Справа № 420/1506/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1506/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» (, місцезнаходження: 68094, Одеська область, м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, 1) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-А) про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 26 січня 2023 року через підсистему Електронний суд (сформована 25.01.2023) надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» (, місцезнаходження: 68094, Одеська область, м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, 1) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-А), в якій позивач просить:

Визнати противоправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200335/2 від 11.11.2022 року.

Визнати противоправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2022/001167 від 11.11.2022 року.

Ухвалою від 03 лютого 2023 року прийнято до провадження та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи на підставі ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11.11.2022 року ТОВ «ОТОМАН» (далі Брокерська компанія, Декларант), діючи в інтересах ТОВ «ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ» на підставі Договору № 11/06-20 від 11.06.2020 року, звернулось до Одеської митниці відокремлений підрозділ Державної митної служби України, у зв`язку з імпортуванням на територію України товару (митна декларація № UA500500/2022/041449 від 11.11.2022 року), а саме виноград свіжий, вагою 20 600 кг (нетто), країна виробництва Туреччина (далі Товар).

Після подання Декларантом митної декларації (далі МД), Відповідачем було відправлено повідомлення про надання додаткових документів на підтвердження митної вартості.

У відповідь Декларантом надіслано лист № 11/11-22-А від 11.11.2022 р. (далі Лист), в якому викладено аргументи щодо безпідставності зауважень та вимоги надати додаткові документи та надано додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості: калькуляція витрат № б/н від 04.11.2022 року (далі Калькуляція), прейскурант (прайс-лист) № б/н від 29.10.2022 року (далі Прайс-лист), копія митної декларації країни відправлення № 22353300EX00005885 від 04.11.2022 р. (далі Експортна декларація), висновок експерта № 20-30/11-2022 від 11.11.2022 року (далі Висновок експерта).

Проте, 11.11.2022 року Декларантом було спочатку отримано від Відповідача рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200335/2 від 11.11.2022 року, а згодом того ж дня картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2022/001167 від 11.11.2022 року.

Так, відповідно до Рішення про коригування, митна вартість Товару була відкоригована Відповідачем в бік збільшення її розміру, а саме, збільшено до USD 28 840,00, у порівнянні із заявленою Декларантом митною вартістю USD 16 480,00. Таке коригування митної вартості в бік збільшення спричинило необхідність для Позивача сплатити митні платежі в більшому розмірі, ніж це було передбачено виходячи із заявленої Декларантом митної вартості. Таким чином, Позивачем було доплачено: мито 45 198,79 грн. та ПДВ 99 437,33 грн., разом 144 636,12 грн.

На думку представника позивача вказані рішення та картка відмови підлягають скасуванню, з огляду на таке.

Стосовно відсутності інформації про вартість упаковки, представник позивача зазначає, що відповідно до розділу А.9 умов CРТ Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс, Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки).

Відповідно до п. 7.2 Контракту на поставку № 33/22 від 22.08.2022 року обов`язок упаковки і маркування Товару покладений на Постачальника. Витрати з пакування та маркування товару покладаються на Постачальника. Ці витрати закладаються самостійно Постачальником у вартість товару і додатковому відшкодуванню з боку Покупця не підлягають. До того ж, Відповідачу до митного оформлення надавалася Калькуляція, в якій зазначено, що Постачальником до ціни Товару додано таку складову, як вартість тари та пакування.

Стосовно відсутності в інвойсі умов оплати товару, представник позивача зазначив, що п. 3.2 Контракту прямо передбачено, що якщо в товаросупровідних документах та/або інвойсі або в інших документах, що стосуються поставки товару, яка здійснюється відповідно до певного інвойсу, не зазначено умову оплати поставки такого товару відповідно до п. 3.1. Контракту, то вважається, що 100% вартості такого товару, що поставляється на підставі певного інвойсу, має бути сплачено Постачальнику протягом 14 днів з моменту закінчення митного оформлення товару покупцем, що підтверджується ВМД. Тобто сторонами Контракту в п. 3.2. фактично закріплено обрання післяплати як умови оплати за замовчуванням, якщо інше не передбачено товаросупровідними документами або інвойсом.

Стосовно доводів митного органу, що позивачем не було надано до митного оформлення такого документу, як замовлення, представник позивача зазначає, що по-перше, пункт 2 статті 53 МКУ містить повний перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, а тому у позивача не виникає обов`язку з надання такого документу.

