Справа № 580/1787/23
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22 березня 2023 року справа № 580/1787/23

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

09.03.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності щодо нарахування та виплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком;

зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплаченої суми такої допомоги;

стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в сумі 15000,00грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача;

зобов`язання відповідача подати у строк 15 днів звіт про виконання рішення суду.

Обґрунтовуючи зазначив, що відповідач виплатив грошову допомогу до 05 травня за 2022 рік у розмірі, що не відповідає нормам закону. Вказав, що 20.12.2022 письмово звертався до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Черкаської обласної державної адміністрації про виплату вказаної вище допомоги у розмірах визначених законом. 23.12.2022 отримав відмову-роз`яснення, в якій зазначено, що таку виплату допомоги у 2022 році здійснює відповідач. Тому 28.12.2022 звернувся до відповідача про перерахунок та виплату недоплаченої грошової допомоги, який листом від 26.01.2023 відмовив у перерахунку та виплаті допомоги. Зазначену відповідь відповідача отримав 07.02.2023 на свою поштову адресу. Вважає відмову відповідача протиправною. Вважає, що виплату грошової допомоги можна було отримати до 30 вересня щороку. Щодо зазначеного вище просив врахувати висновки Верховного Суду у постанові від 06.02.2018 у справі №607/7919/17.

Ознайомившись із матеріалами позову, виявлено недоліки позовної заяви, які перешкоджають відкриттю провадження у справі. У зв`язку з цим ухвалою від 14 березня 2023 року суд залишив її без руху.

17.03.2023 від позивача до суду надійшла заява (вх.№10238/23) про усунення недоліків (далі - Заява), в якій просив її розглянути, прийняти до розгляду позовну заяву та зупинити провадження у цій справі до вирішення справи №380/12369/22 з аналогічного питання, яку розглядає Верховний Суд. Обґрунтовуючи зазначив, що відповідно до ч.1 ст.17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата зазначеної вище допомоги відповідачем, до 30 вересня щороку. Стверджує, що до 30.09.2022 мав надію та очікував на отримання від відповідача більшої суми допомоги до 5 травня. Вказує, що у зв`язку зі змінами, що відбулися в органах, що здійснювали виплату грошової допомоги, в нього був час, наданий законодавцем, на досудове врегулювання питань щодо недоотриманих коштів до 30.09.2022. Вважає, що з 30.09.2022 у зв`язку з невиконанням відповідачем у добровільному порядку обов`язків у нього почав спливати час на право звернення до суду, який відповідно до ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) становить 6 місяців до 30.03.2023. Тому 20.12.2022 звертався до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо приведення виплат до розмірів визначених законом. Його звернення до відповідача розглянуто 26.01.2023, відповідь на нього отримав 07.02.2023 на свою поштову адресу. Вичерпавши всі засоби досудового врегулювання звернувся до суду. Щодо початку відліку строку звернення до суду з 30.09.2022 просив врахувати висновки Верховного Суду у постанові від 04.05.2022 у справі №360/3056/21. Вказав, що його позиція щодо строків звернення до суду узгоджується з правовими висновками у постановах Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі №320/1353/22, від 12.01.2023 у справі №320/3541/22. Додатково зазначив, що оскільки 30.01.2023 Верховний Суд відкрив касаційне провадження з аналогічного питання, просив зупинити провадження у справі до вирішення справи №380/12369/22.

Перевіривши Заяву з`ясовано, що вказані в ухвалі суд від 14 березня 2023 року недоліки позовної заяви не усунені.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Згідно з ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма проаналізована в постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19, якою відступлено від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, а саме що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18). Отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд згідно з ч.5 ст.242 КАС України враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Зазначене є обов`язком, а не правом суду.

