Справа № 160/13879/22
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2023 року м. Дніпросправа № 160/13879/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2022 року в адміністративній справі №160/13879/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

07.09.2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення № 53 Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 30.08.2022 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , згідно рішення Конституційного Суду від 23.01.2020 року № 1/-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15);

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до заяви від 22 серпня 2022 року, згідно з пунктом б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ, в редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення під 02.03.2015 №213-УІІІ, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 рішенні №1-р/2020;

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії. Рішенням відповідача відмовлено у призначенні пенсії через недосягненням позивачем 55 років. Позивач не погоджується з відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки вважає, що перевагу у спірних правовідносинах слід віддавати саме тому закону, який у застосуванні є найбільш сприятливим для позивача, а саме - така обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах, як необхідний вік та стаж роботи, має застосовуватися в порядку, визначеному пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 року, виходячи з принципу правої визначеності, як складового елементу верховенства права, гарантованого статтею 8 Конституції України. На думку позивача, таке застосування судом вказаних вище норм права усуває колізію в їх застосуванні у спосіб застосування тієї норми, яка створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області () №53 від 30 серпня 2022 року, яким відмовлено в призначенні пільгової пенсії за Списком №2 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 22 серпня 2022 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пільгову пенсію за Списком № 2 відповідно до п. б ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з 22 серпня 2022 року, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року. Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку із недосягненням позивачем пенсійного віку на дату звернення. При цьому, відповідач наголосив, що в даному випадку застосуванню підлягає стаття 13, частина друга, статті 13, п. «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-УІІ для осіб, які працювали до 01 квітня 2015 року на посадах із шкідливими умовами праці. Оскільки станом на 01.04.2015 року стаж ОСОБА_1 за списком №2 складав менше необхідних 10 років, вона не має права на призначення пенсії.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Трудовою книжкою НОМЕР_2 від 09 липня 1990 року та довідками ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля підтверджується трудовий стаж позивача з 04.12.2004 по 31.01.2006 у Відкритому акціонерному товаристві Павлоградвугілля ЦЗФ Павлоградська, з 01.02.2006 по 26.08.2009 у ТОВ ЦЗФ Павлоградська та з 01.01.2013 по 02.08.2016 в філії ЦЗФ Павлоградська ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля.

22 серпня 2022 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пільгової пенсії за списком №2 відповідно до п. б ч. 1 ст.13 ЗУ Про пенсійне забезпечення.

На момент звернення за призначенням пенсії ОСОБА_1 виповнилось 52 роки ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), за підрахунками органів пенсійного фонду, страховий стаж позивача становить 28 років 6 місяців 28 днів, пільговий стаж роботи за списком №2 становить 15 років 02 місяці 02 дні.

Листом №0400-010226-8/87882 від 30 серпня 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №53 від 30 серпня 2022 року їй відмовлено у призначенні пільгової пенсії, у зв`язку з тим, що вона не досягла пенсійного віку.

Позивач із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №53 від 30 серпня 2022 року не погоджується та вважає його протиправним, у зв`язку із чим звернулась до адміністративного суду із позовною заявою.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач станом на час звернення за призначенням пенсії набула відповідного віку та мала спеціальний стаж, відтак відмова в призначенні пенсії є протиправною.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанцї з огляду на наступне.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законами України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ, Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІУ.

Відповідно до положень статті 5 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно із пунктом б частини 1 статті 13 Закону №1788-XII (у редакції Закону України від 02 березня 2015 року №213-VIII, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року), на пільгових умовах мали право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зокрема, особи зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки, які народились з 01.10.1968 року по 31.03.1969 року, після досягнення ними такого віку 54 роки.

3 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон № 2148-VIII, що доповнив Закон № 1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим, вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим, на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у спірних правовідносинах застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Такий висновок щодо застосування норм право викладений в постанові Великої палати Верховного Суду від 03.11.2021 року, ухваленій за наслідками розгляду зразкової справи №360/3611/20.

Відповідно до ч.3 ст.291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Суд звертає увагу, що спір між сторонами виник не з підстав невизнання пенсійним органом набутого позивачем страхового та спеціального пільгового стажу, а у зв`язку з невизнанням відповідачем права позивача на призначення їй пенсії за списком №2 після досягнення 54 років.

Тому, відмова управління ПФУ в призначенні позивачу , яка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 54 років, мала необхідний страховий стаж роботи, у тому числі на роботах за списком №2 15 років 2 місяців 2 днів, пенсії на пільгових умовах за віком з посиланням на не досягнення віку, визначеного п 2 ч. 2 статті 114 Закону № 1058-ІV, є протиправною.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії позивачу підлягає скасуванню із покладенням на нього обов`язку вчинити певні дії.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для його зміни або скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 315,316,321,325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2022 року в адміністративній справі №160/13879/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай