Справа № 756/11935/22
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.
суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А.Б.
за участю секретаря: Рожок В.В.

представника позивача Невмержицького С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 12 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування та визнання незаконною постанови серії ДПО18 № 691084 від 15.09.2021.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 січня 2023 року повернуто позивачу з підстав передбачених частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із пропуском строку встановлено для звернення до адміністративного суду з позовом.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам позивача викладеним у клопотання про визнання причин пропуску строку на звернення до суду поважними. Апелянт зазначає, що саме важкий перебіг хвороби COVID-19 обумовив несвоєчасне звернення до суду з позовом щодо скасування спірної постанови.

До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва 21 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху для зазначення поважності причин пропуску строку звернення до суду та надання відповідних доказів в їх обґрунтування.

На виконання вимог ухвали суду позивачем подано клопотання про визнання причин пропуску строку поважними. Зокрема, позивачем зазначено, що строк на звернення до суду із даним позовом ним пропущено із поважних причин, оскільки його первинний позов щодо оскарження спірної постанови було залишено без розгляду, у зв`язку із пропуском строку, натомість у період з 27 вересня 2021 року по 29 жовтня 2021 року позивач перебував на лікарняному. Зазначено, що 16 грудня 2022 року позивачем отримано виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого форми 027/о. З вказаної виписки вбачається, що він з 27 вересня 2021 року по 29 жовтня 2021 року хворів на COVID-19. З наведених підстав вважає, що позивач пропустив встановлений строк звернення до суду з поважних причин, а тому наявні підстави для його поновлення.

Вказану заяву позивача про визнання причин пропуску строку на звернення до суду поважними ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 січня 2023 року залишено без задоволення, а позов повернуто позивачу.

Частиною першою ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У відповідності до приписів статті 286 Кодексу адміністративна судочинства України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відтак, статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений спеціальний десятиденний строк для оскарження до суду рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що реалізуючі пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Строк звернення до адміністративного суду це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

З огляду на вказане, дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки результат правозастосовчої діяльності безпосередньо залежить від часових меж їх реалізації. Будь-який вид адміністративного провадження базується на процесуальних принципах, серед яких оперативність і швидкість, що забезпечується чітко регламентованими строками, закріпленими в законах та підзаконних актах.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті статті 6 Конвенції є справа "Gradescolo S.R.L. проти Молдови".

У цій справі Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпритації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію.

Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд.

Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Як зазначив Верховний Суд у своїй ухвалі від 15.02.2018 по справі №800/499/17, строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов`язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов`язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.

Необхідно зазначити, що поновлення процесуальних строків на оскарження судових рішень є дискреційними повноваженнями суду, а під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний або судовий орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Як вбачається з матерів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 15.09.2021 інспектором взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Данилко О.Б. прийнято постанову від 15.09.2021 серії ДПО18 № 691084, якою на позивача за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

У вказаній постанові зафіксовано, що 15.09.2021 о 12 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 на автошляху М-06, 163 км, в с. Болярка, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» та рухався зі швидкістю 107 км/год, чим порушив вимогу п. 12.9 ПДР.

04.11.2021 позивач, вважаючи таку постанову незаконною, вперше звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16 травня 2022 року позивачу поновлено строк звернення до суду з позовом у цій справі та задоволено його позовні вимоги, скасовано постанову серії ДПО18 № 691084 від 15.09.2021 та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду 06 грудня 2022 року в адміністративній справі № 756/16891/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення, рішення суду першої інстанції скасовано, а позов ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду із позовом.

Залишаючи позов без розгляду суд апеляційної інстанції прийшов до переконання, що позивачем та його представником не наведено належних обґрунтувань поважності причин пропуску строку на звернення до суду з даним адміністративним позовом. Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначаючи про перебування позивача на військовій службі у період з 15 вересня, або принаймні з 25 вересня 2021 року по 03 листопада 2021 року не підтверджено жодними доказами.

Звертаючись до суду з даним позовом повторно, позивач вказує, що строки звернення до суду з даним позовом ним пропущено у зв`язку із хворобою.

Зокрема, позивачем додано копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, датованою 16 грудня 2022 року, однак, як вірно зауважено судом першої інстанції, дана виписка не зазначений період перебування хворого на лікуванні та на якому саме лікуванні у період з 27 вересня 2021 року по 29 жовтня 2021 року перебував позивач, на амбулаторному чи стаціонарному. Лише міститься інформація, що позивач з 27 вересня 2021 року по 29 жовтня 2021 року хворів на COVID-19.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що за загальновідомими даними перебіг хвороби COVID-19 є складним та безперечно може бути підставою для визнання причин пропуску строку на звернення до суду поважними, поряд із цим спірна постанова винесена 15.09.2021 року, відтак, строк на звернення до суду з адміністративний позовом, становить десять днів, з урахуванням вихідних та святкових днів сплинув 27.09.2021 року.

В судовому засіданні представником позивача зазначено, що у період з 15.09.2021 року по 25.09.2021 позивач також був позбавлений можливості звернутись до суду з даним адміністративним позовом, оскільки перебував на лікуванні в готельному комплексі «Три сини та донька», що знаходиться у віддаленій місцевості.

Поряд із цим, такі доводи в обґрунтування поважності причин пропуску строку на звернення до суду наводились позивачем при зверненні до суду з первинним позовом.

Як вбачається із змісту постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року в адміністративній справі № 756/16891/21, доводи позивача про те, що у період з 15.09.2021 по 25.09.2021 він перебував на лікуванні в готелі «Три сини і донька 5*» ТОВ «Золота Баня», колегія суддів до уваги не прийнято, оскільки позивачем не надано доказів щодо проходження ним у цей період лікування, зокрема стаціонарного, яке б об`єктивно унеможливлювало своєчасне звернення до суду з цим позовом.

Жодних медичних документів, зокрема листка непрацездатності, позивачем суду не надано.

Такі докази також не надано і при повторному зверненні до суду вже з даним позовом.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем не наведено обставин, що перешкоджала позивачеві звернутись з позовом до суду протягом 10 днів, з моменту, коли позивач дізнався про порушення прав.

При цьому, доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання причин пропуску строку на звернення до суду поважними.

З огляду на це, доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з достатнім обґрунтуванням нормами процесуального права необхідності зупинення провадження у справі, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 236, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 12 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови, - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 12 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов

Суддя А. Б. Парінов

Суддя В. Ю. Ключкович

(Повний текст постанови складено 21.03.2023 року)