Справа № 640/1249/21
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1249/21 Суддя (судді) першої інстанції: Шулежко В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Мельничука В.П., Файдюка В.В.,

за участю секретаря: Керімова К.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 20 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Вілмар Україна" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельта Вілмар Україна" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 16.11.2020 року №112/28-10-53-10 та від 16.11.2020 року №113/28-10-53-10.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2022 року позов задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2022 року та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги на більш тривалий, розумний термін, у відповідності до положень статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, суддю-доповідача, представників сторін, які з`явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 25.09.2020 року по 16.10.2020 року на підставі направлень, виданих Південним управлінням Офісу великих платників податків Державної податкової служби №160, №161 від 18.09.2020 року, відповідно до підпункту 19-1.1.6 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України на підставі наказу Офісу великих платників податків ДПС від 18.09.2020 року №1043 відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Дельта Вілмар Україна" () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено акт від 19.10.2020 року №49/28-10-53-10/33268860.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Дельта Вілмар Україна":

п.п. "а" п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, із змінами та доповненнями, оскільки ним завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню по рядку 20.2.1 "Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1), яка: підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 20.2.1 + рядок 20.2.2) (рядок 3 ДЗ): на рахунок платника у банку", податкової декларації з ПДВ за липень 2020 року на суму 10 936 504 грн.;

п.п. "а" п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, із змінами та доповненнями, оскільки ним завищено від`ємне значення з ПДВ, відображене у рядку 21 "Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації), яка переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду", податкової декларації з ПДВ за липень 2020 року на суму 23 385 847 грн.

На підставі висновків акту від 19.10.2020 року №49/28-10-53-10/33268860 та відповіді на заперечення від 11.11.2020 року №35899/10/28-10-53-10 контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення:

від 16.11.2020 року №112/28-10-53-10, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 10 936 504,00 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 5 468 252,00 грн.;

від 16.11.2020 року №113/28-10-53-10, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 23 385 847,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження, рішенням Державної податкової служби України від 23.12.2020 року №36150/6/99-00-06- 02-02-06 залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 16.11.2020 року №112/28-10-53-10 та №113/28-10-53-10, а скаргу позивача - без задоволення.

Вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Статтею 200 Податкового кодексу України визначається, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У відповідності до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Отже, господарська операція повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону № 996-ХІV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частина друга статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлює, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Дельта Вілмар Україна" (Покупець) та ТОВ "Торгова компанія "Золотий Дракон" (Постачальник) укладено договори поставки №500005230 від 25.06.2020 року, №500005237 від 30.06.2020 року, №500005252 від 03.07.2020 року, №500005279 від 08.07.2020 року, відповідно до пункту 1.1 яких Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю, а Покупець прийняти та оплатити олію соняшникову нерафіновану (далі - Товар) невиморожену (пресову, екстракційну або суміш пресової з екстракційною) першого сорту українського походження на умовах, викладених в цих договорах.

Покупець здійснює оплату вартості прийнятого товару на поточний рахунок Постачальника протягом трьох банківських днів за днем після приймання Покупцем Товару за якістю і кількістю в Місці поставки.

Відповідно до умов вказаних договорів ТОВ "Торгова компанія "Золотий Дракон" виписано видаткові накладні: №611 від 01.07.2020, №612 від 01.07.2020, №632 від 02.07.2020, №634 від 03.07.2020, №635 від 04.07.2020, №648 від 07.07.2020, №649 від 07.07.2020, №670 від 08.07.2020, №680 від 09.07.2020, №695 від 10.07.2020, №693 від 10.07.2020, №694 від 11.07.2020, №696 від 11.07.2020, №701 від 13.07.2020 та податкові накладні на поставку товарів: №5 від 01.07.2020, №6 від 01.07.2020, №16 від 02.07.2020, №20 від 03.07.2020, №29 від 04.07.2020, №37 від 07.07.2020, №38 від 07.07.2020, №55 від 08.07 2020, №62 від 09.07.2020, №76 від 10.07.2020, №77 від 10.07.2020, №88 від 11.07.2020, №89 від 11.07.2020 на загальну суму 33889905,00 грн., у тому числі ПДВ - 5 648 318,00 грн.

Сума податку на додану вартість 5 648 318,00 грн. по зазначеним податковим накладним включена ТОВ "Дельта Вілмар Україна" до складу податкового кредиту за рядком 10.1 "Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України за основною ставкою" Податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2020 року, та відповідає даним Додатка 5 до Податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2020 року.

