Справа № 440/468/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Клочко К.І.

14 березня 2023 р.Справа № 440/468/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

22.01.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить:

- визнати дії відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі ГУ ПФУ в Полтавській області, пенсійний орган) у зв`язку із зменшенням пенсійної доплати до пенсії за понаднормований стаж, встановленої нормою ч. 2 ст. 56 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХП «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-ХП), протиправними, а невиплачену доплату до повної пенсії - заборгованістю;

- скасувати застосування відповідачем норми абзацу 2 ч. 1 ст. 28 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) при нарахуванні доплати до пенсії за понаднормований стаж, як такої, що порушує вимоги статей 3, 22, 48 Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 року № 6-рп/2018 та позбавляє його права на отримання повної пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області перерахувати та виплатити йому в повному обсязі, доплату до пенсії за понад нормований стаж у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХП, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.09.2019 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області нараховувати і виплачувати йому в подальшому пенсію в повному розмірі за кожний повний рік стажу роботи понад установлений мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років для жінок і 20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік поки не відбудуться зміни в законодавстві, або до завершення трудової діяльності;

- провести індексацію проведеної доплати до його пенсії за понаднормований стаж відповідно до вимог Закону України від 19.10.2000 року № 2050-Ш «Про компенсацію громадянам частини доходів в зв`язку з порушенням термінів її виплати» (далі Закон № 2050-Ш), постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі постанова № 159);

- встановити відповідно до ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), судовий контроль за виконанням рішення в даній адміністративній справі;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області в установлений судом термін, надати звіт про виконання судового рішення.

- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області перерахувати та виплатити, з урахуванням виплаченої суми пенсії, починаючи з 01.03.2021 року розмір його пенсії, застосувавши для її обчислення страховий стаж тривалістю 57 років 6 місяців 10 днів; перерахувати та виплатити йому, з урахуванням виплаченої суми, доплату до пенсії за понаднормовий час, застосувавши для її розрахунку норму ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХП та понаднормовий стаж тривалістю 37 років.

Підставою для звернення до суду вважає порушення своїх прав у сфері публічно-правових відносин діями відповідача, що виражається у застосуванні при нарахуванні до виплати пенсії за понаднормовий стаж з 01.09.2019 року норми ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач вказує, що 18.12.2020 року він звернувся до відповідача із проханням здійснити перерахунок та виплату доплати до пенсії за понаднормовий стаж з 01.10.2020 року, виходячи з норми ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХП та забезпечити його право на отримання повної пенсії. 20.01.2021 року отримав відповідь, з якою вбачається, що останній не має наміру добровільно здійснити донарахування означеної доплати до пенсії.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 , відповідач вказує на пропущення позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Також відповідач зазначає, що звернення позивача від 18.12.2020 року було розглянуто відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян». Із відповідною заявою про проведення перерахунку пенсії позивач не звертався, а відтак рішення про відмову у проведенні такого перерахунку не приймалося.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 році у справі № 440/2237/19, яке набрало законної сили, проведено перерахунок доплати до пенсії за віком за понаднормовий стаж за віком відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII з 01.05.2015 року по 01.05.2016 року - у розмірі 31% заробітку; з 01.05. 2016 року по 01.05.2017 року - у розмірі 32% заробітку; з 01.05.2017 року по 01.05.2018 року - у розмірі 33% заробітку; з 01.05.2018 року по 01.05.2019 року - у розмірі 34% заробітку; з 01.05.2019 року - у розмірі 35% заробітку. На виконання вказаного рішення суду пенсію позивача перераховано з дня набрання рішенням суду законної сили до 17.09.2019 року, оскільки рішенням суду не містить зобов`язань про перерахунок пенсії в подальшому.

Оскільки позивач отримує пенсію за віком відповідно до ч. 1 ст. 27, ст. 28 Закону № 1058-IV, тому на збільшення пенсії на 1% за кожний рік роботи понад встановлений ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII стаж буде мати в разі призначення пенсії на умовах ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-IV.

У відповіді на відзив ГУ ПФУ в Полтавській області позивач, зокрема зазначив про те, що процесуальний строк звернення до суду з позовом він не пропустив, так як довідався свого права (ст. 257 Цивільного кодексу України) 14.12.2020 року, тобто з дати отримання офіційної довідки відповідача про розмір нарахованої та фактично виплаченої йому пенсії згідно рішення суду у справі № 440/2237/19.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року (розгляд справи відбувся в порядку с прощенного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Визнана протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Полтавській області щодо нездійснення доплати за понаднормовий стаж ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII з 18.09.2019 року.

ГУ ПФУ в Полтавській області зобов`язано перерахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату до пенсії за понаднормовий стаж у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII з 18.09.2019 року з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволені вимог адміністративного позову в іншій частині ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2014 року у справі 554/3179/14-а встановлено право позивача на збільшення пенсії на 1% за кожний рік понаднормового стажу відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII. Відповідачем не заперечується, що на виконання вказаного судового рішення позивачу визначено розмір доплати за поднормовий стаж саме у розмірі 30%. Проте суд зазначив, що перерахунок пенсії позивачу має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років для жінок і 20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

З посиланням на положення ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-IV, суд зазначив, що порушення прав позивача неотримання нарахованих сум пенсії відбулось з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, і мало триваючий характер. Процесуальний строк обмежує лише строк звернення до суду з позовом, і не обмежує строк захисту порушеного права, якщо спеціальними нормами матеріального права встановлені більші строки для такого захисту позивач має право захистити своє порушене право на виплату пенсії за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Полтавській області просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до ч. 1 ст. 27, ст. 28 Закону № 1058-IV, тому на збільшення пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII стаж буде мати в разі призначення пенсії на умовах ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-IV.

Заперечуючи вимоги апеляційної скарги, позивач ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Позивачем ОСОБА_1 судове рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши пояснення, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід змінити, з наступних підстав.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 , має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, з 09.01.1997 року отримував пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, призначену відповідно до ст. 54 Закону № 796-XII.

У протоколі № 1 від 03.01.1997 року про призначення (з 09.01.1997 року) пенсії ОСОБА_1 визначено, що трудовий стаж останнього дорівнює 33 роки 3 місяці 3 дні і пенсіонер працює (а.с. 123).

01.01.2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який, зокрема, ввів поняття страхового стажу, тобто періоду (строку, протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Законом встановлено, що страховий стаж у солідарній системі обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, це організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, також зараховуються до страхового стажу. Це провадиться в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Законом передбачено два варіанти обчислення розміру пенсії за віком у солідарній системі, з яких особа може обирати найбільш вигідний для себе. Перший варіант, за новою формулою, другий за так званою двоскладовою формулою.

Основою для обчислення розміру пенсії за новою формулою є скоригована заробітна плата та коефіцієнт страхового стажу.

Основою для обчислення розміру пенсії за двоскладовою формулою є визначення розміру пенсії, яка складається із двох частин: частина, яка припадає на період стажу до набрання чинності Законом № 1058-ІV, та частина пенсії, яка припадає на період страхового стажу після набрання чинності Законом № 1058-ІV. Перша із цих двох частин (стаж до 01.01.2004 року) визначається відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Абзацом 6 ч. 2 ст. 5 Закону № 1058-ІV унормовано, що виключно цим Законом визначаються умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Статтею 28 Закону № 1058-IV визначено, що за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років - жінкам пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27 цього Закону, але не більш як на 1% мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Закону, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Система персоніфікованого обліку була впроваджена з 01.07.2000 року згідно із постановою Кабінету Міністрів України № 794 від 04.06.1998 року «Про затвердження Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування».

За положеннями ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII у редакції, чинній до 11.10.2017 року, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2014 року у справі № 554/3179/14-а, що набрала законної сили 15.07.2014 року, задоволені вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 .

Так, судовим рішенням визнані протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Октябрському районі м. Полтави щодо ігнорування перерахунку пенсії ОСОБА_1 , учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії у порядку її збільшення на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж роботи 20 років, чим порушено його право на пільговий характер розрахункової величини, передбачене ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Управління Пенсійного фонду України в Октябрському районі м. Полтави зобов`язано провести порахунок пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж роботи 20 років, у загальному розмірі 30% ( понаднормовий стаж роботи складає 30 років 7 місяців 74 дні за роботу в зоні відчуження - з 1 вересня 1983 року по 1 квітня 2014 року), та виплатити перераховану пенсію починаючи із 1 липня 2013 року і нараховувати та індексувати таку пенсію у подальшому.

