Справа № 520/4242/23
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №520/4242/23

ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТАТИВНИЙ СУД
з питання повернення позову
21 березня 2023 р. м. Харків
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Старосєльцева О.В., розглянувши питання наявності правових підстав для прийняття до розгляду позову ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Головного управління Національної поліції в Харківській області про: 1) визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції України в Харківській області №295 від 03.06.2022 р. в частині застосування до оперуповноваженого зонального сектору № 3 відділу кримінальної поліції Куп`янського РВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді його звільнення зі служби в поліції; 2) визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції України в Харківській області №288 о/с від 14.06.2022 р. в частині звільнення оперуповноваженого зонального сектору № 3 відділу кримінальної поліції Куп`янського РВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції з 14.06.2022 р.; 3) поновлення на службі в Національній поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого зонального сектору № 3 відділу кримінальної поліції Куп`янського РВП ГУ НП в Харківській області; 4) зобов`язання Головне управління Національної поліції України в Харківській області нарахувати та виплатити суми грошового забезпечення за період 1 травня 2022 р. - 14 червня 2022 р. на ОСОБА_1 ; 5) зобов`язання Головне управління Національної поліції України в Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 суми середнього грошовою забезпечення за час вимушеного прогулу, за період з 15.06.2022 року по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України , -
Ухвалою суду від 03.03.2023р. позовну заяву залишено без руху; встановлено, що способом усунення недоліків є подання до суду: заяви про поновлення строку звернення до суду з доданням доказів на їх підтвердження.
14.03.2023р. від представника позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначено про неотримання позивачем оскаржуваних наказів у зв`язку із неможливістю прибути до міста Харкова через дію непереборної сили, а саме через тимчасову окупацію території Куп`янського району Харківської області, та отримання цих наказів лише 02.02.2023 року після подання письмового запиту від 25.01.2023 року.
Вирішуючи питання про усунення недоліків в оформленні позову, поновлення строку звернення до суду, суддя виходить з наступних підстав та мотивів.
Так, в ухвалі суду від 03.03.2023р. суддя дійшов висновку, що позов поданий поза межами строку звернення до суду без заяви про поновлення строку звернення та доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, що є порушенням ч.6 ст.161 КАС України.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 121 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
У поданій представником позивача заяві про поновлення строку звернення до суду фактично зазначено ті ж самі обставини, що і в позовній заяві, а саме про неотримання позивачем оскаржуваних наказів у зв`язку із неможливістю прибути до міста Харкова через тимчасову окупацію території Куп`янського району Харківської області, та отримання цих наказів лише 02.02.2023 року після подання письмового запиту від 25.01.2023 року.
Водночас, суддя враховує, що частина 1 ст. 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
У силу приписів ч.1 ст.121 та ч.1 ст.123 КАС України умовою для поновлення пропущеного процесуального строку є поважність причини, котра зумовила такий стан практичної реалізації процесуальної дії.
Окрім того, у силу правових висновків постанови Верховного Суду від 20.04.2022р. у справі №807/627/16: 1) День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи, або день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії.; 2) Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.; 3) Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
У силу правового висновку п.20 постанови Верховного Суду від 07.12.2022р. у справі №420/4995/21 під час вирішення питання про дотримання особою, яка звернулася до суду з адміністративним позовом, встановленого строку звернення з`ясуванню підлягають наступні обставини, а саме: - за захистом якого порушеного права особа звернулася до суду; - коли особа дізналася про порушення своїх прав (чи дотримано строк з дати обізнаності); - коли вона повинна була дізнатися про їх порушення; - чи мала вона можливість дізнатися про порушення своїх прав; - наявність поважних причин, які об`єктивно заважали дізнатись про порушення своїх прав чи звернутися з позовом до суду.
Заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду, не містить доводів та доказів в їх підтвердження доброчесного, сумлінного та розумного ставлення заявника до опікування станом прав та обов`язків діючого поліцейського.
Тому суддя змушений вкотре визнати, що зазначені представником позивача причини не мають жодного впливу на фізичну можливість позивача дізнатись про залишення у кадрах Національної поліції України (тобто про продовження служби) або прийняття рішення про звільнення заявника з служби в поліції і вчинити процесуальну дію по зверненню до суду з вимогами стосовно оскарження наказу про звільнення, зважаючи на те, що з моменту звільнення заявника із служби та до моменту повернення заявника до України пройшло майже сім місяців.
Положення ч.1 ст.47, ст.121, ст.180 та ч.3 ст.262 КАС України не виключають, а навпаки - передбачають можливість зміни як первісних підстав позову, так і продовження процесуальних строків, що обумовлено ознайомленням позивача із поданими відповідачем - суб`єктом владних повноважень доказами.
Відтак, національним законом України чітко визначено, що момент обізнаності позивача - приватної особи з порушенням права на працю співпадає у часі з календарною датою усвідомлення факту припинення проходження публічної служби або усвідомлення факту настання події, існування якої явно та очевидно виключає продовження відносин з проходження служби в поліції.
Тривала відсутність заявника на службі у поліції виключає застосування спеціального правила п.4 ст.31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (затвердженого Законом України від 15.03.2018р. №2337-VIII у редакції Закону України від 15.03.2022р. №2123-ІХ), оскільки протилежне прямо суперечить п.9 ч.3 ст.2, ч.2 ст.44, ч.1 ст.45 КАС України.
Суддя вважає, що заявник, полишивши територію України повинен був негайно дізнатись про стан власних службових обов`язків та про продовження власної служби в поліції або про звільнення з поліції.
Проте, у даному конкретному випадку заявник за власною волею зволікав зі зверненням до суду із даним позовом, безпідставно очікуючи свого повернення до міста Харкова, залишаючи без реалізації можливість використання засобів електронної комунікації.
Момент повернення громадянина до місця реєстрації адреси проживання не змінює моменту, з якого особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а лише свідчать про час, коли особа почала вчиняти дії щодо реалізації свого права.
Отже, надані пояснення не свідчать про наявність факторів, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, для своєчасного звернення до суду.
Посилання представника позивача на постанову Верховного Суду від 21.04.2021 року у справі №380/2359/20, не спростовують висновків судді щодо порушення позивачем строку звернення до суду з даним позовом, з огляду на викладені вище обставини, та оскільки висновки Верховного Суду у вказаній справі є незастосовними до спірних правовідносин у даній справі, адже стосуються різних спірних відносин, ніж у даній справі.
Отже, подана заявником заява про поновлення строку звернення до суду не обґрунтована жодним юридично спроможним доводом, належних доказів поважності причин пропуску цього строку, які не об`єктивно не дозволяли позивачу подати позовну заяву у встановлений законом строк без невиправданих зволікань, позивачем до суду не надано.
Тому дана заява підлягає залишенню без задоволення.
Підсумовуючи викладені вище мотиви, суддя змушений дійти до переконання про те, що вимоги ухвали суду від 03.03.2023р. про залишення позову без руху не виконані.
З огляду на викладене, викладені в ухвалі суду від 03.03.2023р. недоліки позовної заяви слід визнати неусунутими, а саме: не надано обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду з доданням доказів на їх підтвердження.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Одночасно суддя вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4-9, 47, 121-123, 160, 161, 169, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -
1.Викладені у заяві представника позивача про поновлення строку на звернення до суду у межах справи №520/4242/23 причини - визнати неповажними.
2.Заяву представника позивача про поновлення строку на звернення до суду у межах справи №520/4242/23 - залишити без задоволення.
2.Позов - повернути заявникові.
3.Роз`яснити, що повернення позову не позбавляє права повторного звернення.
4.Копію ухвали надіслати заявникові разом із матеріалами позову.
5. Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.
Суддя О.В. Старосєльцева