По-друге, замовлення, які передбачені п. 1.2 Контракту, не укладаються як окремий документ з певним набором необхідних реквізитів. Сторони Контракту розуміють під замовленням листування за допомогою електронної пошти, в якому узгоджуються значущі умови поставки товару.

Стосовно твердження митного органу, що зазначена у прайс-листі постачальника цінова пропозиція не є адресованою необмеженому колу осіб, представник позивача зазначає, що такі доводи є безпідставними, адже зі змісту прайс-листу лише вбачається, що він був направлений на ім`я Позивача, водночас жодний факт не свідчить на користь того, що цей прайс-лист відрізняється від всіх інших, які надаються Постачальником на ім`я інших покупців.

Крім того, жодним міжнародним нормативно-правовим актом не закріплена форма прайс-листа, а тому не можна однозначно трактувати наданий постачальником прайс-лист, як такий, що був складений виключно для позивача.

Щодо доводів митного органу стосовно не проведення експертом спеціальної перевірки достовірності незалежних джерел, які були використані у висновку експерта та стосовно посилання Відповідача на те, що висновок експерта має інформаційний характер, як на підставу для залишення його поза увагою, представник вважає їх необґрунтованими, по-перше, фіксуючи такий висновок у рішенні про коригування, відповідач фактично резюмує наявність обов`язку експертів здійснювати купівлю товарів, пропозиції щодо яких ним вивчалися на ринку, оскільки іншого способу перевірки достовірності цінових пропозицій аналогічного товару, окрім як реального придбання такого товару, не існує. Оскільки до обов`язків експерта при здійсненні товарознавчої експертизи не входить укладення договорів купівлі-продажу товару за кожною з пропозицій, що ним досліджена, зауваження відповідача з цього питання є безпідставними.

Та по-друге, враховуючи, що всі документи мають інформаційний характер, відповідачем не зазначено об`єктивних підстав, за яких саме надані позивачем висновки не могли бути прийняті до уваги під час перевірки правильності визначення митної вартості.

У встановлений судом строк через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕС/1691/23 від 02.03.2023 року), відповідно до якого відповідач заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, з огляду на таке.

Представник відповідача зазначає, що декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару № 1 «Виноград свіжий, у пластикових ящиках 2130 шт., на 26 дерев`яних палетах, врожай 2022 року. Для громадського споживання. Торговельна марка: MOPE. Виробник: MOPE TARIM URUNLERI SEBZE MEYVE GIDA LOJISTIK ITHALAT IHRACAT SANAYI VE TICARET LIMITED SIRKETI. Країна виробництва: Туреччина (TR).» до Одеської митниці подано митну декларацію (МД) № 22UA49U1 від 11.11.2022.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) № 22UA49U1 від 11.11.2022 позивачем надані документи зазначені в графі 44 МД.

На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 22UA49U1 від 11.11.2022 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200335/2 від 11.11.2022, а саме:

1) відповідно до пп.в) п1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Згідно з п. 7 зовнішньоекономічного договору від 22.08.2022 № 33/22 товар повинен бути упакований та маркований, але у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі) не містять дані про числові значення такої складової митної вартості, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

2) п. 3.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 22.08.2022 №33/22 передбачено 100% передоплату або 100% оплату протягом 14 днів з моменту закінчення митного оформлення товару покупцем, але в наданий до митного оформлення рахунок-фактурі (інвойс) від 04.11.2022 № MOP023 не зазначено які саме умови оплати було застосовано на дану поставку товару.

3) п.1.2. зовнішньоекономічного договору від 22.08.2022 № 33/22 вказано що поставка товару визначається замовленням, який до митного оформлення не надавався.

Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

На підставі ч.3 статті 53 Митного кодексу України Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

5) виписку з бухгалтерської документації;

6) прейскуранти (прайс-листи),каталоги виробника товару;

7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

8) копію митної декларації країни відправлення. Згідно ст.254 МКУ для перевірки та підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації прошу надати переклад українською мовою копії митної декларації країни відправлення.

11.11.2022 декларантом ТОВ "ОТОМАН" надіслано:

прайс-лист від 29.10.2022,

висновок про вартісні характеристики товару від 11.11.2022 № 20-30/11-2022,

калькуляцію від 04.11.2022 б/н,

копію митної декларації країни відправлення № 22353300EX00005885 (без перекладу на українську мову), та

лист ТОВ "ДУНАЙСЬКОЇ ІМПОРТНОЇ КОМПАНІЇ" від 11.11.2022 № № 11/11-22А, що інших документів надано не буде.