Із розпорядження пенсійного органу від 02.12.2014 року про перерахунок пенсії позивача, у тому числі на виконання означеного судового рішення, «відповідно до нового Закону» (а.с. 151), убачається, що виплата пенсії по шифру 325 припинена, при визначенні розміру доплати за понаднормовий стаж ОСОБА_1 врахований загальний (повний) стаж станом на 29.02.2004 року 40 років 2 місяці та 1 день. З 01.07.2013 року позивачу призначена пенсія за віком на умовах Закону № 1058-ІV. Доплата за понаднормовий стаж встановлена за 15 років. Також зазначено, що пенсіонер працює.

Із розпорядження пенсійного органу від 09.06.2015 року про перерахунок пенсії позивача, у тому числі на виконання означеного судового рішення, убачається, що при визначенні розміру доплати за понаднормовий стаж ОСОБА_1 врахований загальний (повний) стаж станом на 28.02.2015 року 51 рік 2 місяці та 1 день. Також зазначено, що пенсіонер працює (а.с. 158, 156).

Із розпорядження пенсійного органу від 05.05.2016 року про перерахунок пенсії позивача, у тому числі на виконання означеного судового рішення, убачається, що при визначенні розміру доплати за понаднормовий стаж ОСОБА_1 врахований загальний (повний) стаж станом на 28.02.2015 року 51 рік 2 місяці та 1 день. Доплата за понаднормовий стаж за 16 років. Також зазначено, що пенсіонер працює (а.с. 161).

Із розпорядження пенсійного органу від 04.04.2017 року про перерахунок пенсії позивача, у тому числі на виконання означеного судового рішення, убачається, що при визначенні розміру доплати за понаднормовий стаж ОСОБА_1 врахований загальний (повний) стаж станом на 31.01.2017 року 53 рік 1 місяці та 1 день. Доплата за понаднормовий стаж за 18 років. Також зазначено, що пенсіонер працює (а.с. 165).

11.10.2017 року набрав чинності Закон України від 03.12.2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» (далі по тексту - Закон № 2148-VIII), яким норму ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII викладено у такій редакції:

«Право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тобто, з моменту набрання чинності Законом № 2148-VIII - 11.10.2017 року, призначення пенсії із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років для чоловіків та 15 років для жінок, які віднесенні до категорій 1, 2, 3, 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, але не вище 75 процентів заробітку, здійснюється лише за умови призначення пенсії на умовах ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Із розрахунку пенсійного органу від 19.08.2019 року про перерахунок пенсії позивача за період з 01.01.2016 року по 01.12.2020 року і довічно убачається, що при визначенні розміру доплати за понаднормовий стаж ОСОБА_1 врахований загальний (повний) стаж 51 рік 2 місяці та 1 день, у тому числі: страховий стаж до 01.01.2004 року 40 років 1 день, після 01.01.2004 року 13 років 1 місяць . Доплата за понаднормовий стаж (абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-ІV) здійснюється за 18 років. Також зазначено, що пенсіонер працює (а.с. 174-177).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 року у справі № 440/2237/19, що набрало законної сили 17.09.2019 року, частково задоволені вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 .

Так, судовим рішенням визнані протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо не здійснення доплати за понаднормовий стаж ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 56 Законом № 796-XII з 01.05.2015 року по 01.05.2016 року - у розмірі 31% заробітку; з 01.05.2016 року по 01.05.2017 року - у розмірі 32% заробітку; з 01.05.2017 року по 01.05.2018 року - у розмірі 33% заробітку; з 01.05.2018 року по 01.05.2019 року - у розмірі 34% заробітку; з 01.05.2019 року - у розмірі 35% заробітку; ГУ ПФУ в Полтавській області зобов`язано перерахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату до пенсії за понаднормовий стаж у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.05.2015 року по 01.05.2016 року - у розмірі 31% заробітку; з 01.05.2016 року по 01.05.2017 року - у розмірі 32% заробітку; з 01.05.2017 року по 01.05.2018 року - у розмірі 33% заробітку; з 01.05.2018 року по 01.05.2019 року - у розмірі 34% заробітку; з 01.05.2019 року - у розмірі 35% - заробітку.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду України від 06.09.2019 року у справі № 440/4372/18, що набрало законної сили 05.12.2019 року, частково задоволені вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 .