Висновок щодо застосування ст.122 КАС України в у постанові від 04.05.2022 у справі №360/3056/21 Верховного Суду сформульваний в контексті обставин спору, що не є подібними для правовідносин позивача у цій справі. Зокрема, у ній нарахування та виплата вказаної допомоги відбулася 29.12.2020, тобто поза встановленими законодавством строками. Зазначене вплинуло на подальшу реалізацію права на оскарження, у т.ч. судове.

Натомість позивач у цій справі не звертався до відповідача до 30 вересня 2022 року та не оспорював обчислення розміру одноразової допомоги. Отримав її у червні 2022 року. Листування розпочав вкінці грудня 2022 року.

Тому відсутні підстави для застосування висновків Верховного суду у постанові від 04.05.2022 у справі №360/3056/21, на якій посилався позивач у Заяві. Крім того належні, достовірні та допустимі докази звернення позивача в межах вказаного вище строку до відповідача відсутні

Позивач не вказав жодного аргументу щодо поважності причин пропущеного строку на звернення до суду. Натомість його Заява містить власне, помилкове твердження, що відлік строку для цієї категорії справ має відліковуватися з 30.09.2022. Такі твердження позивача, зважаючи на вказані вище висновки Верховного Суду, безпідставні, оскільки саме з часу отримання допомоги у 2022 році, а саме з червня 2022 року позивач знав про її розмір та протягом 6 місяців з дати отримання коштів мав право оспорити їх розмір, тобто до грудня 2022 року. Листування з Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Черкаської обласної державної адміністрації та з відповідачем здійснене поза шестимісячним строком з дати отримання коштів та поза строком для звернення до відповідача щодо розміру виплати (30 вересня), тобто зі зволіканням, причини якого позивачем суду не наведені. Тому доводи про досудове врегулювання спору не враховані.

Суд урахував відсутність доказів позивача з приводу причин порушення строку звернення до суду щодо позовних вимог, які стосуються нарахування та виплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік.

У Заяві позивач не вказав жодного доводу чи аргументу щодо поважності причин пропущеного строку на звернення до суду та виклав помилкове твердження про відлік строку з 30.09.2022 до 30.03.2023, про що детально суд зазначив в ухвалі від 14.03.2023. Викладені в Заяві доводи не стосуються об`єктивних факторів, свідчать про необґрунтоване зволікання позивача щодо звернення до відповідача та суду щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, а отже, не обґрунтовані.

Посиланняпозивача на рішення Шостого апеляційного адміністративного суду у справах №320/1353/22, №320/3541/22 не підлягають застосуванню та врахуванню судом при вирішенні вказаного спору, оскільки стосуються інших правовідносин та учасників, не вважаються преюдиційними відповідно до ст.78 КАС України.

Отже, Заява не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Згідно ч.5 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч.8 ст.169 КАС України), за умови усунення вказаних підстав для її повернення.

Оскільки недоліки позову не усунені, наявні підстави повернути позивачу позовну заяву.

Враховуючи, що провадження у цій справі не відкрито відсутні підстави для його зупинення до вирішення справи №380/12369/22 з аналогічного питання, яку розглядає Верховний Суд.

Згідно з ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Пунктом 2 ч.1 ст.7 Закону України від 08.07.2011 №3676-VІ Про судовий збір (далі - Закон №№3676-VI) визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Відповідно до ч.2 вказаної статті Закону №3676-VI у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми, в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, повністю.

Сплата судового збору особисто позивачем підтверджується наявною у матеріалах адміністративної справи квитанцією від 10.02.2023 в сумі 1717,76грн. Тому наявні підстави повернути сплачений судовий збір у вказаному розмірі.

Керуючись ст.ст.2-20, 121, 160-161, 169, 237, 241-246, 255, 295 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

1. Відмовити повністю у задоволенні Заяви (вх. від 17.03.2023 №10238/23) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про усунення недоліків.

Повернути його позовну заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

2. Копію ухвали, позовну заяву та додані до неї документи направити ОСОБА_1 .

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Анжеліка БАБИЧ