Справа № 440/5001/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Сич С.С.
14 березня 2023 р. Справа № 440/5001/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. , Курило Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бублика Олега Івановича про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі № 440/5001/21, -
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2021 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУНП в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчини певні дії.

Так, судовим рішення визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Полтавській області від 16.04.2021 року № 189 о/с про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника ізолятора тимчасового тримання № 8 ГУНП в Полтавській області 16.04.2021року.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника ізолятора тимчасового тримання № 8 ГУНП в Полтавській області з 17.04.2021 року.

Стягнуто з ГУНП в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток час вимушеного прогулу за період з 17.04.2021 року по 31.08.2021 року в розмірі 72692,20 грн. з відрахуванням обов`язкових платежів.

Судом проведений розподіл судових витрат стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Полтавській області витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2023 року апеляційну скаргу ГУНП в Полтавській області залишено без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2021 року, - без змін.

20.02.2023 року до суду апеляційної інстанції представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Бубликом О.І. подана заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

В обґрунтування заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу зазначено, що у відзиві на апеляційну скаргу наводився попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу 4000 грн. При прийнятті постанови Другим апеляційним адміністративним судом 14.02.2023 року судові витрати (витрати на правову допомогу), які поніс позивач в суді апеляційної інстанції залишись судом не вирішеними.

У запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу ГУНП в Полтавській області зазначає, що цей спір виник у справі незначної складності та не характеризується наявністю виключної правової проблеми, відомості єдиного державного реєстру судових рішень містить численні рішення суддів з аналогічного предмету спору, що спростувало роботу адвоката при підготовці даного адміністративного позову.

Також, відповідач акцентував увагу суду, що особа має право на відшкодування судових витрат та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бублика О.І.. та заперечень ГУНП в Полтавській області, колегія суддів, дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Положеннями ч.ч. 3 та 4 ст. 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має врахувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), який в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених у суді апеляційної інстанції витрат на правову допомогу представником позивачем надано до матеріалів справи копії Витягу з договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 01.05.2021 року; акту виконаних робіт (наданих послуг) від 31.05.2021 року; ордера на надання правничої допомоги серії ПТ №113685; квитанції № 11-12334555/С від 11.01.2022 року.

Зі змісту п. 3.1 договору від 01.05.2021 року про надання правової допомоги вбачається, що факи надання правових послуг, їх перелік зазначається в акті виконаних робіт (наданих послуг). Вартість послуг, крім авансу, по дійсному договору, визначається письмово за домовленістю сторін в акті виконаних робіт (наданих послуг) або у додаткових угодах. Оплата здійснюється в готівковій та безготівковій формі. В разі, якщо оплата здійснюється в безготівковій формі, вона здійснюється в наступному порядку: «Клієнт» перераховує грошові кошти на розрахунковий рахунок «Виконавця» на протязі трьох робочих днів після підписання акту виконаних робіт (наданих послуг)..

Відповідно до Акту виконаних робіт (наданих послуг) б/н від 31.12.2021 року:

- «Виконавець» надав «Клієнту» правові (юридичні) консультації про підстави, умови та порядок оскарження рішення першої інстанції до Другого апеляційного адміністративного суду, згідно КАС України (у справі № 440/5001/21). Також «Виконавець» роз`яснив «Клієнту» його право та обов`язки під час апеляційного розгляду в Другому апеляційному адміністративному суді, щодо апеляційної скарги ГУНП в Полтавській області № 699/115/26-2021 від 30.09.2021 року на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2021 року 3 год. (200);

- «Виконавець» склав для «Клієнта» відзив на апеляційну скаргу ГУНП в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2021 року по справі № 440/5501/21 5 год. (2800).

«Виконавець» отримав грошові кошти від «Клієнта» авансом за участь в апеляційному розгляді, апеляційної скарги ГУНП в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2021 року, що буде проходити в Другому апеляційному адміністративному суді у справі № 440/5501/21 1000 грн. Загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) становить 4000 грн. Грошові кошти сплачені «Клієнтом» за надані правові послуги «Виконавцеві» в розмірі 2500 грн., залишок коштів «Клієнт» зобов`язується сплатити «Виконавцеві» до 01.02.2022 року.

Зі змісту норм частин 4, 5 та 6 ст. 134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 року у справі № 816/2096/17).

На виконання ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Так, представник відповідача заперечував проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на те, що витрати за надання правничої допомоги були не співмірними зі складністю справи.

За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З огляду на вищевикладене, враховуючи складність справи, обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення цієї справи для особи, яка є іншою стороною у справі, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість та співмірність витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн., понесених під час апеляційного розгляду справи, що підтверджується належними доказами, а тому, такі витрати на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 139, 252, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бублика Олега Івановича про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі № 440/5001/21 - задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) суму витрат на правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Мельнікова Л.В.
Судді Бегунц А.О. Курило Л.В.

Додаткова постанова у повному обсязі складена і підписана 23 березня 2023 року.