Справа № 500/3412/22
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/3412/22 пров. № А/857/1432/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

суддя в 1-й інстанції - Подлісна І.М.,

час ухвалення рішення - 02.11.2022 року,

місце ухвалення рішення - м. Тернопіль,

дата складання повного тексту - 03.11.2022 року,

в с т а н о в и в :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі-відповідач) про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області проводити виплату пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 у призначеному розмірі відповідно до пункту а частини 1 статті 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 70% грошового забезпечення його загиблого батька ОСОБА_2 та виплатити недоотриману пенсію по втраті годувальника за попередній період з моменту призначення пенсії з урахуванням раніше здійснених виплат без обмеження граничного розміру.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із таким рішенням суду, його оскаржив відповідач, який вважає, що судом при винесенні рішення допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що перерахунок та виплату пенсії позивачу було проведено з 01.04.2019 у розмірі 80% сум грошового забезпечення згідно з оновленою довідкою про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 на виконаннчя рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.08.2022 у справі № 500/3340/21. Пенсія по втраті годувальника призначається в розмірі 30% заробітку годувальника. Вважає безпідставними вимоги позивача про перерахунок розміру пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262, без обмеження її максимального розміру.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач відповідно до довідки №791 від 21.09.2022 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Тернопільській області і отримує пенсію в разі втрати годувальника. Місячний розмір пенсії позивача за період серпень-вересень 2022 року складає 4 323 грн. 90 коп.

Свідоцтвом, яке видане Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 28 червня 2022 року підтверджується смерть ОСОБА_2 , який був батьком позивача.

Рішеннням Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі № 500/3340/21 позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії та здійсненні її виплати згідно з оновленою довідкою про грошове забезпечення станом на 05.03.2019 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 у розмірі 80% сум грошового забезпечення згідно з оновленою довідкою про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за роботу в умовах режимних обмежень), премії та провести виплати за перерахованою пенсією з урахуванням виплачених сум, виплачувати пенсію з врахуванням вказаної довідки у розмірі 80% від грошового забезпечення.

Згідно інформації про перерахунок пенсії пенсійна справа № , розмір пенсії за вислугу років ОСОБА_2 станом на 01 червня 2022 року становив 18 163 грн. 39 коп, підстава перерахунку Рішення суду.

Позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про перерахунок пенсії відповідно довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.

Листом від 25.07.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю підстав для його проведення.

Вирішуючи спірні правовідносини колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом № 2262-ХІІ визначаються умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Статтею 29 Закону №2262-ХІІ ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Статтею 30 Закону №2262-ХІІ також передбачено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Згідно ст. 36 Закону № 2262-ХІІ пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:

а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, які є непрацездатними та перебували на утриманні загиблого (померлого) годувальника (при цьому дітям та іншим особам, зазначеним в абзаці другому статті 30 цього Закону, незалежно від того, чи перебували вони на утриманні загиблого (померлого) годувальника), - 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. Якщо на утриманні загиблого (померлого) годувальника перебували двоє і більше членів сім`ї, пенсія призначається у розмірі 90 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника, що розподіляється між ними рівними частками, але не менше ніж 40 процентів на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків;

б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Частиною 1 ст. 45 Закону № 2262-ХІІ визначено, що сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові.

Колегія суддів зазначає, що в рішенні Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі № 500/3340/21 судом встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером із числа осіб, які перебували на службі в податкової міліції, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за вислугу років, яка йому була призначена відповідно до Закону №2262-ХІІ з розрахунку 80 % грошового забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що розмір грошового забезпечення позивача для призначення пенсії по втраті годувальника обчислюється відповідно до пункту б статті 36 Закону № 2262-ХІІ- у розмірі 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї, оскільки батько позивача був пенсіонером, який перебував на службі в податкової міліції.

Доказів загибелі годувальника внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, чи участю у бойових діях у мирний час суду не надано, а тому вимоги про виплату пенсії померлого годувальника в розмірі 70% є безпідставними.

Відповідач в апеляційній скарзі вказує, що розмір пенсії позивача складає 4323,90 грн. Пенсія обчислена з грошового забезпечення у сумі 14413,14 грн., померлого батька ОСОБА_2 станом на 01.03.2018 відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 від 21.02.2018 №103.

Однак, судом встановлено, що відповідно до довідки про перерахунок пенсії, пенсійної справи № , розмір пенсії за вислугу років ОСОБА_2 станом на 01 червня 2022 року становив 18163 грн. 39 коп.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що розмір пенсії позивача в разі втрати годувальника повинен обчислюватися у розмірі 30 процентів грошового забезпечення його померлого батька ОСОБА_2 зазначеного в довідці про перерахунок пенсії, пенсійної справи № станом на 01 червня 2022 року і який становить 18163 грн. 39 коп.

Щодо перерахунку пенсії без обмеження її граничним розміром, то право на таке, як встановлено судом, мав батько позивача. Самому ж позивачу пенсія призначається у відсотковому співвідношенні до пенсії померлого годувальника, а тому такі вимоги є безпідставними.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги являються суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задовольнити частково.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року у справі № 500/3412/22 - скасувати і прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі, буд. 3, м. Тернопіль, 46001, ) перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до пункту б статті 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», враховуючи розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 зазначеного в розрахунку про перерахунок пенсії станом на 01 червня 2022 року, з врахуванням раніше проведених виплат.

В задоволенні решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 22 березня 2023 року.