Справа № 200/2037/22
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року Справа№200/2037/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами загального позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 »

Міністерства оборони України

військової частини НОМЕР_1

треті особи

ІНФОРМАЦІЯ_2

військова частина НОМЕР_2

про визнання нечинним контракту, припинення дії контракту

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (відповідач1), Міністерства оборони України (відповідач2), військової частини НОМЕР_1 (відповідач3), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2: ІНФОРМАЦІЯ_2 , військова частина НОМЕР_2 про визнання нечинним контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, укладеного з Міністерством оборони України 10 січня 2022 року, припинення дії контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України укладеного між Міністерством оборони України та ОСОБА_1 від 10 січня 2022 року, з урахуванням уточнень до позовної заяви від 11.03.2022 року та від 17.07.2022 року.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував тим, що згідно наказу №4 від 10.01.2022 року командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 було зараховано на військову службу в Збройні Сили України до списків особового складу ЗСУ військової частини НОМЕР_2 та призначено на посаду начальника медичної служби кадру 105 окремого батальйону територіальної оборони на підставі наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 31 січня 2021 року №359.

Після видачі наказу №4 від 10.01.2022 року позивач випадково дізнався про наявність ніби підписаного ним контракту про проходження військової служби від 10.01.2022 року.

Позивач категорично заперечує обставину підписання ним контракту і зазначає, що він не бачив та не ознайомлювався з цим контрактом.

Отже, вважає, що фактично відсутня об`єктивна сторона щодо укладання даного контракту, та відповідно виникнення прав та обов`язків у сторін.

На адвокатські запити адвоката Тертичного Ю.В. про отримання відповідних документів, що підтверджують укладання між позивачем та Міністерством оборони України контракту про проходження військової служби та оригіналу контракту, який підписано власноручно позивачем адвокатом не отримано.

Зазначає, що нічого не знає про військовий контракт і ніколи його не підписував, тому просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку із невідповідністю ст. 161 КАС України та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14 березня 2022 року, проте засідання не відбулося внаслідок військової агресії російської Федерації через загрозу ракетних ударів по всій території України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 червня 2022 року витребувано докази у відповідачів та третьої особи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2022 року повторно витребувано докази у відповідачів та третіх осіб.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року залучено у якості співвідповідача військову частину НОМЕР_1 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року повторно витребувано докази у відповідачів та третьої особи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2022 року у задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про зупинення провадження у справі відмовлено.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2022 року заяву представника позивача ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено частково та забезпечено участь представника позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року клопотання представника позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено та призначено судову почеркознавчу експертизу в адміністративній справі №200/2037/22.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року закрите підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті позовних вимог на 23 березня 2023 року в порядку письмового провадження.

Представником Міністерства оборони України надано письмовий відзив від 27.05.2022 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивача 10.01.2022 року за контрактом було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 на посаду начальника медичної служби кадру 105 окремого батальйону територіальної оборони.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (надалі - Закон України №2232-XII).

Частиною 1 статті 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно із частиною 1 статті 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закон України №2232-XII проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Щодо прийняття на військову службу за контрактом, ч. 1 ст. 20 Закону України №2232-XII визначає, що на військову службу за контрактом приймаються громадяни, які пройшли професійно-психологічний відбір і відповідають установленим вимогам проходження військової служби, а саме, громадяни України, які мають спеціальні звання середнього, старшого, вищого начальницького складу або класні чини та не досягли граничного віку перебування на військовій службі, - на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу з одночасним присвоєнням військових звань у порядку переатестації відповідно до частини п`ятої статті 5 цього Закону.

На виконання Закону № 2232-ХІІ, з метою визначення порядку та регулювання питань проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України Указом Президента України «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 затверджено «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» (надалі Положення).

Відповідно до п. 13 Положення порядок добору та прийняття громадян на військову службу за контрактом установлюється Міністерством оборони України.

3 громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладаються:

контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - контракт про проходження військової служби) - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби (пункт 15 Положення).

Згідно з п. 16 Положення право на укладення від імені Міністерства оборони України контракту про проходження військової служби надається:

1) Міністру оборони України:

з особами вищого офіцерського складу;

з особами офіцерського складу, які призначаються на посади Міністром оборони України;

з визначеними статтею 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадянами, які здобули вищу освіту за ступенем не нижче бакалавра, не мають військових звань офіцерського складу та приймаються на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу;

2) військовим посадовим особам - з іншими категоріями осіб у порядку, визначеному Міністерством оборони України.

Оскільки, позивач не відноситься до категорій осіб: вищого офіцерського складу, офіцерського складу, які призначаються на посади Міністром оборони України та громадян, які здобули вищу освіту за ступенем не нижче бакалавра, не мають військових звань офіцерського складу та приймаються на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу, то право на укладення від імені Міністерства оборони України контракту про проходження військової служби з позивачем надавалось іншій військовій посадовій особі.

Зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що військове звання позивача відноситься до «молодшого офіцерського складу», а отже рішення про звільнення позивача із військової служби здійснюється командирами корпусів та командувачами військ оперативних командувань і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них, та ні як не рішенням Міністра оборони України, тому будь-які позовні вимоги до Міноборони є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З зазначених причин відповідач 2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідачем 3 військовою частиною НОМЕР_1 надано відзив від 08.08.2022 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що сума витрат на правову допомогу позивача не відповідає реальним витратам, а військову частину НОМЕР_1 виключено з системи розпорядників бюджетних коштів та зараховано до системи забезпечення військової частини НОМЕР_3 , тому просить відмовити у задоволенні позову.

Представником оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » надано аналогічні пояснення від 27.05.2022 року.

Також надано пояснення від 12.08.2022 року про те, що контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, укладений 10.01.2022 року з ОСОБА_1 направлений за вхідним номером № 48 від 10.01.2022 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 для передачі встановленим порядком до військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до абзаців 33, 35, 38 пункту 2.20 розділу ІІ наказу Міністра оборони України від 10.04.2009 року № 170 «Про затвердження Інструкції про організації виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» заходи щодо укладанню контракту з ОСОБА_1 проводились у військовій частині НОМЕР_2 .

Крім того, надано пояснення від 22.09.2022 року, відповідно до яких, відповідно до листа командира військової частини НОМЕР_2 від 27.12.2021 року № 189 кандидатуру ОСОБА_1 було погоджено на вакантну посаду начальника медичної служби НОМЕР_4 окремого батальйону територіальної оборони та зараховано до складу цієї частини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 надано пояснення від 26.07.2022 року, в яких зазначає, що позивач не проходів військову службу за контрактом у військоматі, а проходив її у військовій частині НОМЕР_2 .

Наголошує, що контракт укладається у двох екземплярах, один з яких зберігається в особовій справі військовослужбовця. Зазначив, що особова справа Трифонова знаходиться у військовій частині НОМЕР_2 .

Військова частина НОМЕР_2 листом від 02.07.2022 року надала витребувані судом документи та пояснення командира ОСОБА_3 від 19.08.2022 року, в яких зазначає, що 24.02.2022 року ОСОБА_1 самостійно залишив військову частину та по теперішній час на службу не з`явився.

Учасниками справи надано клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.

Відповідно до статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_5 . Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

27.12.2021 року ОСОБА_1 як лейтенант медичної служби запасу звернувся до начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_5 з заявою, в якій просив воєнкома клопотати перед вищим командуванням про прийняття його на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу строком на п`ять років на вакантну посаду начальника медичної служби начальника медичного пункту 105 окремого батальйону територіальної оборони оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України.

При цьому, позивач зазначив у заяві, що з порядком проходження військової служби за контрактом ознайомлений.

