Справа № 380/18170/22
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

22 березня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Чаплик І.Д.,

секретар судового засідання Посмітюх К.Т.,

за участю:

представника позивача Гелемей Ю.М.,

представника відповідача Тістечко Ю.А.,

розглянув у підготовчому засіданні у місті Львові заяву відповідача про залишення позову без розгляду та заяву позивача про поновлення строку на звернення до суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Львівської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1 ), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Львівської митниці Державної митної служби України № 1268-0 від 12.10.2022 Про звільнення ОСОБА_1 ;

поновити ОСОБА_1 (Номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на посаді заступника начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста Яворів Львівської митниці ().

Ухвалою від 20.12.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено для позивача строк для усунення недоліків позовної заяви, зокрема, шляхом подання заяви про поновлення строку на звернення з даним позовом до суду та наведенням поважності причин такого пропуску чи доказів ознайомлення з наказом про звільнення його з займаної посади 14.11.2022.

05.01.2023 представником позивача подано заяву про усунення недоліків в позовній заяві, в якій позивач зазначив про те, що оскаржуваний наказ направлений ОСОБА_1 листом Львівської митниці від 25.10.2022 №7.4-1//12/10/ НОМЕР_2 на домашню та електронні адреси, вказані в його особовій картці державного службовця, а заявою, яка надійшла на адресу суду 10.01.2023, представник позивача подав докази отримання позивачем вказаного листа 15.11.2022 у поштовому відділенні №26 м.Львова.

Ухвалою від 10.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову та призначено підготовче засідання на 08.02.2023.

24.01.2023 на адресу суду від відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду. Клопотання обґрунтоване тим, що за змістом частин 2 та 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Оскільки позивач ознайомився із наказом про його звільнення 07.11.2022, то саме з цього дня позивачу стало відомо про порушення його права. Відтак позивачем пропущено встановлений ст.122 КАС України місячний строк звернення до суду, оскільки позовна заява датована 14.12.2022 та не містить жодних причин поважності пропущення процесуального строку. В підтвердження своєї позиції представник відповідача подав копію наказу №1268-о від 12.10.2022 із листком про ознайомлення.

08.02.2023 від позивача на адресу суду подано заперечення проти клопотання про залишення позову без розгляду, в якому представник позивача просить відмовити в задоволенні клопотання відповідача. Вважає, що питання прийняття позову до розгляду вже з`ясовувалося судом під час прийняття ухвал про залишення позову без руху та відкриття провадження в справі з врахуванням наданих позивачем доказів про отримання ним оскаржуваного наказу 15.11.2022. Зазначає, що з відповіді Львівської митниці на адвокатський запит вказано, що наказ надіслано поштовим зв`язком, а інформації щодо отримання наказу в інший спосіб не подано. Вказує, що така позиція відповідача є суперечливою, а одночасне надання наказу поштовим зв`язком та під підпис малоймовірним.

Ухвалою суду від 08.02.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду та надіслання на адресу відповідача обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з вказаним позовом та доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску.

17.02.2023 від позивача на адресу суду надійшла заява (вх. № 11366 від 17.02.2023) про усунення недоліків позовної заяви та клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій представник позивача просить поновити строк на звернення до суду. Заява обгрунтована тим, що позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката 14.11.2022, повідомивши, що саме 14.11.2022 ним отримано оскаржуваний наказ, а наступного дня 15.11.2022 позивачем укладено договір про надання правової допомоги №03-01-11/2022 від 15.11.2022 та 17.11.2022 подано адвокатський запит до відповідача, відповідь на який і стала основою для звернення з даним позовом. Представник позивача зазначає, що йому було відомо про отримання оскаржуваного наказу позивачем 15.11.2022, що і стало підставою для звернення до суду саме в місячний строк з цієї дати, а про наявність доказів отримання позивачем оскаржуваного наказу 07.11.2022 йому стало відомо лише в підготовчому засіданні. Вважає, що така поведінка позивача щодо неповідомлення точної дати отримання оскаржуваного наказу пов`язана із сімейним життям позивача, а саме онкологічним захворюванням дружини протягом тривалого часу, що також зважаючи на незначний термін пропуску є поважною причиною для його поновлення. Представник позивача також покликається на своєчасне вчинення всіх процесуальних дій щодо підготовки позову та практику Верховного Суду щодо необхідності уникати надмірного формалізму при вирішенні питання застосування процесуальних норм та можливість поновлення пропущеного строку протягом річного терміну.

Ухвалою суду від 20.02.2023 призначено у справі підготовче судове засідання на 15 березня 2023 року.

В судовому засіданні 15.03.2023 оголошено перерву до 22.03.2023 для надання можливості представнику митного органу подати докази направлення позивачу оскаржуваного наказу на електронну адресу, про що було вказано в листі відповідача від 28.12.2022 за №7.4-1112/8/25694.

16.03.2023 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, в якому зазначено про те, що Львівська митниця не скеровувала на електронну адресу позивача наказ №1268-о від 12.10.2022. Також зазначено, що супровідним листом №7.4-1-12/10/20624 від 25.10.2022 Львівська митниця скерувала позивачу копію наказу Львівської митниці №1268-о від 12.10.2022 засобами поштового зв`язку. Даний лист був скерований у поштове відділення 26.10.2022, однак 29.11.2022 повернувся відповідачу за закінченням терміну зберігання. Відтак, відповідач вважає, що оскільки наказ був скерований у поштове відділення 26.10.2022, тому з врахуванням приписів ч.4 ст.9-1 Закону України Про державну службу від 10 грудня 2015 року №889-VIII датою доведення його до відома ОСОБА_1 вважається 31.10.2022.

У підготовчому засіданні представник відповідача клопотання про залишення позовної заяви без розгляду підтримав та просив суд його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні та додаткових поясненнях.

У підготовчому засіданні представник позивача проти клопотання про залишення позовної заяви без розгляду заперечив та просив суд поновити строк звернення до суду з підстав, зазначених у заяві про усунення недоліків позовної заяви.

Розглянувши клопотання представників сторін з питань строку звернення до суду, суд встановив такі обставини.

Предметом спору в даній справі є визнання протиправним та скасування наказу в.о. начальника Львівської митниці Державної митної служби України № 1268-0 від 12.10.2022 Про звільнення ОСОБА_1 .

За змістом відповіді Львівської митниці від 28.12.2022 за №7.4-1112/8/25694 на адвокатський запит від 26.12.2022 за №02-03-20/2022 копія оскаржуваного наказу надсилалась ОСОБА_1 листом Львівської митниці від 25.10.2022 №7.4-1//12/10/ НОМЕР_2 на домашню та електронні адреси, вказані в його особовій картці державного службовця. Тобто, крім поштової кореспонденції, оскаржуваний наказ за змістом вказаного листа направлявся позивачу ще також і на електронні адреси позивача. Водночас, в клопотанні, яке надійшло на адресу суду 16.03.2023, Львівська митниця зазначила, що не скеровувала на електронну адресу позивача наказ №1268-о від 12.10.2022.

Заявою, яка надійшла на адресу суду 10.01.2023, представник позивача подав докази отримання позивачем листа Львівської митниці від 25.10.2022 №7.4-1//12/10/ НОМЕР_2 у поштовому відділенні №26 м.Львова 15.11.2023, а саме отримання позивачем поштового конверта 15.11.2023 за №351.

В клопотанні, яке надійшло на адресу суду 16.03.2023, Львівська митниця зазначила, що супровідним листом №7.4-1-12/10/20624 від 25.10.2022 скерувала позивачу копію наказу Львівської митниці №1268-о від 12.10.2022 засобами поштового зв`язку, однак 29.11.2022 поштовий конверт повернувся відповідачу з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується копією конверта та трекером поштового відправлення № 157.

В матеріалах справи наявна копія наказу №1268-о від 12.10.2022 із листком про ознайомлення, на якому міститься відмітка з датою 07.11.2022 та підпис ОСОБА_1 .

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся з даним позовом до суду 14.12.2022 згідно з відтиском штемпеля на поштовому конверті.

Спірним у цій справі є питання дотримання позивачем строку звернення до суду з позовом про визнання протиправними і скасування наказу про звільнення з публічної служби, а також наявність підстав вважати поважними причини пропуску строку, які вказані представником позивача у позовній заяві.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у статті 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Разом з тим право на доступ до правосуддя в Україні, як і в більшості держав світу, не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання принципу - верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.

Відповідно до частини першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого вказаним Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи вказаним Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Згідно з частиною третьою статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Вищенаведені правові положення свідчать, що законодавець допускає ймовірність виявлення судом факту недотримання строку звернення до суду і після відкриття провадження у справі, внаслідок чого позов може бути залишений без розгляду. При цьому, приписи статті 123 КАС України передбачають право особи подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведенням поважних причин такого пропуску.

Заявляючи клопотання про залишення позову без розгляду, представник Львівської митниці покликається на те, що оскільки наказ був скерований у поштове відділення 26.10.2022, тому з врахуванням приписів ч.4 ст.9-1 Закону України Про державну службу від 10 грудня 2015 року №889-VIII датою доведення його до відома ОСОБА_1 вважається 31.10.2022. Відтак позивачем пропущено строк звернення до суду із позовом про його оскарження, який регламентується частиною 5 ст.122 КАС України, Також зазначає, що позивач особисто ознайомився із наказом про його звільнення 07.11.2022, що також свідчить про пропуск місячного строку звернення до суду.

За змістом частин 2 та 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом з матеріалів справи встановлено, що позивач ознайомився із наказом про його звільнення 07.11.2022, оскільки на листку про ознайомлення з наказом №1268-о від 12.10.2022 міститься відмітка про ознайомлення з датою 07.11.2022 та підпис ОСОБА_1 . Наведене свідчить про те, що саме з цього дня 07.11.2022 позивачу стало відомо про існування оскаржуваного наказу та порушення прав позивача.

Суд критично оцінює доводи сторін щодо отримання оскаржуваного наказу поштовим відправленням з огляду на їх суперечливість та неможливість суду перевірити вміст поштового відправлення, докази отримання якого сторонами подано в підтвердження своїх позицій.

Відтак, строк звернення до суду із цим позовом обчислюється з дня ознайомлення позивачем з оскаржуваним наказом, а саме 07.11.2022. За таких обставин суд доходить висновку про те, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом, оскільки звернувся до суду лише 14.12.2022.

Вирішення питання про поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк. Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків. Тобто на особу, яка звертається з відповідною заявою, покладається обов`язок довести ті обставини, на які остання посилається як на підставу для поновлення пропущеного процесуального строку.

Вирішуючи питання відносно того чи є наведені позивачем причини з приводу пропуску процесуального строку звернення до суду з даним адміністративним позовом поважними, суд враховує наступне.

Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом або заявою про перегляд судового рішення, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.07.2022 у справі №160/18326/21.

Обгрунтовуючи підстави для поновлення строку позивач покликається на те, що неповідомлення позивачем точної дати отримання оскаржуваного наказу пов`язана із сімейним життям позивача, а саме онкологічним захворюванням дружини протягом тривалого часу, а також зазначає про своєчасне вчинення всіх процесуальних дій щодо підготовки позову та незначний термін пропуску.

Однак, проаналізувавши вказані підстави та подані на їх підтвердження докази суд не вважає їх такими, що відповідають вищезазначеним критеріям поважності, реальності, непереборності і такими, що об`єктивно були нездоланними на час плину строків звернення до суду.

Так, представник позивача зазначає, що поведінка позивача щодо неповідомлення точної дати отримання оскаржуваного наказу пов`язана із сімейним життям позивача, а саме онкологічним захворюванням дружини протягом тривалого часу. Однак, подані суду документи щодо медичного обстеження дружини датовані серпнем 2022 року: обстеження 03.08.2022, консультаційне дослідження 08.08.2022 та виписка з медичної карти стаціонарного хворого 15.08.2022 про перебування в стаціонарі з 09.08.2022 по 15.08.2022, тобто за три місяці до виникнення спірних правовідносин, а доказів, яким чином дані факти могли вплинути на поведінку позивача ним не подано.

Судом з`ясовано та не заперечується представником позивача, що позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката 14.11.2022, а наступного дня 15.11.2022 позивачем укладено договір про надання правової допомоги №03-01-11/2022 від 15.11.2022. Крім цього, позивач цього ж дня 15.11.2022, за його доводами, отримав листа Львівської митниці від 25.10.2022 №7.4-1//12/10/ НОМЕР_2 у поштовому відділенні №26 м.Львова разом з копією оскаржуваного наказу. Оскаржуваний наказ в.о. начальника Львівської митниці Державної митної служби України № 1268-0 Про звільнення ОСОБА_1 датований 12.10.2022. Відповідь Львівської митниці №74-223/8/22965 на адвокатський запит від 17.11.2022 за №02-03-13/2022, яка стала основою для подання позову за твердженням адвоката, датована 24.11.2022. Проаналізувавши наведені обставин суд не вбачає, а представником позивача не наведено поважних причин, які перешкоджали йому подати позов у встановлений ч.5 ст.122 КАС України строк.

Доводи представника позивача про обчислення місячного строку з моменту отримання позивачем 15.11.2022 листа Львівської митниці від 25.10.2022 №7.4-1//12/10/20624 суд оцінює критично при наявності у представника позивача оскаржуваного наказу в.о. начальника Львівської митниці Державної митної служби України № 1268-0 Про звільнення ОСОБА_1 , який датований 12.10.2022, відсутності доказів про ознайомлення позивачем з оскаржуваним наказом 14.11.2022, про що йому повідомив сам позивач, та можливості як своєчасно ознайомитися з такими доказами, так і подати даний позов в межах місячного строку. Представником позивача не подано поважності причин неподання позову з моменту отримання відповіді на адвокатський запит від 17.11.2022 за №02-03-13/2022.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи із поважності причин пропуску строку. У цьому випадку обставин, які б об`єктивно перешкоджали позивачу реалізувати своє право на подання позовної заяви протягом законодавчо встановленого строку, не вбачається, а підстави, наведені у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, не є поважними та об`єктивно непереборними і не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, оскільки залежали від самого позивача та його представника.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21.12.2010 у справі Перетяка та Шереметьєв проти України).

Відтак, суд доходить висновку про неповажність причин пропуску позивачем строку звернення до суду, вказаних у позовній заяві та заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду та про необхідність залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Положеннями ч. 13 ст. 171 КАС України визначено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду (ч. 15 ст. 171 КАС України).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Ураховуючи те, що позивачем не надано суду доказів поважності причин пропуску звернення до суду, суд доходить висновку про те, що позивачем не виконано вимог ухвали суду від 08.02.2023 про залишення позовної заяви без руху, відтак, позовну заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 171, 240, 243, 248, 256, 293, 294 КАС України, суд -

ухвалив:

визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із позовною заявою у справі до Львівської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Клопотання представника Львівської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати складення повного тексту ухвали до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено 24.03.2023.

Суддя Чаплик І.Д.