Справа № 140/8020/22
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року ЛуцькСправа № 140/8020/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач1, ГУ ПФУ у Луганській області) про визнання протиправними дій щодо не зарахування періоду навчання з 01.09.1987 по 16.06.1992 в Луганському державному педагогічному інституті; зобов`язання зарахувати з 01.09.2022 року до страхового стажу період навчання в Луганському державному педагогічному інституті за спеціальністю «Українська мова та література» з 01.09.1987 року по 16.06.1922 року, згідно диплому серії НОМЕР_1 від 01.07.1992.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.09.2022 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років, оскільки є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою №764-, яка видана 17.03.2022 року Департаментом соціальної політики Луцької міської ради.

За принципом екстериторіальності її електронна пенсійна справа була сформована та пенсія за вислугу років була призначена ГУ ПФУ в Луганській області.

Позивач зазначає, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Луганській області та з 01.09.2022 отримує пенсію за вислугу років, як працівник освіти. При цьому її страховий стаж становить 31 рік 08 місяців 25 днів, в тому числі у сфері освіти - 27 років 05 днів, пенсія призначена згідно з її заявою від 01.09.2022.

Також ОСОБА_1 зазначає, що після призначення пенсії звернулася до відповідача із заявою про надання інформації щодо обчислення її страхового стажу при призначенні пенсії за вислугу років. Листом ГУ ПФУ в Луганській області від 12.10.2022 №1200-0202-8/22391 повідомило позивача, що до страхового та до спеціального стажу роботи згідно записів трудової книжки зараховано період роботи на посаді вчителя з 17.09.1990 по 01.03.1993 в Первомайській середній школі м.Первомайська. Водночас при обчисленні страхового стажу не враховано період навчання у Ворошиловградському державному педагогічному інституті імені Т.Г.Шевченка, який був перейменований у Луганський державний педагогічний інститут (на даний час - Луганський національний університет імені Тараса Шевченка), з 01.09.1987 по 16.06.1992, оскільки даний період навчання перетинається з періодом роботи з 17.09.1990 по 01.03.1993 в школі м.Первомайська. А також у зв`язку з тим, що в дипломі не зазначено форму навчання, період необхідно підтверджувати довідкою із зазначенням тривалості та форми навчання.

З такими діями відповідача ОСОБА_1 не погоджується та вважає їх неправомірними, оскільки згідно з дипломом серії НОМЕР_1 , який виданий 01.07.1992 в м.Луганськ (реєстраційний №505) ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2 ), у 1987 році вступила до Ворошиловградського державного педагогічного інституту імені Т.Г.Шевченка і в 1992 закінчила повний курс Луганського державного педагогічного інституту за спеціальністю «Українська мова та література». Рішенням Державної екзаменаційної комісії від 16.06.1992 їй присвоєно кваліфікацію і звання вчителя української мови та літератури СШ. Диплом не містить виправлень, всі записи виконані чітко та зрозуміло.

Позивач вважає, що обставина навчання її на денній формі навчання в Луганському державному педагогічному інституті з 1987 по 1992 є очевидною та доведеною. При цьому вказує, що під час навчання в інституті була працевлаштована в Первомайську середню школу №6 Луганської області, оскільки на той час не вистачало вчителів з української мови та літератури.

З врахуванням наведеного, просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.21).

У відзиві на позов (а.с.24-27) представник відповідача1 позовних вимог ОСОБА_1 не визнав, вважає позов необґрунтованим і безпідставним. Свою позицію обґрунтовує тим, що згідно наданих документів та даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, страховий стаж ОСОБА_1 склав 31 рік 10 місяців 26 днів, у тому числі стаж працівника освіти до 10.10.2017 - 27 років 00 місяців 05 днів. Відповідно до стажу в електронній пенсійній справі до страхового стажу не зараховано період навчання ОСОБА_1 у Луганському державному педагогічному інституті з 01.09.1987 по 16.06.1992 згідно диплому НОМЕР_1 від 01.07.1992, оскільки ім`я в дипломі «Таісія» не збігається з ім`ям особи за паспортом «Таїсія».

Крім того, згідно трудової книжки НОМЕР_2 з 17.09.1990 по 01.03.1993 ОСОБА_1 працювала у Первомайській середній школі №6, тобто періоди навчання перетинаються з періодами роботи. Згідно диплому НОМЕР_1 неможливо визначити, за якою формою навчання навчалась ОСОБА_1 , денною чи заочною. Довідки та інші документи, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про форму та періоди навчання, ОСОБА_1 не надавала.

Також просить суд звернути увагу, що вимога позивача про зобов`язання ГУ ПФУ в Луганській про зарахування періодів навчання позивачу не підлягає задоволенню, оскільки заява та подані документи управлінням не розглядалися та рішення про відмову у зарахуванні періодів навчання не приймалось. Заява позивача опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України у Полтавській області.

З наведених підстав просив відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 25.01.2023 залучено до участі у справі як співвідповідачів Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач2, ГУ ПФУ в Житомирській області) та Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області (далі відповідач3, ГУ ПФУ у Полтавській області) (а.с.52-53).

Представник відповідача3 у відзиві на адміністративний позов (а.с.58-67) позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що трудова книжка позивача НОМЕР_3 від 20.09.1990 № НОМЕР_4 не містить записів про навчання на денних відділеннях вищих навчальних і середніх спеціальних учбових закладах. Як вбачається з диплому від 01.07.199 НОМЕР_1 , позивач з 1987 вступила до Ворошиловградського державного педагогічного інституту ім.Т.Г.Шевченка і в 1992 закінчила повний курс Луганського державного педагогічного інституту за спеціальністю «Українська мова і література». Між тим додаткових документів на підтвердження періоду навчання на денній формі позивачем не надано. При цьому, у трудовій книжці позивача містяться записи про період роботи з 17.09.1990 по 01.03.1993 на посаді вчителя української мови й літератури. Зазначений період роботи зараховано до загального (спеціального) трудового стажу позивача. У зв`язку з викладеним та враховуючи, що період навчання з 01.09.1987 по 16.06.1992 у Луганському державному педагогічному інституті та період роботи на посаді вчителя української мови й літератури перетинаються, відсутні підстави для зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання згідно диплому за період з 1987 по 1992.

Разом з тим, представник відповідача3 зазначає, що ГУ ПФУ в Полтавській області не приймало рішення щодо зарахування чи відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду навчання.

У відзиві на позов представник відповідача2 позовні вимоги не визнав (а.с.96-98). В обґрунтування своєї позиції вказав на підстави, аналогічні тим, про які зазначили відповідач1 та відповідач3. Доводи відповідача2 зводяться до того, що період навчання перетинається з періодом роботи відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_3 від 20.09.1990 № НОМЕР_4 . Для зарахування періоду навчання позивач не надала документів, передбачених Порядком підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. При цьому представник відповідача3 вказав, що розглянув заяву позивача та прийняв рішення від 07.09.2022 про призначення пенсії.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (в дівоцтві ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.09.2022 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії (а.с.70-71).

07.09.2022 ГУ ПФУ в Житомирській області розглянуло заяву позивача та прийняло рішення №90 про призначення пенсії за вислугу років (а.с.74).

Відповідач1 листом від 12.10.2022 на звернення позивача повідомив, що при обчисленні страхового стажу не враховано період навчання у Ворошиловградському державному педагогічному інституті з 01.09.1987 по 16.06.1992, оскільки даний період навчання перетинається з періодом роботи з 17.09.1990 по 01.03.1993 в школі м.Первомайська. У зв`язку з тим, що в дипломі не зазначено форму навчання, період необхідно підтверджувати довідкою із зазначенням тривалості та форми навчання (а.с.19).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Таке ж визначення містить і частина 1 статті 24 Закону №1058-IV, яка передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, до 01.01.2004 стаж роботи підтверджується в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.

Так, приписами статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) визначено види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Згідно пункту «д» частини третьої статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших документів.

Відповідно до пункту 8 Порядку №637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

За роз`ясненням ПФУ щодо зарахування періоду навчання до страхового стажу, опублікованими на офіційному сайті 26.08.2022, до страхового стажу прирівнюється весь трудовий стаж, набутий до 01.01.2004. Зокрема, й періоди навчання за денною (очною) формою у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Отже, весь період навчання за денною (очною) формою навчання у вищому навчальному закладі зараховується до страхового стажу особи. При цьому при відсутності у дипломі особи відомостей щодо форми та часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з неврахуванням до страхового стажу позивача періоду її навчання у Ворошиловградському державному педагогічному інституті ім.Т.Шевченка.

Відповідно до диплому позивача НОМЕР_1 вона у 1987 році вступила до Ворошиловградського державного педагогічного інституту ім.Т.Шевченка і в 1992 році закінчила повний курс Луганського державного педагогічного інституту за спеціальністю «Українська мова та література» та рішенням Державної екзаменаційної комісії від 16.06.1992 їй присвоєно кваліфікацію і звання вчителя української мови і літератури СШ (а.с.14).

Разом з тим, у вказаному дипломі відсутні відомості щодо форми навчання позивача та період її навчання перетинається з періодом роботи з 17.09.1990 по 01.03.1993 в Первомайській школі №6, що підтверджується записами трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 , у якій відсутні відомості щодо періоду її навчання, хоча при заповненні трудової книжки 20.09.1990 зазначено про наявність у неї вищої освіти (а.с.12-13).

Отже, оскільки позивач не підтвердила факт свого навчання у вищому навчальному закладі саме на денній формі навчання та беручи до уваги факт перетинання періоду навчання із періодом роботи, пенсійний орган правомірно не врахував даний період до її страхового стажу.

Крім того, суд встановив, що період трудової діяльності ОСОБА_1 , який накладається на період навчання (з 17.09.1990 по 01.03.1993), був зарахований до її страхового стажу (а.с.18), проте позивач в позовних вимогах просить зарахувати період навчання повністю, жодним чином не обґрунтовуючи можливість подвійного врахування до страхового стажу періодів навчання та роботи, що перетинаються.

У позовній заяві позивач стверджує, що була працевлаштована в Первомайську середню школу №6 під час навчання, оскільки на той час не вистачало вчителів з української мови та літератури, а період її навчання з 1987 по 1992 роки (5 років) підтверджує навчання саме на денній формі.

Проте, суд відхиляє такі доводи ОСОБА_1 з огляду на те, що відстань між м.Луганськ та м.Первомайськ становить близько 75 км, відтак позивач фізично не могла одночасно працювати і навчатись на денні формі.

Крім того, суд не бере до уваги доводи позивача про те, що через військову агресію російської федерації проти України вона не має змоги звернутись до Луганського національного університету імені Тараса Шевченка для підтвердження періоду навчання, оскільки за офіційними повідомленнями у засобах масової інформації зазначений університет у 2014 році був переміщений до міста Старобільська, а у березні 2022 року управління університетом перенесено до міста Полтава.

Доказів того, що позивач вчиняла активні дії для підтвердження форми та періоду навчання у вищому навчальному закладі (звернення до управління університету) матеріали справи не містять.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі належними та допустимими доказами довели правомірність своїх дій щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду її навчання у вищому навчальному закладі.

З огляду на встановлені обставини справи суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій