Справа № 380/651/23
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/651/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А. Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій учасників справи

до Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області , місцезнаходження: 4600, Тернопільська область м.Тернопіль, майдан Волі, 3 (далі відповідач -1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10 (далі відповідач -2), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-1 №05 від 03.05.2022;

- зобов`язати відповідача-2 зарахувати до страхового стажу позивача період роботи в російській федерації з 19.02.2007 по 31.12.2009 та з 01.02.2012 по 15.10.2013 та призначити з 24.05.2022 позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно відмовив у зарахуванні позивачу до страхового стажу роботи періоди з 19.02.2007 по 31.12.2009 та з 01.02.2012 по 15.10.2013 з підстав відсутності інформації про сплату роботодавцем страхових внесків. Зазначає, що у спірний період він працював у кооперативі «Артель старателів «Восток», що підтверджується даними його трудової книжки (записи №47-54) та довідками №27 від 23.07.2021, №28 від 23.07.2021. Вважає, що несплата підприємством страхових внесків за працівника не може бути підставою для незарахування таких періодів роботи до страхового стажу. Просить суд зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком з 24.05.2022.

20.03.2023 до суду від представника відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що відповідач правомірно не зарахував до страхового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії періоди з 01.01.2004 по 30.11.2005 та з 01.01.2006 по 05.05.2008, у зв`язку з несплатою роботодавцем страхових внесків. Крім того, вважає, що обчислення стажу є виключною компетенцією органів Пенсійного фонду, а тому підміна судом повноважень суб`єкта владних повноважень є втручанням в повноваження органів Пенсійного фонду.

Відповідач-1 правом на подання відзиву до суду не скористався.

ІІ. Рух справи

Ухвалою від 11.01.2023 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 25.01.2023 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.

ІІІ. Фактичні обставини справи

29.04.2022 позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням відповідача-1 №05 від 03.05.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. Страховий стаж позивача становить 26 років 04 місяці 06 днів.

До страхового стажу позивача не зараховано: (1) період виплати матеріальної допомоги по безробіттю з 17.06.1999 по 04.08.1999 та з 26.02.2001 по 10.04.2001; (2) період з 16.04.2001 по 12.10.2002, оскільки в даті наказу про звільнення міститься виправлення; (3) період роботи в російській федерації з 19.02.2007 по 15.10.2013 з підстав відсутності інформації про сплату роботодавцем страхових внесків.

Позивач вважаючи, що має право на зарахування спірних періодів до страхового стажу, звернувся до суду з відповідним позовом.

IV. Позиція суду

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з такого.

Щодо зарахування до страхового стажу позивача періодів з 19.02.2007 по 31.12.2009 та з 01.02.2012 по 15.10.2013, суд зазначає таке.

Згідно із записами у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 від 12.08.1986 він працював, зокрема: з 19.02.2007 по 31.12.2009 та з 01.02.2012 по 15.10.2013 у кооперативі «Артель старателів «Восток», що підтверджується даними його трудової книжки (записи №47-54).

Факт роботи позивача у спірні періоди кооперативі «Артель старателів «Восток» підтверджується також угодою про розірвання трудових відносин від 15.10.2013 №216, довідками №26 від 23.07.2021, №28 від 23.07.2021.

Суд встановив, що позивач звернувся із заявою 29.04.2022 про призначення пенсії менше, ніж за місяць до досягнення ним 60-ти років (у віці 59 років та 11 місяців).

Необхідний страховий стаж визначений статею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 29 років.

Страховий стаж особи становить 26 років 04 місяці 06 днів.

В оскарженому рішенні відповідач-1 висновує про недостатність страхового стажу позивача та відмовляє у зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 19.02.2007 по 31.12.2009 та з 01.02.2012 по 15.10.2013 у кооперативі «Артель старателів «Восток» з підстав відсутності інформації про сплату роботодавцем страхових внесків.

Відповідно до статті 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV) страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до вказаного Закону.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 24 Закону України №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою вказаної ж норми передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог зазначеного Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із статею 20 Закону України №1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до вказаного Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені зазначеним Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Як встановив суд, підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи з 19.02.2007 по 31.12.2009 та з 01.02.2012 по 15.10.2013 стала відсутність інформації про сплату роботодавцем страхових внесків за спірні періоди.

Суд вказує на те, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Суд погоджується із аргументами позивача про те, що внаслідок невиконання кооперативом «Артель старателів «Восток» обов`язку зі сплати внесків він позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам у сфері соціального захисту.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за періоди з 19.02.2007 по 31.12.2009 та з 01.02.2012 по 15.10.2013 не є підставою для позбавлення позивача права на призначення пенсії.

Таким чином, суд вважає, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи позивача з 19.02.2007 по 31.12.2009 та з 01.02.2012 по 15.10.2013 у кооперативі Артель старателів «Восток»

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області №05 від 03.05.2022 щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком.

Також суд враховує, що рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України у Тернопільській області. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до приписів Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивач (у випадку призначення їй пенсії) перебуватиме на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області.

Стосовно дискреційних повноважень, суд зазначає, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова може.

Повноваження ж державних органів щодо призначення пенсії за наявності умов, необхідних для її призначення (досягнення пенсійного віку, достатність страхового стажу), не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи в російській федерації з 19.02.2007 по 31.12.2009 та з 01.02.2012 по 15.10.2013 та призначити позивачу з 24.05.2022 (день досягнення позивачем 60-ти років) пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2147,20 грн (по 1073,60грн з кожного).

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області про відмову у призначенні пенсії №05 від 03.05.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в російській федерації з 19.02.2007 по 31.12.2009 та з 01.02.2012 по 15.10.2013 та призначити ОСОБА_1 з 24.05.2022 (день досягнення ним 60-ти років) пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області , місцезнаходження: 4600, Тернопільська область м.Тернопіль, майдан Волі,3 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя А.Г. Гулик