У наданому прайс-листі від 29.10.2022 є посилання на контракт від 22.08.2022 № 33/22, що дана цінова пропозиція індивідуальна та не відноситься до усіх учасників ринку.

У додатково наданому висновку експерта щодо ціни на товар від 11.11.2022 № 20-30/11-2022 зазначено, що інформація у висновку взята з незалежних джерел, але експерт не проводив спеціальної перевірки її достовірності.

Отже, декларантом не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, розбіжності не спростовано.

Представник відповідача зазначає, що оскільки в документах, які були надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) 22UA49U1 від 11.11.2022 містили розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Отже, у відношенні товарів можливо застосувати резервний метод.

За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить: по товару № 1 - 1,4 дол.США/кг нетто (МД від 05.11.2022 № UA408020/2022/53174) ніж заявлено декларантом 0,8 дол.США/кг нетто.

У зв`язку з цим та у відповідності до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200335/2 від 11.11.2022.

Додатково представник відповідача зазначив, що Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) UA500500/2022/41658 від 12.11.2022 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів.

Таким чином, Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару № UA500500/2022/200335/2 від 11.11.2022 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2022/001167 від 11.11.2022 діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ».

Відповіді на відзив до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

22.08.22 року між ТОВ «Дунайська імпортна компанія» (Україна, покупець) та фірмою «MOPE TARIM URUNLERI SEBZE MEYVE GIDA LOJISTIK ITHALAT IHRACAT SANAYI VE TICARET LIMITED SIRKETI» (Туреччина, постачальник) було укладено контракт на поставку № 33/22.

Відповідно умов контракту постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар зазначений в замовленні покупця та у виставлених на його підставі інвойсах, що є невід`ємною частиною цього контракту, в порядку та на умовах, обумовлених контрактом (п.1.1 Контракту).

Поставка товару здійснюється партіями. Кількість кожної партії товару узгоджується сторонами і визначається в замовленнях, наданих покупцем на кожну партію товару. Загальна кількість поставленого товару складається з кількості, зазначеної в інвойсі по кожній партії товару (п.1.2 контракту).

Оплата за товар здійснюється покупцем на наступних умовах: 100% передплата; АБО 100% протягом 14 днів з моменту закінчення митного оформлення товару покупцем, що підтверджується ВМД (п.3.1 Контракту).

Гідно з п. 3.2. Контракту, якщо в товаросупровідних документах та/або інвойсі або в інших документах, що стосуються поставки товару, яка здійснюється відповідно до певного інвойсу, не зазначено умову оплати поставки такого товару відповідно до п. 3.1. Контракту, то вважається, що 100% вартості такого товару, що поставляється на підставі певного інвойсу, має бути сплачено Постачальнику протягом 14 днів з моменту закінчення митного оформлення товару покупцем, що підтверджується ВМД.

Постачальник може здійснювати поставку за цим контрактом на наступних умовах «Інкотермс 2020»: - СРТ (місце/порт відправлення/призначення вказується в інвойсі) постачальник здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному нам самим. Додатково до цього, постачальник зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у зазначений спосіб. У випадку здійснення перевезення в узгоджений пункт призначення декількома перевізниками, перехід ризику відбувається в момент передачі товару першому з них. Термін СРТ зобов`язує постачальника здійснити митне очищення товару для експорту. (п.4.2 Контракту).

Товар постачається покупцеві в тарі постачальника, призначеної для транспортування свіжих цитрусових, фруктів і овочів, яка включається у вартість товару та поверненню, компенсації не підлягає. Обов`язок упаковки і маркування товару покладений на постачальника. Витрати з пакування та маркування товару, а також витрати на пов`язані з цим роботи, покладаються на постачальника. Ці витрати закладаються самостійно постачальником у вартість товару і додатковому відшкодуванню з боку покупця не підлягають (п.7.1-7.2 Контракту).

Також, судом встановлено, що між ТОВ «Дунайська імпортна компанія» (клієнт) та ТОВ «ОТОМАН» (експедитор), 11.06.2020 року укладено договір № 11/06-20 про надання послуг, за яким даний договір регулює взаємини сторін пов`язані з транспортним експедируванням внутрішніх вантажів клієнта та їх митного оформлення. Транспортне експедирування та митне декларування полягає у наданні експедитором транспортно-експедиторських та брокерських послуг за плату і за рахунок клієнта (а.с.39-44).