Листом командира кадру військової частини НОМЕР_2 від 27.12.2021 року, скерованим на адресу начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомлено, що кандидатуру ОСОБА_1 погоджено на зазначену вище посаду та запропоновано організувати підготовку відповідних документів для проекту контракту з кандидатом для проходження військової служби офіцерського складу за контрактом.

Наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 31.12.2021 року № 359 наказано укласти контракт з лейтенантом запасу ОСОБА_1 на посаду начальника медичної служби НОМЕР_4 окремого батальйону територіальної оборони.

Приписом начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 від 08.01.2022 року № 129 лейтенанту медичної служби ОСОБА_1 було запропоновано до 10.01.2022 року з`явитися до 105 окремого батальйону територіальної оборони в підпорядкування командира військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби за контрактом. Підставою вказано наказ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 31.12.2021 року № 359.

10.01.2022 року між ОСОБА_1 як лейтенантом медичної служби запасу та Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_5 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на п`ять років.

Відповідно до п. 11 контракту передбачено, що він набирає законної сили з 10.01.2022 року, про що зазначено в ньому командиром військової частини НОМЕР_2 майором ОСОБА_6 .

В пункті 11-1 контракту позивач розписався за отримання другого екземпляру контракту.

На підставі зазначеного вище контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 10.01.2022 року та наказу №4 від 10.01.2022 року командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 було зараховано до списків особового складу ЗСУ військової частини НОМЕР_2 та призначено на посаду начальника медичної служби кадру 105 окремого батальйону територіальної оборони відповідно до наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 31 січня 2021 року №359.

Відповідно до власноручного рапорту ОСОБА_1 на адресу командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 позивач приступив до виконання обов`язків начальника медичної служби кадру 105 окремого батальйону територіальної оборони.

Перевіряючи правомірність дій відповідачів щодо укладення з позивачем контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, укладеного з Міністерством оборони України 10 січня 2022 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Згідно з приписами ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни проходять військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (надалі - Закон України №2232-XII).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з абз. 4 ч. 4 ст. 4 цього Закону одним із видів військової служби є військова служба за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу.

Порядок та умови укладання контракту, прийняття на військову службу за контрактом та її проходження регулюються, зокрема, «Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 та «Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженою наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 року № 170, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 року за № 438/16454.

Абзацом 1 п. 15 вказаного Положення встановлено, що з громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладаються: контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - контракт про проходження військової служби) - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби.

Відповідно до пп. 2 п. 16 цього Положення право на укладення від імені Міністерства оборони України контракту про проходження військової служби надається: посадовій особі, яка має право видавати накази по особовому складу та до повноважень якої належить призначення на відповідні посади, - з особами, що призначені або призначаються на посади, за якими штатом (штатним розписом) передбачено військове звання від рядового складу до старшого офіцерського.

Згідно з абз. 7 п. 18 цього Положення контракт про проходження військової служби укладається: з військовослужбовцями, які приймаються на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану, - до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.

Пунктом 26 даного Положення передбачено, що контракт укладається у двох примірниках, підписується сторонами контракту. Підпис посадової особи скріплюється відповідною гербовою печаткою. Один примірник контракту зберігається в особовій справі військовослужбовця, другий - у військовослужбовця. Контракт про проходження військової служби є підставою для видання відповідного наказу по особовому складу про зарахування особи до списків особового складу Збройних Сил України та призначення її на відповідну посаду чи продовження військової служби.

Враховуючи зміст наведених вище норм законодавства, суд вважає, що для надання контракту про проходження військової служби юридичної сили обов`язковою умовою є його підписання сторонами, а саме державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України (уповноваженою на те посадовою особою) та громадянином України, який бажає вступити на військову службу за контрактом, і всі взаємні права та обов`язки між учасниками вказаних правовідносин виникають лише після підписання відповідного контракту.