Так, судовим рішенням визнана протиправною бездіяльність Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо нездійснення перерахунку призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 19.06.2017 року № 17, виготовленої Полтавською обласною профспілковою організацією професійної спілки працівників споживчої кооперації, починаючи з 01.07.2017 року; відповідач по справі зобов`язаний провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2017 року відповідно до означеної довідки; визнано протиправним та скасовано рішення Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 14.10.2018 року № 208; Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.07.2017 року в частині його переведення з пенсії за віком, призначеної згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності згідно Закону № 796-XII з урахуванням довідки від 19.06.2017 року № 17.

Із розрахунку пенсійного органу від 06.08.2020 року (час розрахунку 17:24) про перерахунок пенсії позивача за період з 01.01.2016 по 01.12.2020 року убачається, що при визначенні розміру доплати за понаднормовий стаж ОСОБА_1 врахований загальний (повний) стаж 51 рік 21 місяці та 1 день, з яких: страховий стаж до 01.01.2004 року 40 років 1 день, після 01.01.2004 року 11 років 2 місці. При цьому, розмір доплати за понаднормовий час у період з 01.01.2016 року по 30.04.2016 обрахований, виходячи з 31 року понаднормового стажу; за період з 01.05.2016 року по 30.11.2016 року 32 років; за період з 01.12.2016 року по 31.12.2016 року 32 років; за період з 01.01.2017 року по 30.04.2017 року 32 років; за період з 01.05.2017 року по 30.09.2017 року 16 років; за період з 01.10.2017 року по 30.11.2017 року 16 років; за період з 01.12.2017 року по 31.12.2017 року 16 років; за період з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року 16 років; за період з 01.07.2018 року по 30.11.2018 року 16 років; за період з 01.12.2018 року по 31.12.2018 року 16 років; за період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року 16 років; за період з 01.07.2019 року по 30.11.2019 року 16 років; за період з 01.12.2019 року по 31.12.2019 року 16 років; за період з 01.01.2020 року по 30.04.2020 року 16 років; за період з 01.05.2020 року по 30.06.2020 року 16 років; за період з 01.07.2020 року по 30.11.2020 року 16 років; за період 01.12.2020 по 31.12.2020 року 16 років; за період з 01.12.2020 року і довічно 16 років (а.с. 131-136).

Із розрахунку пенсійного органу від 06.08.2020 року (час розрахунку 18:08) про перерахунок пенсії позивача за період з 01.03.2017 року по 01.12.2020 року убачається, що при визначенні розміру доплати за понаднормовий стаж ОСОБА_1 врахований загальний (повний) стаж 53 рік 2 місяці та 1 день. При цьому, розмір доплати за понаднормовий час у період з 01.03.2017 року по 30.04.2017 обрахований, виходячи з 32 року понаднормового стажу; за період з 01.05.2017 року по 30.09.2017 року 33 років; за період з 01.10.2017 року по 30.11.2017 року 18 років; за період з 01.12.2017 року по 31.12.2017 року 18 років; за період з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року 18 років; за період з 01.07.2018 року по 30.11.2018 року 18 років; за період з 01.12.2018 року по 31.12.2018 року 18 років; за період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року 18 років; за період з 01.07.2019 року по 30.11.2019 року 18 років; за період з 01.12.2019 року по 31.12.2019 року 18 років; за період з 01.01.2020 року по 30.04.2020 року 18 років; за період з 01.05.2020 року по 30.06.2020 року 18 років; за період з 01.07.2020 року по 30.11.2020 року 18 років; за період 01.12.2020 по 31.12.2020 року 18 років; за період з 01.12.2020 року і довічно 18 років (а.с. 137-141).

Із розрахунку пенсійного органу від 07.08.2020 року (час розрахунку 12:35) про перерахунок пенсії позивача за період з 01.05.2018 року по 01.12.2020 року убачається, що при визначенні розміру доплати за понаднормовий стаж ОСОБА_1 врахований загальний (повний) стаж 53 рік 1 місяць та 1 день. При цьому, розмір доплати за понаднормовий час у період з 01.05.2018 року по 30.06.2019 року обрахований, виходячи з 34 року понаднормового стажу, загальний розмір пенсії склав 9.093,85 грн, за період з 01.07.2019 року по 01.12.2020 року 18 років, загальний розмір пенсії складає 5.783,24 грн (а.с. 142-145).

Із розрахунку пенсійного органу від 07.08.2020 року (час розрахунку 14:23) про перерахунок пенсії позивача за період з 01.05.2019 року по 01.12.2020 року убачається, що при визначенні розміру доплати за понаднормовий стаж ОСОБА_1 врахований загальний (повний) стаж 55 років 2 місяця та 1 день. При цьому, розмір доплати за понаднормовий час у період з 01.05.2019 року по 30.11.2019 року обрахований, виходячи з 35 року понаднормового стажу, загальний розмір пенсії склав 11.017,16 грн, за період з 01.12.2020 року 20 років, загальний розмір пенсії складає 7.011,78 грн (а.с. 146-147).

Із розрахунку пенсійного органу від 07.08.2020 року (час розрахунку 14:37) про перерахунок пенсії позивача за період з 17.09.2019 року по 01.12.2020 року убачається, що при визначенні розміру доплати за понаднормовий стаж ОСОБА_1 врахований загальний (повний) стаж 55 років 2 місяця та 1 день. При цьому, розмір доплати за понаднормовий час у період з 17.09.2019 року по 01.12.2020 року обрахований, виходячи з 20 року понаднормового стажу, загальний розмір пенсії складає 7.011,78 грн (а.с. 148-150).

Із розпорядження пенсійного органу від 07.08.2020 року про призначення пенсії позивача, у тому числі на виконання судового рішення та відповідно до ЗДПС (реформа), убачається, що при визначенні, у тому числі розміру доплати за понаднормовий стаж ураховано страховий стаж (повний) станом на 28.02.2015 року - 51 рік 2 місяці 1 день, яких: 2 роки 2 місяця військова служба, 14 років 8 місяців страховий стаж з 01.07.2000 року, загальний стаж (після 2004 року) 11 років 2 місяці. Доплата за понаднормовий стаж за 16 років. Також зазначено, що пенсіонер працює (а.с. 178-179).

Із розрахунку пенсійного органу від 26.11.2020 року (час розрахунку 14:20) про перерахунок пенсії позивача за період з 01.04.2019 року по 01.12.2020 року убачається, що при визначенні розміру доплати за понаднормовий стаж ОСОБА_1 врахований загальний (повний) стаж 55 роки 2 місяці та 1 день. При цьому, розмір доплати за понаднормовий час у період з 01.04.2019 року по 30.06.2019 року обрахований, виходячи з положень абзацу 2 ч. 1 ст. 28 Закону 1058-ІV, з урахуванням 34 років понаднормового стажу, загальний розмір пенсії у цей період складає 10.986,03 грн. з 01.07.2019 року по 01.12.2019 року розмір доплати за понаднормовий час у період з 01.03.2019 року по 30.06.2019 року обрахований, виходячи з положень абзацу 2 ч. 1 ст. 28 Закону 1058-ІV, з урахуванням 20 років понаднормового стажу, загальний розмір пенсії у цей період складає 7.011,78 грн (а.с. 53-55).

Із розрахунку пенсійного органу від 26.11.2020 року (час розрахунку 14:39) про перерахунок пенсії позивача за період з 01.05.2019 року по 01.12.2020 року убачається, що при визначенні розміру доплати за понаднормовий стаж ОСОБА_1 врахований загальний (повний) стаж 55 рік 2 місяці та 1 день. При цьому, розмір доплати за понаднормовий час у період з 01.05.2019 року по 01.12.2019 року обрахований, виходячи з положень абзацу 2 ч. 1 ст. 28 Закону 1058-ІV, - за 35 років понаднормового стажу, а загальний розмір пенсії складає 11.109,24 грн. З 01.12.2029 року розмір доплати обраховується, виходячи з положень абзацу 2 ч. 1 ст. 28 Закону 1058-ІV, - за 20 років понаднормового стажу, а загальний розмір пенсії складає 7.011,78 грн (а.с. 56-58).

