне правопорушення та надано її копію. Відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення, станом на день розгляду справи в суді видалено у відповідності до розділу VIII пункту 3 підпункту 1 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-, кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року за № 1026, відповідно до якої строк зберігання відеозаписів з портативних відеоресстраторів патрульних поліцейських становить 30 діб.

Прохає взяти до уваги, що відсутність відеозапису з портативного відеореєстратора не може свідчити про відсутність факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Також прохає взяти до уваги, що в адміністративному позові позивач не заперечує, що в місці, дату та час, зазначені в оскаржуваній постанові, він керував вказани транспортним засобом та здійснював рух по тротуару.

Водночас, пояснення позивача в позовній заяві та посилання на п.п. 15.10 «в» ПДР України не заслуговують на увагу, є необгрунтованими та не спростовують факту вчиненого правопорушення оскільки, відповідно до п.п. 11.13 ПДР України (саме за порушення якого і було притягнуто позивача) для забезпечення безпеки руху пішоходів по тротуарах і пішохідних доріжках забороняється рух по них транспортних засобів. При цьому, виключенням є лише ті випадки, коли рух транспортних засобів здійснюється для виконання дорожніх робіт, або обслуговування торгівельних та інших підприємств та за відсутності інших під`їздів.

Ухвалою суду від 15.02.2023 року, за клопотанням позивача, було замінено первісного відповідача у даній справі - БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області на належного відповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити з підстав викладених у позові. Судові витрати прохав залишити на ньому та не розглядати дану вимогу.

Відповідач - інспектор БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області старший лейтенант поліції Комаров Владислав Анатолійович в судовому засіданні прохав відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у поданому раніше відзиві.

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Коломієць О.Ю., в судовому засіданні прохав відмовити у задоволення позову з підстав аналогічних вказаним у відзиві інспектора Комарова В.А.

Суд, заслухавши учасників справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 25.11.2022 року, інспектором БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Комаровим Владиславом Анатолійовичем винесено постанову серії ЕАР №6210208, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушеня у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., за те, що водій ОСОБА_1 25.11.2022 року о 10.33 год. в м. Кременчук по вул. Приходька 13, керуючи ТЗ Toyota Auris, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух по тротуару, чим порушив п.11.13 ПДР України. Бодікамера 476203.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року N 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст.53 Закону України «Про дорожній рух»).

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП). Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (ст. 283 КУпАП).

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено (ст. 287 КУпАП).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення від 25.11.2022 року серії ЕАР №6210208, водій ОСОБА_1 25.11.2022 року о 10.33 год. в м. Кременчук по вул. Приходька 13, керуючи ТЗ Toyota Auris, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух по тротуару, чим порушив п.11.13 ПДР України.

Пункт 11.13 ПДР України передбачає заборону руху транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Відповідно до 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункт 11.13 (в) ПДР України стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Відповідно до п.1.10 ПДР, стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу; тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Водночас, відповідно до пункту 15.10 «в» ПДР України стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри.

Суд погоджується з позицією позивача, що здійсненню стоянки легкового автомобіля у межах вимог пункту 15.10 «в» ПДР України, тобто на краю тротуару, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри, передує рух, пов`язаний із заїздом на таке місце, а після її закінчення - рух, пов`язаний із виїздом автомобіля з такого місця стоянки та за таких обставин, рух автомобіля тротуаром, пов`язаний із заїздом/виїздом на місце стоянки у межах вимог пункту 15.10 «в» ПДР України, не може містити склад порушення пункту 11.13 вказаних Правил.

Однак, заслухавши сторін, дослідивши письмові матеріали позову, судом встановлено, що відповідачами не надано суду жодних доказів, зокрема, відео (з інших джерел (Безпечне місто чи ін..), а не з портативних відеоресстраторів де строк зберігання відео становить 30 діб та які неможливо надати до суду), чи фото місця події, покази свідків чи ін., на спростування доводів позивача, абож інших доказів якіб підтвердили обставини викладені у постанові.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, визначено що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачами ж в обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, будь-яких доказів до суду не подано.

Тож, у зв`язку з відсутністю будь-яких доказів з яких можливо було б детально встановити всі обставини, як на час винесення постанови так і на час розгляду даної справи, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення ним вимог п. 11.13 ПДР України не підтверджується належними та зібраними у справі доказами, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови та відомості про наявність і дослідження яких повинні бути внесені до змісту такої постанови.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова інспектора за таких обставин підлягає скасуванню, оскільки вона винесена без достатніх доказів, а позовна заява підлягає задоволенню.

Згідно положень ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тож, за вказаних обставин, суд дійшов висновку, що постанову слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 5-9, 13,72-77, 90, 134, 139, 241-246 КАС України, ст.ст. 122, 268, 280, 287, 288, 293 КУпАП, суд -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до суб`єкта владних повноважень інспектора БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області старшого лейтенант поліції Комарова Владислава Анатолійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову винесену 25.11.2022 року інспектором БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Комаровим Владиславом Анатолійовичем серії ЕАР №6210208 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушеня у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. Хіневич