Відповідно до абзацу дев`ятнадцятого пункту 2.2 розділу II Положення запис про день набрання чинності контрактом здійснюється у відповідному пункті форми контракту та додатка до контракту про проходження військової служби (додатки 1-3 до Положення) і завіряється підписом командира (начальника) військової частини, де зберігається перший примірник особової справи військовослужбовця. Другий примірник контракту надається військовослужбовцю під особистий підпис у відповідному пункті першого примірника контракту. Запис про продовження строку контракту у випадках, визначених пунктами 31-33 Положення, або продовження дії контракту у випадках, визначених пунктом 33-1 Положення, здійснюється в пункті 11-2 контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, форма якого визначена додатком 1 до Положення, за підписами командира (начальника) військової частини, де зберігається перший примірник особової справи військовослужбовця, та військовослужбовця. У випадках, визначених пунктом 33 Положення, та в разі тимчасової відсутності військовослужбовця з об`єктивних причин зазначений підпис здійснюється після його прибуття до місця проходження служби.

Як зазначено вище, в пункті 11-1 контракту від 10.01.2022 року наявний підпис ОСОБА_1 про отримання ним екземпляру контракту.

Під час судового засідання позивач пояснив, що це його підпис та надав суду свій екземпляр контракту з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи, оскільки інший підпис в пункті 8 та 10 контракту не належить йому.

В ході розгляду адміністративної справи на підставі ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року за клопотанням позивача була проведена почеркознавча експертиза.

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/103/22/9263-ПЧ від 15.12.2022 року встановлено наступне: Підпис від імені громадянина України військовослужбовця ОСОБА_7 в розділі: «8. Інші умови Контракту» в контракті про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ від 10.01.2022 р. виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Підпис від імені громадянина України військовослужбовця ОСОБА_7 в розділі: «10. Підписи сторін» в контракті про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ від 10.01.2022 р. виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

У зв`язку з тим, що відсутня «Методика по встановленню статі виконавця почергових об`єктів: підпису, почерку» вирішити питання, особою якої статі виконані рукописні записи в розділах 8, 10 контракту від 10.01.2022 року не виявляється можливим.

Підпис від імені громадянина України військовослужбовця ОСОБА_7 в розділі: «11-1. Підписи сторін, підпис військовослужбовця про отримання другого примірника контракту» в контракті про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ від 10.01.2022 р. виконаний ОСОБА_1 .

Тобто, із вказаного висновку вбачається, що з трьох особистих підписів позивача на спірному контракті один про отримання другого екземпляру контракту належить позивачу, що дає суду підстави вважати, що позивач таки підписав контракт в зазначеному пункті та отримав його примірник.

При цьому, ані експертом, ані судом не встановлено, хто саме: чи позивач розписався не своїм підписом в розділах 8 та 10 контракту, чи представники відповідачів чи третіх осіб вчинили ці підписи.

В поясненнях від 27.07.2022 року військова частина НОМЕР_2 зазначила, що ОСОБА_1 прибув на службу вже з підписаним контрактом, тому їм невідомі обставини підписання спірного контракту.

Таким чином, фактично наявна об`єктивна сторона щодо укладання спірного контракту, та відповідно наявне виникнення прав та обов`язків у сторін.

Частинами 1 та 2 статті 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору та укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною.

Також суд зауважує, що у позовній заяві зазначено, що позивач нічого не знав про контракт та ніколи його не бачив, що в свою чергу має ознаки зловживанням процесуальними правами з боку позивача.

На запитання суду, яким чином позивач, як офіцер запасу опинився на службі у військовій частині НОМЕР_2 : чи-то за контрактом, чи-то за мобілізацією, ОСОБА_1 повідомив, що можливо на якихось інших цивільно-правових підставах, не надавши при цьому ніяких документів окрім контракту від 10.01.2022 року.

Стосовно позовних вимог в частині визнання нечинним контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, укладеного з Міністерством оборони України 10 січня 2022 року суд зазначає таке.

Як зазначено вище, пунктом 26 Положення контракт укладається у двох примірниках, підписується сторонами контракту. Підпис посадової особи скріплюється відповідною гербовою печаткою.

Один примірник контракту зберігається в особовій справі військовослужбовця, другий - у військовослужбовця.

Контракт про проходження військової служби є підставою для видання відповідного наказу по особовому складу про зарахування особи до списків особового складу Збройних Сил України та призначення її на відповідну посаду чи продовження військової служби.

Відповідно до пункту 2.20 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170 за результатом відбору до проходження військової служби за контрактом кандидати з особовими справами та приписами військових комісаріатів направляються до військових частин.

У військових частинах стосовно кандидатів проводяться, зокрема, такі заходи: оформлення контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

При успішних результатах відбору командир військової частини укладає з громадянами контракт про проходження військової служби та призначає на відповідні військові посади, про що видається наказ по особовому складу.

З аналізу наведених норм вбачається, що укладення контракту про проходження професійної військової служби проходить дві стадії: 1) узгодження волі сторін, яка характеризується добровільністю вступу на професійну військову службу (суб`єктивна сторона), водночас, відсутність волі не породжує військово-службових відносин; 2) волевиявлення, тобто підпис контракту і тим самим надання узгодженої волі зовнішнього виразу (об`єктивна сторона). Волевиявленню передує перевірка відповідності громадянина (військовослужбовця) вимогам встановленим для вступу на професійну військову службу за контрактом.

Як встановлено судом, 27.12.2021 року ОСОБА_1 як лейтенант медичної служби запасу звернувся до начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_5 з заявою, в якій просив воєнкома клопотати перед вищим командуванням про прийняття його на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу строком на п`ять років на вакантну посаду начальника медичної служби начальника медичного пункту 105 окремого батальйону територіальної оборони оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України.

В подальшому відповідачі та треті особи діяли в межах Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170, уклавши з позивачем спірний контракт від 10.01.2022 року.

Отже, такий рапорт позивача свідчить про узгодження волі сторін, яка характеризується добровільністю вступу на професійну військову службу та передує укладенню контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд не приймає до уваги твердження позивача щодо не обізнаності про існування контракту, оскільки поданим рапортом останній безпосередньо клопотав у керівництва про його укладення та свідомо бажав нести службу у Збройних Силах України, був ознайомлений з умовами проходження військової служби за контрактом. Зворотного матеріалами справи не доведено.

Крім того, відповідно до пояснень військової частини НОМЕР_2 від 27.07.2022 року позивач прибув у розпорядження військової частини вже з підписаним контрактом і в цей же день власноруч написав рапорт про прийняття посади і початок обов`язків за посадою та будь-яких зауважень, скарг чи пропозицій з приводу контракту не висловлював, що також свідчить про вільне волевиявлення позивача на проходження військової служби за контрактом.

Вільне волевиявлення учасника правочину є тією вимогою, яка відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України, характеризує чинність правочину. Матеріали справи свідчать про вільне волевиявлення позивача на укладання контракту про проходження військової служби.

На підставі зазначеного, вимоги позивача про визнання нечинним контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, укладеного з Міністерством оборони України 10 січня 2022 року не підлягають задоволенню.

Вимоги про припинення дії контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України укладеного між Міністерством оборони України та ОСОБА_1 від 10 січня 2022 року є похідними від первинних вимог, тому також не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, оскільки позивачу відмовлено у задоволенні вимог, то судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

На підставі положень Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (відповідач1) (місцезнаходження: 49006, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, буд. 42), Міністерства оборони України (відповідач2) (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: АДРЕСА_3 , ), військової частини НОМЕР_1 (відповідач3) (адреса: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2: ІНФОРМАЦІЯ_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_5 , код НОМЕР_8 ), військова частина НОМЕР_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_6 , код НОМЕР_9 ) про визнання нечинним контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, укладеного з Міністерством оборони України 10 січня 2022 року, припинення дії контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України укладеного між Міністерством оборони України та ОСОБА_1 від 10 січня 2022 року відмовити.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 23 березня 2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л.Б. Голубова