Транспортування товару здійснювалось за рахунок ТОВ "Торгова компанія "Золотий Дракон", в підтвердження чого позивачем надано наступні товарно-транспортні накладні: №5230-19 від 30.06.2020, №5230-18 від 30.06.2020 №5230-17 від 30.06.2020, №5230-16 від 30.06.2020, №5237-02 від 30.06.2020, №5237-03 від 30.06.2020, №5237-01 від 30.06.2020, №5237-07 від 30.06.2020, №5237-04 від 30.06.2020, №5237-05 від 30.06.2020, №5237-06 від 30 06.2020, №5237-12 від 01.07.2020, №5237-13 від 01.07.2020, №5237-10 від 01.07.2020, №5237-08 від 01.07.2020, №5237-09 від 01.07.2020, №5237-14 від 01.07.2020, №5237-11 від 01.07.2020, №5237-11 від 02.07.2020, №5237-16 від 02.07.2020, №5237-17 від 02.07.2020, №5237-18 від 06.07.2020, №5252-02 від 06.07.2020, №5252-04 від 06.07.2020, №5252-03 від 06.07.2020, №5252-05 від 06.07.2020, №5252-06 від 07.07.2020, №5252-07 від 07.07.2020, №5252-08 від 07.07.2020, №5252-10 від 07.07.2020, №5252-11 від 07.07.2020, №5252-12 від 07.07.2020, №5252-15 від 08.07.2020, №5252-13 від 08.07.2020, №5252-14 від 08.07.2020, №5252-09 від 07.07.2020, №5252-20 від 09.07.2020, №5252-18 від 09.07.2020, №5252-17 від 09.07.2020, №5252-19 від 09.07.2020, №5252-21 від 09.07.2020, №5279-01 від 09.07.2020, №5279-02 від 09.07.2020, №5279-05 від 10.07.2020, №5279-03 від 10.07.2020, №5279-08 від 10.07.2020, №5279-07 від 10.07.2020, №5279-13 від 11.07.2020, №5279-15 від 11.07.2020, №5279-04 від 10.07.2020, №5279-10 від 10.07.2020, №5279-11 від 11.07.2020, №5279-09 від 11.07.2020, №5279-12 від 11.07.2020.

Розрахунки по вищезазначеним накладним між ТОВ "Дельта Вілмар Україна" та ТОВ "Торгова компанія "Золотий Дракон" здійснювались у безготівковій формі.

В підтвердження оплати товару позивачем до матеріалів справи долучено копії платіжних доручень від 01.07.2020 №1113012 на суму 512057,52 грн., від 01.07.2020 №1113013 на суму 7953501,07грн., від 02.07.2020 №1113059 на суму 3585598,61грн., від 02.07.2020 №1113058 на суму 2015787,94грн., від 03.07.2020 №1113250 на суму 4606865,43грн., від 06.07.2020 №198,83грн., від 06.07.2020 №1113283 на суму 959179,58грн., від 08.07.2020 №1113494 на суму 498765,76грн., від 08.07.2020 №1113495 на суму 2101130,19грн., від 09.07.2020 №1113614 на суму 99619,77грн., від 09.07.2020 №1113612 на суму 717119,72грн., від 09.07.2020 №1113613 на суму 921373,09грн., від 10.07.2020 №1113631 на суму 191835,92грн., від 10.07.2020 №1113632 на суму 1961180,32грн., від 10.07.2020 №1113633 на суму 3016760,25грн., від 13.07.2020 №1113699 на суму 1034078,64грн., від 13.07.2020 №1113701 на суму 2028939,31грн., від 14.07.2020 №1113698 на суму 489560,78грн., від 14.07.2020 №1113700 на суму 1939905,71грн., від 15.07.2020 №1113909 на суму 3475393,29грн., від 15.07.2020 №1113910 на суму 3505736,14грн., від 16.07.2020 №1117077 на суму 97912,16грн, від 16.07.2020 №1114078 на суму 206815,73грн., від 16.07.2020 №1114079 на суму 387981,14грн., від 16.07.2020 №1114075 на суму 392236,06грн., від 16.07.2020 №1114076 на суму 405787,86грн., від 16.07.2020 №1114074 на суму 603352,05грн., від 17.07.2020 №1114153 на суму 701147,23грн., від 17.07.2020 №1114154 на суму 3070693,20грн., від 17.07.2020 №1114155 на суму 4510658,36грн.

Також позивачем в підтвердження реальності здійснення господарських операцій надано свідоцтва про якість на олію соняшникову.

Водночас, в акті перевірки контролюючий орган посилається на те, що взаємовідносини ТОВ "Дельта Вілмар Україна" з ТОВ "ТК "Золотий Дракон" не мають реального характеру по ланцюгу постачання та встановлено неможливість реалізації ТОВ "ТК "Золотий Дракон" на адресу ТОВ "Дельта Вілмар Україна" олії соняшникової.