На виконання вищевказаних договорів, у зв`язку з імпортуванням та ввезенням на територію України товару, а саме: № 1 «Виноград свіжий, у пластикових ящиках 2130 шт., на 26 дерев`яних палетах, врожай 2022 року. Для громадського споживання. Торговельна марка: MOPE. Виробник: MOPE TARIM URUNLERI SEBZE MEYVE GIDA LOJISTIK ITHALAT IHRACAT SANAYI VE TICARET LIMITED SIRKETI. Країна виробництва: Туреччина (TR).» до Одеської митниці було подано митну декларацію № UA500500/2022/041449 від 11.11.2022 року.

На запит Відповідача повідомленням за вих. № 11/11-22-А від 11.11.2022 року позивачем надано обґрунтовані пояснення щодо запитуваних митницею документів та надано відповідні додаткові документи, а саме: прейскурант (прайс-лист) виробника товару № б/н від 29.10.2022 року, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 20-30/11-2022 від 11.11.2022 року, розрахунок ціни (калькуляція) № б/н від 04.11.2022 року, та копія митної декларації країни відправлення № 22353300EX00005885 від 04.11.2022 р.

Суд встановив, що Одеською митницею 11.11.2022 року прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UA500500/2022/200335/2 та винесено картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2022/001167.

Підставами для коригування митної вартості зазначено:

1) відповідно до пп. в) п.1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п. 7 зовнішньоекономічного договору від 22.08.2022 № 33/22 товар повинен бути упакований та маркований, але у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі) не містять дані про числові значення такої складової митної вартості, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) п. 3.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 22.08.2022 №33/22 передбачено 100% передоплату або 100% оплату протягом 14 днів з моменту закінчення митного оформлення товару покупцем але, в наданий до митного оформлення рахунок-фактурі (інвойс) від 04.11.2022 № МОР023 не зазначено які саме умови оплати було застосовано на дану поставку товару.

3) п.1.2. зовнішньоекономічного договору від 22.08.2022 № 33/22 вказано, що поставка товару визначається замовленням, який до митного оформлення не надавався.

11.11.2022 декларантом ТОВ "ОТОМАН" надіслано прайс-лист від 29.10.2022, висновок про вартісні характеристики товару від 11.11.2022 № 20-30/11-2022, калькуляцію від 04.11.2022 б/н, копію митної декларації країни відправлення № 22353300ЕХ00005885 (без перекладу на українську мову), та лист ТОВ "ДУНАЙСЬКОЇ ІМПОРТНОЇ КОМПАНІЇ" від 11.11.2022 № № 11/11-22А, що інших документів надано не буде. У наданому прайс-листі від 29.10.2022 є посилання на контракт від 22.08.2022 № 33/22, що передбачає що дана цінова пропозиція індивідуальна та не касається усіх учасників ринку. У додатково наданому висновку експерта щодо ціни на товар від 11.11.2022 № 20-30/11-2022 зазначено, що інформація, у висновку взята з незалежних джерел, але експерт не проводив спеціальної перевірки її достовірності, вищезазначений висновок носить виключно інформаційний характер і не можуть бути визначальними при здійснені контролю за правильністю визначення митної вартості товарів.. Отже, декларантом не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, розбіжності не спростовано.

Не погодившись з прийнятим рішенням митного органу, позивачем звернувся до суду з цим позовом.

Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

До митної справи, відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Частиною першою статті 337 МК України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 337 МК України визначено, що контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Суд встановив, та матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог ст. 54 Митного кодексу України при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача митним органом було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 рішення про корегування митної вартості товарів № UA500500/2022/200335/2 від 11.11.2022, а саме:

1) відповідно до пп. в) п.1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п. 7 зовнішньоекономічного договору від 22.08.2022 № 33/22 товар повинен бути упакований та маркований, але у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі) не містять дані про числові значення такої складової митної вартості, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) п. 3.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 22.08.2022 №33/22 передбачено 100% передоплату або 100% оплату протягом 14 днів з моменту закінчення митного оформлення товару покупцем але, в наданий до митного оформлення рахунок-фактурі (інвойс) від 04.11.2022 № МОР023 не зазначено які саме умови оплати було застосовано на дану поставку товару.

3) п.1.2. зовнішньоекономічного договору від 22.08.2022 № 33/22 вказано що поставка товару визначається замовленням, який до митного оформлення не надавався.

11.11.2022 декларантом ТОВ "ОТОМАН" надіслано прайс-лист від 29.10.2022, висновок про вартісні характеристики товару від 11.11.2022 № 20-30/11-2022, калькуляцію від 04.11.2022 б/н, копію митної декларації країни відправлення № 22353300ЕХ00005885 (без перекладу на українську мову), та лист ТОВ "ДУНАЙСЬКОЇ ІМПОРТНОЇ КОМПАНІЇ" від 11.11.2022 № № 11/11-22А, що інших документів надано не буде. У наданому прайс-листі від 29.10.2022 є посилання на контракт від 22.08.2022 № 33/22, що передбачає що дана цінова пропозиція індивідуальна та не касається усіх учасників ринку. У додатково наданому висновку експерта щодо ціни на товар від 11.11.2022 № 20-30/11-2022 зазначено, що інформація, у висновку взята з незалежних джерел, але експерт не проводив спеціальної перевірки її достовірності, вищезазначений висновок носить виключно інформаційний характер і не можуть бути визначальними при здійснені контролю за правильністю визначення митної вартості товарів. Отже, декларантом не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, розбіжності не спростовано.

Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов ч.1 ст. 54 МК України та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МК України додаткові документи та відомості.

Суд встановив, що на запит Відповідача повідомленням за вих. № 11/11-22-А від 11.11.2022 року позивачем надано обґрунтовані пояснення щодо запитуваних митницею документів та надано відповідні додаткові документи, а саме: прейскурант (прайс-лист) виробника товару № б/н від 29.10.2022 року, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 20-30/11-2022 від 11.11.2022 року, розрахунок ціни (калькуляція) № б/н від 04.11.2022 року, та копія митної декларації країни відправлення № 22353300EX00005885 від 04.11.2022 року, а також зазначено, що більше жодного документу надіслано не буде.

Однак ці документи не були враховані відповідачем та прийняті оскаржувані рішення.

Оцінивши докази, що надані сторонами в межах предмету доказування, проаналізувавши положення Митного кодексу України, суд дійшов такого висновку.

Стосовно твердження відповідача: відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 7.1 та 7.2 Контракту Товар постачається покупцеві в тарі постачальника, призначеної для транспортування свіжих цитрусових, фруктів і овочів, яка включається у вартість товару та поверненню, компенсації не підлягає. Обов`язок упаковки і маркування товару покладений на постачальника. Витрати з пакування та маркування товару, а також витрати на пов`язані з цим роботи, покладаються на постачальника. Ці витрати закладаються самостійно постачальником у вартість товару і додатковому відшкодуванню з боку покупця не підлягають.

Також, відповідно до п. 4.2 Контракту поставка товару здійснюється на умовах СРТ (Інкотермс 2020). Та відповідно до розділу А.9 умов CРТ Інкотермс, продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що умовами контракту передбачено включення вартості пакування та маркування до вартості товару та не передбачено понесення додаткових витрат Покупця на пакування та маркування товару.

Тому твердження відповідача про відсутність таких документів відхиляється судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Стосовно твердження відповідача, що «п. 3.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 22.08.2022 №33/22 передбачено 100% передоплату або 100% оплату протягом 14 днів з моменту закінчення митного оформлення товару покупцем але, в наданий до митного оформлення рахунок-фактурі (інвойс) від 04.11.2022 № МОР023 не зазначено які саме умови оплати було застосовано на дану поставку товару», суд зазначає, що відповідно п. 3.2 Контракту, якщо в товаросупровідних документах та/або інвойсі або в інших документах, що стосуються поставки товару, яка здійснюється відповідно до певного інвойсу, не зазначено умову оплати поставки такого товару відповідно до п. 3.1. Контракту, то вважається, що 100% вартості такого товару, що поставляється на підставі певного інвойсу, має бути сплачено Постачальнику протягом 14 днів з моменту закінчення митного оформлення товару покупцем, що підтверджується ВМД.

Тобто, суд погоджується з думкою представника позивача, що сторонами Контракту в п. 3.2. фактично закріплено обрання післяплати як умови оплати за замовчуванням, якщо інше не передбачено товаросупровідними документами або інвойсом.

А тому судом відхиляються твердження митного органу, щодо не зазначення конкретних умов оплати, що було застосовано на вказану поставку.

Стосовно тверджень митного органу, що «п.1.2. зовнішньоекономічного договору від 22.08.2022 № 33/22, вказано що поставка товару визначається замовленням, який до митного оформлення не надавався», суд зазначає, що п. 1.2 Контакту передбачено, що поставка товару здійснюється партіями. Кількість кожної партії товару узгоджується сторонами і визначається в замовленнях, наданих покупцем на кожну партію товару. Загальна кількість поставленого товару складається з кількості, зазначеної в інвойсі по кожній партії товару.

