Справа № 480/2509/23
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2023-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
24 березня 2023 року Справа № 480/2509/23
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Шаповал М.М., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
В Сумський окружний адміністративний суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Так позивач, просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті позивачу за період з 01 січня 2016 року по 01 грудня 2018 року індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з визначенням місяців, в яких відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року та березень 2018 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 грудня 2018 року, із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців) - січень 2008 року та березень 2018 року, відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Відповідно до п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Поданий адміністративний позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий з порушенням ч. 6 ст. 161 КАС України, відповідно до якої у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Як вбачається з матеріалів позову, позивач просить суд зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 грудня 2018 року, із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців) - січень 2008 року та березень 2018 року. При цьому відповідно до витягу із наказу військової частини НОМЕР_1 військову службу він проходив до 10.07.2021, був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Відповідно, з 10.07.2021 позивач знав про порушення його прав та інтересів.
Всупереч вимогам ч. 5 ст. 122 КАС України позивач звернувся до суду з позовною заявою, здавши її на пошту 16.03.2023, тобто після спливу встановленого строку звернення до суду. В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду у заяві про поновлення строку звернення представник позивача зазначає, що відповідно до ст. 233 Кодексу законів про працю України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. Так, позивача виключено зі списків особового складу загону та знято з усіх видів забезпечення, при цьому ним не одержано письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, а саме розрахунку індексації грошового забезпечення. Крім того, індексація грошового забезпечення є однією з форм оплати праці, а тому відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України в редакції на час виникнення спірних правовідносин звернення до суду з даним позовом не обмежується будь-яким строком. Однак суд визнає таку причину пропуску строку звернення до суду неповажною, оскільки на підставі ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Відповідно, частина друга статті 233 КЗпП України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не застосовується до спірних правовідносин станом на день звернення до суду з цим позовом. Крім того, в оновленій редакції частина друга статті 233 Кодексу законів про працю України викладена внаслідок внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" від 1 липня 2022 року № 2352-IX, який набрав чинності 19.07.2022, при цьому позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 до 10.07.2021. Отже, на час припинення служби у військовій частині законодавчо не було передбачено одержання позивачем письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні.
Разом з тим, частиною першою статті 233 КЗпП України, яка регулює строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів, встановлено норму про те, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Проте, відповідно до статей 3 і 221 КЗпП України в порядку, передбаченому главою XV цього Кодексу, підлягають розгляду індивідуальні трудові спори працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності.
За приписами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України справи, що виникають з трудових правовідносин суди розглядають у порядку цивільного судочинства. При цьому норми Цивільного кодексу України визначають загальну позовну давність тривалістю у три роки (стаття 257) та передбачають можливість установлення законом для окремих видів вимог спеціальної позовної давності (стаття 258), яка може бути скороченою або більш тривалою за загальну позовну давність.
Виходячи з цього, встановлений у частині першій статті 233 КЗпП України тримісячний строк є скороченим строком позовної давності, в межах якого працівник може звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою про вирішення трудового спору.
Натомість строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців.
Усталеною є позиція Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.
Отже, з огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах частини першої статті 233 КЗпП України.
Крім того, суд враховує, що, грошове забезпечення позивача як військовослужбовця є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі його розмір йому відомий. Позивач мав реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було визначено розмір грошового забезпечення чи здійснено його перерахунок та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий його розрахунок чи розрахунок його складових. Отже, з дня отримання грошового забезпечення позивачем як військовослужбовцем, який проходить військову службу, він вважається таким, що повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.
Будь-якого іншого обґрунтування поважності причин пропуску строку позивачем не зазначено.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Таким чином, позивачу необхідно усунути зазначений недолік позовної заяви шляхом надання суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав пропуску строку звернення до суду та надати докази поважності причин його пропуску.
Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, позовна заява буде повернута позивачу.
Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Шаповал