Справа № 545/571/23
Суддя: Потетій А. Г.
Дата ухвалення: 2023-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/571/23
Провадження № 2-а/545/60/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Потетій А.Г., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області із позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 24.02.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній адміністративній справі.

13.03.2023 р. до суду надійшла заява представника Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Грешнової А.Ю. про закриття провадження у справі. Свою заяву мотивувала тим, що рішенням т.в.о. начальника УПП в Полтавській області ДПП від 10.03.2023 р. на підставі п.2 ч.1 ст. 293 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №207899 від 11.02.2023 р. стосовно ОСОБА_1 за ст. 126 та ч. 1 ст. 132-1 КУпАП було скасовано у зв`язку із відсутністю складу правопорушення, передбаченого ст. 126 , ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Таким чином, на момент розгляду справи у суді оскаржувана постанова скасована. Просила закрити провадження у справі та провести розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Від представника позивача адвоката Кулика А.І. надійшла заява, в якій представник не заперечував проти задоволення заяви про закриття провадження у справі та у зв`язку з чим просив повернути позивачу судовий збір на підставі п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та прохали стягнути витрати на правову допомогу.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяву про закриття провадження у справі, прийшов до наступного висновку.

Пунктом 8 ч.1 ст.238 КАС України встановлено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Так, для закриття провадження відповідно до вказаної норми необхідним є настання сукупності наступних обставин: самостійне виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних порушень чи після звернення позивача до суду з відповідним позовом, а також можливість повного відновлення законних прав та інтересів позивача внаслідок виправлення оскаржуваних порушень, без визнання судом рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №800/369/17, зазначено, що у розумінні п.8 ч.1 ст.238 КАС України у разі встановлення під час розгляду справи виправлення відповідачем оскаржуваних позивачем порушень, суд має вирішити питання можливості закриття провадження у справі. При цьому, вирішуючи зазначене питання, суд має з`ясувати, чи не призведе закриття провадження у справі до того, що законні права та інтереси позивача не будуть відновлені навіть після виправлення відповідачем оскаржуваних порушень.

Тобто, для застосування такої підстави для закриття провадження у справі необхідна сукупність певних фактів. Зокрема, оскаржувані порушення мають бути виправлені самостійно суб`єктом владних повноважень, а також мають бути відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання таких дій чи бездіяльності протиправними.

Предметом спору в даній справі є скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 207899 від 11.02.2023 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 126 та ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

З наданого представником відповідача клопотання встановлено, що спірну постанову серії БАВ № 207899 від 11.02.2023 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 126 та ч. 1 ст. 132-1 КУпАП рішенням т.в.о. начальника УПП в Полтавській області ДПП Є. Яковенка від 10.03.2023 р. скасовано, а справу закрито, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. Тому права позивача є відновленими.

Так, відповідач самостійно усунув порушення, які були підставою для звернення позивача до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження, визначених п.8 ч.1 ст.238 КАС України, тому клопотання представника відповідача підлягає задоволенню.

За змістом ч.2 ст.238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Положеннями ст. 59 Конституції України, передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до приписів ч. ч. 1-5 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, з аналізу наведених правових норм убачається, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, варто зазначити, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Також, на підтвердження цих обставин, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі № 815/4300/17 та від 11.04.2018 у справі № 814/698/16.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн., під час розгляду справи у суді першої інстанції, позивачем надані наступні докази: договір про надання правової допомоги та представництва від 13.02.2023, Акт № 2 про приймання-передачі наданих послуг з розрахунком затраченого часу адвокатом від 23.03.2023, квитанцію до прибуткового касового ордера № 25 від 23.03.2023 та ордер.

Розрахунок затраченого часу від 23.03.2023 містить інформацію про час, витрачений на вчинення необхідних дій, конкретизовано обсяг наданих послуг, вартість кожної з них окремо.

Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI, визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом з тим, враховуючи те, що дана справа є справою незначної складності, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, враховуючи вимоги розумності та обгрунтованості, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 6 000,00 грн. є неспівмірними зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), а тому підлягають зменшенню до 3 000,00 грн.

Крім того, судом встановлено, що згідно квитанції № від 20.02.2023 позивач сплатив за подання до суду даного адміністративного позову судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи викладене, сплачений за подання цього позову судовий збір необхідно повернути позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 19, 143, 238, 248, 256 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Заяву представника відповідача про закриття провадження задовольнити.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови серії БАВ № 207899 від 11.02.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень з Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд 3; код за ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000,00 грн.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області повернути ОСОБА_1 , сплачений ним судовий збір у розмірі 536,80 грн., згідно квитанції № від 20.02.2023 року.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський районний суд Полтавської області.

Суддя: А.Г. Потетій