Із розрахунку пенсійного органу від 26.11.2020 року (час розрахунку 14:54) про перерахунок пенсії позивача за період з 17.09.2019 року по 01.12.2020 року убачається, що при визначенні розміру доплати за понаднормовий стаж ОСОБА_1 врахований загальний (повний) стаж 55 рік 2 місяці та 1 день. При цьому, розмір доплати за понаднормовий час у період з 17.09.2019 року по 01.12.2020 року обрахований, виходячи з положень абзацу 2 ч. 1 ст. 28 Закону 1058-ІV, а загальний розмір пенсії складає 7.011,78 грн (а.с. 47-49).

Із розрахунку пенсійного органу від 27.11.2020 року (час розрахунку 09:36) про перерахунок пенсії позивача за період з 01.03.2019 року по 01.12.2020 року убачається, що при визначенні розміру доплати за понаднормовий стаж ОСОБА_1 врахований загальний (повний) стаж 53 роки 1 місяць та 1 день. При цьому, розмір доплати за понаднормовий час у період з 01.03.2019 року по 30.06.2019 року обрахований, виходячи з положень абзацу 2 ч. 1 ст. 28 Закону 1058-ІV, з урахуванням 34 років понаднормового стажу, загальний розмір пенсії у цей період складає 10.729, 26 грн. з 01.07.2019 року по 01.12.2019 року розмір доплати за понаднормовий час у період з 01.03.2019 року по 30.06.2019 року обрахований, виходячи з положень абзацу 2 ч. 1 ст. 28 Закону 1058-ІV, з урахуванням 18 років понаднормового стажу, загальний розмір пенсії у цей період складає 6.733,53 грн (а.с. 53-55).

Із розрахунку пенсійного органу від 27.11.2020 року (час розрахунку 09:36) про перерахунок пенсії позивача за період з 01.03.2019 року по 01.12.2020 року убачається, що при визначенні розміру доплати за понаднормовий стаж ОСОБА_1 врахований загальний (повний) стаж 53 роки 1 місяці та 1 день. При цьому, розмір доплати за понаднормовий час у період з 01.03.2019 року по 30.06.2019 року обрахований, виходячи з положень абзацу 2 ч. 1 ст. 28 Закону 1058-ІV, з урахуванням 34 років понаднормового стажу, загальний розмір пенсії у цей період складає 10.729, 26 грн. з 01.07.2019 року по 01.12.2019 року розмір доплати за понаднормовий час у період з 01.03.2019 року по 30.06.2019 року обрахований, виходячи з положень абзацу 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-ІV, з урахуванням 18 років понаднормового стажу, загальний розмір пенсії у цей період складає 6.733,53 грн (а.с. 53-55).

Таким чином, незважаючи на наявність судового рішення, що набрало законної сили, після набрання чинності Законом № 2148-VIII, відповідач почав виплачувати позивачеві пенсію без урахування положень ч. 2 ст. 56 Закону № 796, оскільки умовою для застосування вказаної норми є отримання пенсії на підставі ч. 2 ст. 27 Закону № 1058.

Погоджуючись з загальним висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог адміністративного позову ОСОБА_1 , колегія суддів вважає установленим, що до 17.09.2019 року позивач ОСОБА_1 на виконання постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2014 року у справі № 554/3179/14-а, розпорядження Октябрського УПФУ в Полтавській області від 02.12.2014 року (т. 1, а.с. 151), і рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 року у справі № 440/2237/19 отримував пенсію, згідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-ІV та з урахуванням ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII, тобто із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років.

При цьому, колегія суддів зауважує, що постанова Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 554/3179/14-а прийнята 24.04.2014 року, а розпорядження Октябрського УПФУ в Полтавській області - 02.12.2014 року, тобто до набрання чинності Законом № 2148-VIII, яким доповнено ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII словами «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, Закон № 2148-VIII та зміни, що ним внесені до інших законодавчих актів України, не можуть застосуватися до спірних правовідносин, на вирішення яких була прийнята постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2014 року у справі № 554/3179/14-а (судове рішення було виконано Октябрським УПФУ в Полтавській області, у тому числі шляхом переведення позивача ОСОБА_1 з 01.07.2013 року з пенсії по інвалідності, призначеної на умовах Закону № 796-XII, на пенсію за віком на умовах Закону № 1058-ІV, зокрема ч. 1 ст. 27, ст. 28 цього Закону) та рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 року у справі № 440/2237/19.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 року у справі № 440/2237/19 в установленому законом порядку не скасовано та/або не змінено.

За приписами ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників. А також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, внесення змін до ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII та доповнення її словами і цифрами у разі призначення пенсії на умовах частини 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не могло бути підставою для відповідача для обчислення розміру пенсії позивача ОСОБА_1 без урахування ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII та невиконання судових рішень.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи сторін, також вважає за необхідне зазначити, що означені вище розпорядження відповідача про перерахунок пенсії позивача ОСОБА_1 не відповідають правовими положеннями п. 4 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, яким регламентовано, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. Аналогічна норма закріплена також у п. 2 Прикінцевих положень Закону № 2148-VIII.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за повідомленням ГУ ПФУ в Полтавській області від 14.02.2023 року (т. 2, а.с. 2) та, виходячи з розрахунку страхового стажу позивача ОСОБА_1 (т. 2, а.с. 4), страховий стаж позивача станом на 28.02.2021 року (до суду позивач звернувся 22.01.2021 року) дорівнює 57 років 4 місяці 09 днів.

Отже, станом на 28.10.2019 року страховий стаж ОСОБА_1 дорівнював 56 років 00 місяців 09 днів, а станом на 28.10.2020 року 57 років 00 місяців 09 днів.

Розрахунок страхового стажу, поведений позивачем, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки останній має певні розбіжності на кшталт, - за даними військового квитка позивач проходив службу у ЗС СРСР у період з 14.09.1967 року по 13.11.1969 року (т. 2, а.с. 5), при цьому у трудовій книжці ОСОБА_1 мається запис № 8, підстава запису означений військовий квіток, про проходження позивачем військової служби у період з 14.09.1967 року по 19.11.1969 року (т. 2, а.с. 10); - у Глухівському технікумі гідромеліорації та електрифікації сільського господарства ОСОБА_1 навчався з 01.09.1963 року по 13.07.1967 року, а 15.07.1967 року позивач отримав диплом про присвоєння кваліфікації, тощо.

При цьому, колегія суддів зауважує, що із письмових пояснень позивача ОСОБА_1 від 31.01.2023 року (т. 1, а.с. 239) вбачається, що загальний підсумок страхового стажу, що здійснений відповідачем та позивачем збігається, - «Виходячи із розрахунку страхового стажу на підставі трудової книжки, станом на 28.12.2020 року, мій загальний страховий стаж складає 57 років 3 місяці 9 днів (51 рік 5 міс. 9 днів + 5 років 10 міс. з 28.02.2015 року».

Колегія суддів зазначає, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (п. 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі № 910/719/19, постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 757/31606/15-ц).

Оскільки предмет спору у справі, що розглядається, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини стосуються питань можливості застосування після 01.10.2017 року положень ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII при обчисленні позивачу розміру пенсії за віком, що призначена на умовах ч. 1 ст. 27, ст. 28 Закону № 1058-ІV, колегія суддів вважає хибними посилання суду першої інстанції на висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 06.02.2018 року (справа № К/9901/684/17), від 24.07.2018 року (справа № 347/581/17), від 05.09.2018 року (справа № 565/1062/17), від 10.10.2018 року (справа № 679/952/17), так як правовідносини між учасниками означених вище справ виникли до змін, внесених Законом № 2148-VIII у редакцію ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII.

За наведених обставин, колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача ОСОБА_1 на правові висновки, викладені Верховним Судом України в постанові від 07.07.2015 року у справі № 21-727а/15, та Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 року у справі № 560/675/17.

Щодо твердження відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані ст. 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Колегія суддів наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Загальне правило щодо необхідності вчинення особою активних дій з метою призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший чи з`ясування видів та розміру складових, які враховані при розрахунку пенсії шляхом подання відповідних заяв визначено Законом № 1058-IV (зокрема, ст.ст. 44, 45) та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 року у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 року № 340/1019/19).

Згідно з п.п. 4.3 п. 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Підпунктом 4.7 п. 4 цього Порядку унормовано, що орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Матеріали справи посвідчують ту обставину, що відповідач не інформував позивача ОСОБА_1 про прийнятті ним рішення про відмову в проведенні перерахунку його пенсії у зв`язку із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII стаж. Пенсійний орган також не виконав свого обов`язку щодо інформування позивача ОСОБА_1 про прийнятті ним рішення про проведення перерахунку його пенсії, перелік яких наведений в постанові вище.

За встановленими судом апеляційної інстанції обставинами у березні 2020 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшло звернення ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ст. 382 КАС України, про протиправність дії ГУ ПФУ в Полтавській області в особі начальника Тараторкина В.Н. в зв`язку з невиконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 року справа № 440/2237/19 та в зв`язку із зменшенням пенсійної виплати встановленої рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24.04.2014 року, справа № 554/3179/14-а), про зобов`язання його вчинити певні дії і встановити судовий контроль за виконанням прийнятого судового рішення відповідно до вимог статті 382 КАС України.

За наслідками розгляду звернення ОСОБА_1 , в мотивувальній частині ухвали від 17.12.2020 року у справі № 440/2237/19 Полтавський окружний адміністративний суд зазначив щодо зауважень позивача стосовно здійснення відповідних доплат відповідачем в частині подальших періодів, то заявник не позбавлений права звернутися до суду із позовом по захист порушених прав у такому випадку після настання обставин, які свідчать про порушене право.

20.12.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою, якою просив забезпечити перерахунок та виплату заборгованості з доплати за понаднормовий стаж наступним чином: у вересні 2019 року в розмірі 35%, у період з жовтня 2019 року до вересня 2020 року в розмірі 36%, у період з вересня 2020 року по грудень 2020 року в розмірі 37%. Визначивши, що для розрахунку розміру доплати до пенсії за понаднормовий стаж слід застосовувати заробіток 12.320,73 грн. Також просив пенсійний орган, керуючись Законом України «Про компенсацію громадянам частини доходів в зв`язку з порушенням термінів її виплати» провести індексацію донарахованої доплати до пенсії (а.с. 11-14).

Листом від 11.01.2021 року, у відповідь на звернення позивача, пенсійний орган повідомив останнього, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.09.2019 року у справі № 440/2237/19, яке набрало законної сили 17.09.2019 року, проведений перерахунок доплати до пенсії за віком за понаднормовий стаж у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII. На виконання рішення суду 15.08.2019 року пенсію перераховано до дня набрання рішенням суду законної сили 17.09.2019 року, оскільки судове рішення не містить зобов`язань про перерахунок пенсії в подальшому з 17.09.2019 року доплату за понаднормовий стаж визначено згідно ст. 28 Закону № 1058-ІV. У зв`язку з тим, що він отримує пенсію за віком, яка обчислена відповідно до ч. 1 ст. 27, ст. 28 Закону № 1058-ІV, право на збільшення пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII стаж буде мати вразі призначення пенсії на умовах ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-ІV.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується із загальним висновком суду першої інстанції про те, що позивач звернувся до суду з позовом у межах строку, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України, з урахуванням дати, коли він дізнався про порушення своїх прав. Будь-яких доказів, які б спростували висновок суду відповідач не надав.

Щодо посилання суду першої інстанції на положення ст. 46 Закону № 1058-IV, то такі є безпідставним, оскільки за змістом наведеної норми строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій, в спірних же правовідносинах суми збільшення до пенсії не були нараховані пенсійним органом.

До того ж, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 року у справі № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема ст. 87 Закону № 1788-ХІ та ст. 46 Закону № 1058-ІV (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Відповідно до положень ст. 315 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення лише у випадку, коли залишає оскаржуване судове рішення без змін.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 315 КАС України унормовано, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Оцінюючи в сукупності наведені обставини справи, виходячи з вищевказаних положень нормативно-правових актів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в цілому дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , із викладених мотивів.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегія суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді Л.В. Курило А.О. Бегунц
Постанова у повному обсязі складена і підписана 23 березня 2023 року.