Позивач стосовно даного пункту зазначає, що сторони Контракту розуміють під замовленням - листування за допомогою електронної пошти, в якому узгоджуються значущі умови поставки товару, про що було повідомлено і митному органу при наданні повідомлення про надання пояснень від 11.11.2022 року.

Таким чином, враховуючи пояснення представника позивача, суд зазначає, що зазначений пункт контакту не передбачає обов`язкової письмової форми для замовлення, тобто, можна дійти висновку, що сторони контракту самостійно визначили, що замовлення це і є листування електронними листами, якими узгоджується необхідні умови поставки товару, а тому твердження відповідача щодо не надання такого письмового документу як замовлення, відхиляються судом.

А також, щодо тверджень відповідача, що зазначена у прайс-листі постачальника цінова пропозиція не є адресованою необмеженому колу осіб, суд погоджується з думкою представника позивача, що зазначене порушення є безпідставними, та зі змісту прайс-листу лише вбачається, що він був направлений на ім`я Позивача, водночас жодний факт не свідчить на користь того, що цей прайс-лист відрізняється від всіх інших, які надаються Постачальником на ім`я інших покупців.

Щодо недостовірності наданого до митного оформлення висновку експерта та його інформаційного характеру, суд відхиляє вказані зауваження митного органу та погоджується з думкою позивача, що фіксуючи такий висновок у рішенні про коригування, відповідач фактично резюмує наявність обов`язку експертів здійснювати купівлю товарів, пропозиції щодо яких ним вивчалися на ринку, іншого способу перевірки достовірності цінових пропозицій аналогічного товару, окрім як реального придбання такого товару, не існує, та до обов`язків експерта при здійсненні товарознавчої експертизи не входить укладення договорів купівлі-продажу товару за кожною з пропозицій, що ним досліджена, та враховуючи, що всі документи мають інформаційний характер, відповідачем не зазначено об`єктивних підстав, за яких саме надані позивачем висновки не могли бути прийняті до уваги під час перевірки правильності визначення митної вартості.

З урахуванням наведених та встановлених судом обставин, вказані в рішенні доводи відповідача є безпідставними та відхиляються судом.

Згідно з положень п.п. 4, 5 ст. 54 МК України митний орган зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності;

Сторони є вільними у укладенні зовнішньоекономічного договору, а тому відсутність банківських реквізитів у відповідних документах не може вплинути на митну вартість імпортованого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Суд вважає, що надані позивачем документи та дані, які в них містяться є достатніми для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

В частині 10 статті 58 Митного кодексу України наведені витрати (складові митної вартості), які додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, до яких зокрема, віднесені витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Пунктами 2, 3 частини 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що до документів, які підтверджують митну вартість товарів, відносяться зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

В пункті 21 розділу VII Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (ЕСЕ/TRADE/148) (Женева, вересень 1983 року) зазначено, що точний зміст переліку витрат залежить від застосовуваних умов поставки.

В пункті 22 розділу VII Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (ЕСЕ/RADE/148) (Женева, вересень 1983 року) показано, у якому порядку можуть зазначатися суми по рахунку, додаткові витрати та вирахування (в тому числі зазначаються витрати на навантаження товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту ввезення на митну територію України та інші витрати).

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Вище викладені встановлені судом обставини, підтверджені застосованими нормами матеріального права спростовують доводи представника відповідача щодо недостатності поданих митниці документів для визначення митної вартості товару за основним методом.

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Також, згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів: в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем надано достатньо належним чином оформлених документів для підтвердження митної вартості товару за основним методом, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, оцінюючі встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач під час здійснення контролю митної вартості, приймаючи рішення не довів правомірності своїх дій.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що позов задоволено, керуючись приписами ст. 139 КАС України судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» (, місцезнаходження: 68094, Одеська область, м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, 1) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-А) про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Юрія та Івана Лип, буд. 21А) про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200335/2 від 11.11.2022 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмову Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Юрія та Івана Лип, буд. 21А) в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2022/001167 від 11.11.2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Юрія та Івана Лип, буд. 21А), на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» (, місцезнаходження: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, Болградське шосе, буд. 31/1) судовий збір в розмірі 2147,20 грн. (дві тисячі сто сорок сім гривень 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко