Справа № 492/852/21
Суддя: Гусєва Н. Д.
Дата ухвалення: 2023-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 492/852/21
провадження № 2-а/492/3/23
РІШЕННЯ

Іменем України

08 лютого 2023 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді - Гусєвої Н.Д.,

при секретарі судового засідання - Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: поліцейського СРПП Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області Вєтєва Миколи Зіновійовича, інспектора СПРР Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області Галкіна Андрія Анатолійовича про визнання дій неправомірними, скасування постанов про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача в якому просить визнати незаконними дії поліцейських СРПП відділення № 1 Болградського РВП в Одеській області Вєтєва М.З. та ОСОБА_2 по притягненню до адміністративної відповідальності, скасувати постанови у справі про адміністративні правопорушення, закрити провадження за відсутності у діях складу правопорушення, посилаючись на те, що постановами про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 394510 від 21 липня 2021 року, серії БАВ № 394470 та серії БАВ № 394471 від 21 липня 2021 року позивача було визнано винним в тому, що він 20 липня 2021 року о 23 год. 45 хв., по вул.Соборна, в м.Арциз, Болградського району, Одеської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2108», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , без медичної аптечки, знака аварійної зупинки, непрацюючим вогнегасником, не маючи при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з державним номерним знаком, що закритий іншим предметом, а саме сіткою, чим порушив вимоги п. п. 31.4.7 «є», 2.1. «ґ», 2.9. «в» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 125, ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП, та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. та 850,00 грн., відповідно. Позивач зазначає, що під час складання працівниками поліції оскаржуваних постанов, йому не було роз`яснено права на правову допомогу, не надано можливості надати пояснення та докази, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 16 вересня 2021 року відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: поліцейського СРПП Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області Вєтєва Миколи Зіновійовича про визнання неправомірними дій, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Також, ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від від 16 вересня 2021 року відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: інспектора СПРР Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області Галкіна Андрія Анатолійовича про визнання неправомірними дій, скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 31 березня 2022 року адміністративну справу № 492/852/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: поліцейського СРПП Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області Вєтєва Миколи Зіновійовича про визнання неправомірними дій, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та адміністративну справу 492/928/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: інспектора СПРР Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області Галкіна Андрія Анатолійовича про визнання неправомірними дій, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - об`єднано в одне провадження, присвоєно об`єднаному провадженню єдиний унікальний номер № 492/852/21.

У судове засідання представник позивача не з`явився, але від нього до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представниця відповідача Головного управління Національної поліції в Одеській області про дата, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності не подавала.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору поліцейський СРПП Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області Вєтєв М.З., інспектор СПРР Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області Галкін А.А. про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, однак до суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності, пояснення не подавали.

До суду від представниці відповідача Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що на вимогу поліцейських позивач не надав поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водій порушив вимоги щодо заборони руху транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, тому у працівників поліції обґрунтовано виникли підстави для притягнення водія до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень.

Також, від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача вважає, що позивач правил дорожнього руху не порушував, оскільки страховий поліс позивач міг надати для огляду наступного дня в приміщенні відділення поліції № 1 Болградського РВП, поліцейським не надано будь-яких доказів про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають зі спорів фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій та бездіяльності, які повинні розглядатися в порядку, передбаченому Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши та оцінивши надані сторонами письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свобод в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, зокрема з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 394510 від 21 липня 2021 року, вбачається, що інспектором СРПП Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області Вєтєвим М.З., винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, згідно якої 20 липня 2021 року о 23 год. 45 хв., ОСОБА_1 , по вул.Соборна, в м.Арциз, Болградського району, Одеської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2108», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1. «ґ» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП та на позивача накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (т. 2 а.с. 8, 124).

Також, з постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 394471 та серії БАВ № 394470 від 21 липня 2021 року, вбачається, що інспектором СРПП Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області Галкіним А.А., винесено постанови про накладення адміністративних стягнень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, згідно яких 20 липня 2021 року о 23 год. 45 хв., ОСОБА_1 , по вул.Соборна, в м.Арциз, Болградського району, Одеської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2108», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , без медичної аптечки, знака аварійної зупинки, непрацюючим вогнегасником, з державним номерним знаком, що закритий іншим предметом, а саме сіткою, чим порушив вимоги п. п. 31.4.7 «є», 2.9. «в» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 125, ч. 6 ст. 121 КУпАП та на позивача накладено адміністративне стягнення згідно ч. 2 ст. 36 КУПАП, за ст. 125, ч. 6 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. (т. 1 а.с. 14, т. 2 а.с. 123, 125).

Згідно акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу № 265 від 21 липня 2021 року здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу марки «ВАЗ 2108», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (т. 2 а.с. 122).

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, ч. 1 ст. 121, 125, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 125 КУпАП передбачено, що інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу тягнуть за собою попередження.

Згідно із ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод (пункт 21.2 цієї статті Закону).

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (який бере участь у дорожньому русі) без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Аналогічні положення містяться в ст. 37 Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена картка»), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані.

Згідно з ст. 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі - ПДР України).

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У відповідності до п. 2.1 «ґ» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.9. «в» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Пунктом 31.4.7 «є» встановлено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, відсутні медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, знак аварійної зупинки (миготливий червоний ліхтар), який відповідає вимогам стандарту, працездатний вогнегасник на легковому автомобілі.

Суд вважає необхідним наголосити, що наявність аптечки в автомобілі є необхідною умовою його комплектації, і важливе призначення автомобільної аптечки - забезпечити можливість надання першої медичної допомоги в екстрених випадках.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 6 ст. 121, ст. 125, ч. 1 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верхового Суду від 08 листопада 2018 року у справі № 725/2755/17 (№ К/9901/5670/17).

Згідно із пунктом 2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

З аналізу зазначених норм можливо зробити висновок, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу відповідних посадових осіб пред`являти для перевірки страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а у випадку звільнення від такого обов`язкового страхування - відповідні підтверджуючі документи (посвідчення).

Об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

В свою чергу, відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 25 червня 2020 року в справі №520/2261/19, хоча приписами ч.2 ст.77 КАС України обовязок доказування правомірності свого рішення й покладено на відповідача - субєкта владних повноважень, проте це не виключає визначеного в ч.1 ст.77 КАС України обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою осіб, шукаючи доказів виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Враховуючи викладене, беручи до уваги досліджені в судовому засіданні докази судом встановлено, що в ході винесення постанов інспекторами поліції дотримані вимоги чинного законодавства, постанови серії БАВ № 394510, серії БАВ № 394471, серії БАВ № 394470 від 21 липня 2021 року винесені відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, згідно яких його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ст. 125, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладені адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. та 850,00 грн., є правомірними та обґрунтованими, складені з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим у задоволенні позову, слід відмовити.

Суд бере до уваги, що позивачем у позовній заяві не заперечувався факт відсутності у нього полісу (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та під час перевірки документів позивачем не пред`явлено поліс обов`язкового страхування, чим порушено ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Доводи позивача, що йому не були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, спростовуються матеріалами справи, оскільки з протоколом про адміністративне правопорушення він ознайомлювався, його права та обов`язки йому були роз`ясненні, про що міститься його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Від підписання протоколів про адміністративні правопорушення, складених відносно позивача за ст. 125 та ч. 6 ст. 121 КУпАП, ОСОБА_1 відмовився, про що зроблено відповідний запис у постановах.

Суд вважає, що право позивача на захист при винесенні оскаржуваних постанов не було порушено, оскільки позивач не висловив бажання скористатись допомогою адвоката під час винесення постанов, що оскаржуються, не заявляв клопотання про відкладання розгляду справи у зв`язку з необхідністю скористуватися послугами адвоката або фахівця у галузі права, а діючим законодавством не встановлений обов`язок посадової особи забезпечувати осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, юридичною допомогою.

Інші доводи позивача про незаконність постанов, що оскаржуються, судом не приймаються до уваги, оскільки є безпідставними, такими, що не ґрунтуються на законі та такими, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 121, 125, 126, 249, 251, 252, 258, 279, 280, 283, 284, 285, 287, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 5-14, 20, 72, 77, 90, 229, 241-246, 250, 251, 262, 280, 283, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: поліцейського СРПП Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області Вєтєва Миколи Зіновійовича, інспектора СПРР Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області Галкіна Андрія Анатолійовича про визнання дій неправомірними, скасування постанов про накладення адміністративного стягнення відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.