Справа № 759/13254/22
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Сорочка Є.О.,

Чаку Є.В.,

при секретарі Дмитренко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 05 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 05 січня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

Заслухавши учасників справи, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.09.2022 року близько 16 год. 13 хв. щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР №5939965. Зі змісту даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 на автомобілі SKODA KAROQ д.н.з. НОМЕР_1 25.09.2022 року о 15:47:50 керував транспортним засобом в межах населеного пункту смт. Війтівці зі швидкістю 96 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР, відповідальний за що передбачена ч.1 ст.122 КУпАП. Швидкість зафіксовано приладом TruCam ТС008383. Відповідно до даної постанови прийнято рішення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Позивач, не погоджуючись з оскаржуваною постановою, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Так, пунктом 12.4 ПДР встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Так, зі змісту постанови серії ЕАР №5939965 вбачається, що позивач в населеному пункті порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР України на 46 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCаm ТС008383.

Щодо тверджень позивача про те, що фіксування перевищення швидкості здійснено не стаціонарно вмонтованим приладом, а способом фіксації швидкості з руки приладом TruCаm ТС008383, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Пункт 1 ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» встановлює, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Частиною 1 зазначеної статті також встановлено, що технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Зі змісту вказаних норм дійсно не вбачається можливість органів національної поліції на використання, зокрема, приладу TruCam LTI, у ручному режимі. Але суд вважає необхідним наголосити, що порядок провадження у справах про адміністративне правопорушення визначений КУпАП, який є спеціальним нормативним актом по відношенню до Закону України «Про Національну поліцію», і саме він підлягає застосуванню.

Відповідно до Розділу 1 посібника користувача LTI 20/20 TruCam II, вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam II призначений для вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному або автоматичному режимах. Вимірювач відноситься до мобільних або ручних (залежно від ступеню участі оператора у процесі роботи вимірювача) дистанційних приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху. Вимірювач використовується під час контролю швидкості ТЗ підрозділами Національної Поліції та уповноваженими організаціями. У ручному режимі оператор сам обирає ТЗ, швидкість руху якого буде виміряна. При цьому можливий режим відеофіксації. У автоматичному режимі при перевищенні встановленого обмеження швидкості руху ТЗ здійснюється фото/відео фіксація події, що має ознаки порушення ПДР.

Згідно Сертифікату перевірки типу, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 26.12.2018 року, вимірювач швидкості руху транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam ІІ відповідає типу засобу вимірювальної техніки застосовним вимогам Технічного регламенту. Свідоцтво дійсне до 26.12.2028 року.

Також, вимірювач швидкості руху транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam ІІ відповідає затвердженому типу, описаному в сертифікаті перевірки типу та вимогам Технічного регламенту, відповідно до Сертифікату відповідності, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 23.12.2020 року.

Згідно зі свідоцтвом про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/23788, виданого ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач швидкості руху транспортних засобів LTI 20/20 TruCam ІІ №ТС008383 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Свідоцтво чинне до 22.10.2022 року. Тобто вказане свідоцтво було чинним на момент винесення оспорюваної постанови.

Можливість використання виробу LTI 20/20 TruCam II, виробництва Laser Technology Inc, США, також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 24.12.2020 року №04/05/02-3560.

Відповідно до вказаного свідоцтва максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та в автоматичному режимах ±2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; ±1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

Окрім того, відповідно до інформації ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач ТruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі. Можливість використання приладу LTI 20/20 TruCam II у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання).

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів не приймає до уваги вказані вище доводи позивача у зв`язку з їх безпідставністю.

Щодо тверджень позивача про те, що поліцейським протокол про адміністративне правопорушення не складався, а відразу винесена постанова, хоча він не погоджувався з допущеним правопорушенням, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Крім того, пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі - Інструкція), визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 Інструкції).

Дана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 04.06.2020 року у справі №711/2050/15.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, доводи позивача щодо нескладання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення судовою колегією також не приймаються до уваги з огляду на відсутність такої вимоги, встановленої законодавством.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до ст.40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону України «Про національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частина 2 статті 77 КАС України передбачає, що суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

За таких обставин відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та зокрема довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Водночас, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем було надано суду DVD-диск, який містить два відео-файли.

Із змісту вказаних відео встановлено, що відповідачем проводилась фіксація приладом TruCam LTI 20/20 серії №ТС008383 руху автомобіля SKODA KAROQ д.н.з. НОМЕР_1 в населеному пункті зі швидкістю 96 км/год, що є перевищенням дозволеної швидкості в населених пунктах згідно Правил дорожнього руху, а також спілкування позивача з працівниками поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Також відповідачем надано фотознімок, відповідно до якого вбачається, що позначка оптичного прицілу спрямована саме на автомобіль SKODA KAROQ д.н.з. НОМЕР_1 , зображення чітке.

Отже, фотознімок та відеозапис, здійснені сертифікованим приладом ТС008383, є отриманими у встановленому законом порядку доказами скоєного позивачем правопорушення та підтверджують перевищення позивачем швидкості в межах населеного пункту на 46 км/год.

Таким чином, відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції є документом, який відповідно до вимог ст.251 КУпАП, містить фактичні дані щодо предмету доказування, зокрема - місце, суть порушення та доводи сторін в момент винесення оскаржуваної постанови, а тому є належним та допустимим доказом у справі.

Крім того, аналізуючи відеозаписи можна дійти висновку, що інспектор дотримався передбаченої законодавством процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, оголосив про розгляд справи, ознайомив водія із правами, якими користується особа, стосовно якої проводиться розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності, надав на огляд докази вчинення правопорушення тощо.

До того ж, в оскаржуваній постанові міститься підпис позивача щодо роз`яснення йому положень статей 307, 308 КУпАП, прав, передбачених статтею 268 КУпАП, а також прав, порядку і строків оскарження постанови згідно зі ст. 289 КУпАП.

Так, враховуючи, що обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ним доведено належними та допустимими доказами факт скоєння правопорушення позивачем та факт дотримання ним процедури притягнення до адміністративної відповідальності, а тому всі вищевказані доводи та пояснення позивача спростовуються.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 січня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.