Справа № 522/16307/22
Суддя: Косіцина В. В.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/428/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі

головуючого судді Косіцина В.В.

секретаря судового засідання Левченко К.І.

розглянувши в у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2022 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР № 6212326 від 25.11.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.11.2022 року інспектором УПП в Одеській області Кривим Г.В. складено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії серії ЕАР № 6212326 від 25.11.2022 за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Позивач не погоджується з вказаною постановою та вважає її протиправною, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення, а тому вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Вказує, що він дійсно виїхав на дорогу з одностороннім рухом, однак виїжджав він з прилеглої прибудинкової території, де не встановлено ніяких знаків, а відтак не знав про заборону виїзду та не міг знати про знак 3.21, з огляду також і на те, що не проживає там. Тому, вважає, що в його діях відсутня суб`єктивна сторона порушення, тобто склад правопорушення.

07 грудня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та встановлено для розгляду справи порядок спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 12 грудня 2022 року.

05 січня 2023 року представником Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП Нагнибіда О.М. подано до суду відзив на позовну заяву (в порядку ст. 162 КАС України), в якому просив залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву - без задоволення.

В судовому засіданні 15 березня 2023 року позивач підтримав заявлений позов. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.11.2022 року інспектором УПП в Одеській області Кривим Г.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАР № 6212326 у вигляді адміністративного штрафу у сумі 340 гривень (а.с. 3).

Як зазначено у вказаній постанові, 25.11.2022 о 20 год. 48 хв., за адресою м. Одеса, вул. Педагогічна, 19, водій здійснив рух в зоні дії знака 3.21 рух заборонено, на дорозі із одностороннім рухом, де є допоміжні знаки показу руху в одному напрямку 5.5. чим порушив пункт 8.4. Правил дорожнього руху України Порушення вимог дорожніх знаків.

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Позивач свої вимоги обгрунтовує тим, що виїжджав із прибудинкової території, жодного знаку не було, а тому він не міг знати, що рух у цьому напрямку заборонено.

Представник відповідача не заперечував факту того , що дійсно при виїзді з прибудинкової території відсутній заборонний знак та зазначив, що вимоги чинного законодавства не передбачають розміщення заборонних знаків при кожному виїзді з прибудинкової території. Проте зазначив. що позивач сам на відео визнає. що заіджав він на прибудинкову територію по цій самій дорозі на якій його й зупинили та на знак просто не помітив..

Суд вважає. що доводи позивача не спростовують факт наявності в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 8.4. ПДР Дорожні знаки поділяються на групи:

а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;

в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;

ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;

д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування;

е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Згідно п. 3.21, розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 дорожній знак 3.21 означає "В`їзд заборонено". Забороняється в`їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8; організації відокремленого в`їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; запобігання в`їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9; запобігання в`їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом був досліджений відеозапис з нагрудної камери патрульних. На даному відео записі вбачається. що в момент зупинки автомобіля патрульними в ньому знаходився позивач (на водійському місці) та пасажир ( у кріслі біля позивача).

Після того як пасажир вийшов з автомобіля з його розмови вбачається, що він викликав таксі та саме позивач приїхав на виклик. В судовому засіданні позивач не заперечував тієї обставини, що в момент зупинки він виконував замовлення як водій таксі.

Сам позивач на відео визнає, що приїхав на місце посадки пасажира саме по тій дорозі на який його зупинили. Позивач не заперечує факту порушення вимог знаку 3.21 «Вїзд заборонено», щодо наявності знаку позивач на відео зазначив. що не помітив його.

З самого відео також вбачається, що усі машини рухалися та були припарковані в одному напрямку, а автомобіль позивача рухався в протилежному.

Також позивачем було зроблено додатковий відеозапис ділянки вулиці та дороги, в світлу пору доби, з метою підтвердження обставин викладених в позові.

З наданого позивачем додаткового відеозапису та дослідженого в судовому засіданні слідує, що за маршрутом слідування Олініченко А.Г. дійсно не вбачається наявності дорожніх знаків про які зазначено в постанові серії ЕАР № 6212326.

Однак, позивачем не враховано той факт, що основна частина дороги, яка, серед іншого, представлена на відеозаписі, є дорогою з одностороннім рухом та для того, щоб побачити наявність знаку слід рухатись в протилежному напрямку.

Водночас, ч. 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 постанови).

При цьому, суд звертає увагу, що позивач в`їжджав на зазначену в оскаржуваній постанові дорогу з одностороннім рухом та мав бути обізнаний про наявність знаків та напрямок руху на вказаній ділянці дороги.

Попри це, позивач в порушення пункту 8.4. Правил дорожнього руху України допустив рух на дорогу, де він заборонений, так як односторонній.

На думку суду матеріали справи містять надані відповідачем докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 251, 256, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 72-78, 229, 242-246, 286, 293 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Косіцина В.В.