Проте, ТОВ "Дельта Вілмар Україна" додано до матеріалів справи всю первинну документацію, пов`язану з контрагентом ТОВ "Торгова компанія "Золотий Дракон" по його взаємовідносинах з постачальниками, а саме: придбання насіння соняшнику у ТОВ "Знаменівський олійноекстракційний завод" у кількості 3 719 тонн, що спростовує твердження податкового органу про неможливість реалізації на адресу ТОВ "Дельта Вілмар Україна" олії соняшникової нерафінованої за відсутністю джерела походження.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, для виробництва олії соняшникової нерафінованої, яку було реалізовано ТОВ "ТК "Золотий Дракон" на адресу ТОВ "Дельта Вілмар Україна" у липні 2020 року, що відображено в Декларації з ПДВ за серпень 2020 року, не використовувалося насіння соняшнику, придбане у ТОВ "Знаменівський олійноекстракційний завод". Для її виробництва використовувалося насіння соняшнику, придбане у інших виробників, а саме: АФГ "Ольвія", ТОВ "Побєда-Агро", СФГ "Славія", ПП "П`ятихатський комбікормовий завод" та ТОВ "ТД "Агро Защита" загальним обсягом 1 674,9 тонн, в підтвердження чого ТОВ "Торгова компанія "Золотий Дракон" надало усю необхідну первинну документацію.

Також ТОВ "Торгова компанія "Золотий Дракон" надано усі відповідні правовстановлюючі документи та документи, що підтверджують повноваження директора, наявність виробничих потужностей та основних засобів.

Тобто, з боку ТОВ "Дельта Вілмар Україна" дотримано вимоги щодо належної обачності при виборі контрагента, отримано усі необхідні документи щодо з`ясування загальнодоступної інформації та збору доказів про потенційного контрагента для запобігання ведення господарської діяльності з особою, чия діяльність має очевидні ознаки недобросовісності чи протиправності перед прийняттям рішення щодо укладення договорів.

Також, у перевірємому періоді позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ "Рістон Ойл".

Так, між ТОВ "Дельта Вілмар Україна" (Покупець) та ТОВ "Рістон Ойл" (Постачальник) укладено договори поставки №500005198 від 15.06.2020, №500005211 від 18.06.2020, №500005212 від 18.06.2020, №500005213 від 15.06.2020, №500005214 від 18.06.2020, №500005215 від 18.06.2020, відповідно до пункту 1.1 яких Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю, а Покупець прийняти та оплатити олію соняшникову нерафіновану (далі - Товар) невиморожену (пресову, екстракційну або суміш пресової з екстракційною) першого сорту українського походження на умовах, викладених в цих договорах.

Покупець здійснює оплату вартості прийнятого товару на поточний рахунок Постачальника протягом трьох банківських днів за днем після приймання Покупцем Товару за якістю і кількістю в Місці поставки.

Відповідно до умов вказаних договорів ТОВ "Рістон Ойл" виписано видаткові накладні: №736 від 24.06.2020, №772 від 03.07.2020, №773 від 04.07.2020, №809 від 12.07.2020, №810 від 12.07.2020, №811 від 12.07.2020, №807 від 11.07.2020, №813 від 13.07.2020, №814 від 14.07.2020, №833 від 16.07.2020, №837 від 17.07.2020, №840 від 19.07.2020, №842 від 21.07.2020, №847 від 22.07.2020, №846 від 22.07.2020, №848 від 22.07.2020, №853 від 24.07.2020, №851 від 24.07.2020, №852 від 25.07.2020 та податкові накладні на поставку товарів: №53 від 24.06.2020, №9 від 03.07.2020, №10 від 04.07.2020, №33 від 12.07.2020, №34 від 12.07.2020, №35 від 12.07.2020, №31 від 11.07.2020, №36 від 13.07.2020, №37 від 14.07.2020 №43 від 16.07.2020, №46 від 17.07.2020, №47 від 19.07.2020, №53 від 21.07.2020, №58 від 22.07.2020, №57 від 22.07.2020, №59 від 22.07.2020, №63 від 24.07.2020, №62 від 24.07.2020, №64 від 25.07.2020 на загальну суму 96 164 174 грн., у тому числі ПДВ - 16 027 362,00 грн.

Сума податку на додану вартість 16 027 362,00 грн. по зазначеним податковим накладним включена ТОВ "Дельта Вілмар Україна" до складу податкового кредиту за рядком 10.1 "Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України за основною ставкою" Податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2020 року, та відповідає даним Додатка 5 до Податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2020 року.

Транспортування товару здійснювалось за рахунок ТОВ "Рістон Ойл", в підтвердження чого позивачем надано наступні товарно-транспортні накладні: від 20.06.2020 " 1261, від 03.07.2020 №1331, №1330, від 10.07.2020 №1364, №1365, №1366, від 11.07.2020 №№ 1367, 1378, 1371, 1370, 1369, 1368, 1379, 1372, 1380, 1373, 1376, 1375, 1374, від 13.07.2020 №1382, 1383, 1384, від 15.07.2020 №№ 1394, 1398, 1389, 1396, 1393, 1392, 1401, 1402, 1403, від 16.07.2020 №1405, №1408, від 20.07.2020 №1420, від 21.07.2020 №1421, №1422.

Також в матеріалах справи наявні копії залізничних накладних щодо транспортування олії соняшникової від 26.06.2020 №46551842, від 12.07.2020 №46726808, від 19.07.2020 №46965133, від 23.07.2020 №47206735, від 25.07.2020 №40159824, від 21.07.2020 №47174768, від 23.07.2020 №47206735, від 21.07.2020 №4717768, від 09.07.2020 №46753299, згідно яких: відправник - ПП "Атланта-Агро" () для ТОВ "Рістон Ойл"; одержувач - ТОВ "Дельта Вілмар Україна"; станція та залізниця відправлення - м. Перещепино; станція та залізниця відправлення - Чорноморська.

Розрахунки по вищезазначеним накладним між ТОВ "Дельта Вілмар Україна" та ТОВ "Рістон Ойл" здійснювались у безготівковій формі.

В підтвердження оплати товару позивачем до матеріалів справи долучено копії платіжних доручень від 09.07.2020 №1113615 на суму 314816,27 грн., від 17.07.2020 №1114156 на суму 311715,67 грн., від 17.07.2020 №1114157 на суму 459554,71 грн., від 17.07.2020 №1114163 на суму 505836,60 грн. (по договору №500005213 від 18.06.2020), від 10.07.2020 №1113634 на суму 2341815,73 грн., від 20.07.2020 №1114198 на суму 874741,42 грн. (по договору №500005211 від 18.06.2020), від 20.07.2020 №1114197 на суму 3181877,02 грн. (по договору №500005212 від 18.06.2020), від 08.07.2020 №1113496 на суму 298409,55 грн. (по договору №500005198 від 15.06.2020).

ТОВ "Дельта Вілмар Україна" отримало усю первинну документацію у ТОВ "Рістон Ойл" по його взаємовідносинам з постачальниками, які підтверджують придбання 9 004,37 тонн насіння соняшнику та виробничий вихід олії у середньому у липні 43,24% (Лист №464 від 07.12.2020), що є цілком достатньою кількістю для виробництва 3 892,63 тонн олії соняшникової нерафінованої, яку було у подальшому реалізовано на ТОВ "Дельта Вілмар Україна".

Також "Рістон Ойл" надано усі відповідні правовстановлюючі документи та документи, що підтверджують повноваження директора, наявність виробничих потужностей та основних засобів.

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження реальності господарських операцій позивачем зазначено, що придбаний товар у ТОВ "ТК "Золотий Дракон" та ТОВ "Рістон Ойл" в подальшому реалізовано, а саме вироблено олію соняшникову рафіновану дезодоровану виморожену та продано на експорт.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що господарські відносини між позивачем та ТОВ "Рістон Ойл" та ТОВ "Торгова компанія "Золотий Дракон" мали реальний характер, придбані товари (роботи) використані позивачем у власній господарській діяльності, підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, спричинили реальні зміни майнового стану позивача, та належним чином відображені у податковій звітності.

Отже позивачем дотримано вимоги щодо документування та підтвердження здійснених господарських операцій первинними документами, у відповідності до вимог пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Крім того, колегія суддів звертає увагу на висновок Верховного Суду, викладений, зокрема в постановах від 17 квітня 2018 року у справі №826/14549/15, від 06 лютого 2018 року у справі №816/166/15-а, від 13 серпня 2020 року у справі №520/4829/19, від 21 жовтня 2020 року у справі №140/1845/19: відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

В матеріалах справи відсутні докази встановлення податковим органом обставин на підтвердження того, що укладаючи спірні договори, учасники договірних відносин діяли з метою, яка є завідомо суперечною інтересам держави та суспільства. Хоча факт порушення публічного порядку повинен бути доведеним певними засобами доказування.

Відповідачем не наведено суду жодних обставин та доказів, які б свідчили про незвичність цін за спірними операціями, або про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, незвичності цих операцій, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про непов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагента були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

З огляду на викладене, колегія підсумовує, що операції позивача з контрагентами, які на момент здійснення господарських операцій були зареєстровані як платники податку на додану вартість, здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. Позивачем вчинено дії та досягнуто конкретних результатів, які визначають саме поняття господарської операції - факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань та фінансових ресурсів, а відтак спірні податкові повідомлення-рішення від 16.11.2020 року №112/28-10-53-10 та від 16.11.2020 року №113/28-10-53-10 винесені відповідачем всупереч вимогам податкового законодавства та підлягають скасуванню.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всі наведені апелянтами доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Мельничук В.П.

Суддя Файдюк В.В.

Повний текст постанови виготовлено - 23 березня 2023 року.