Справа № 160/16171/22
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2023 року м.Дніпросправа № 160/16171/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року у справі № 160/16171/22 (суддя Царікова О.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 по 31.12.2020 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 30.01.2020 по 31.12.2020 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої о Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2021 по 17.02.2021, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 - 2021 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні за 25 років без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2021 по 17.02.2021, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 - 2021 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні за 25 років з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу, на підставі п.6 ч.4 ст.169 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 20.10.2022, позивач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржену ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, адже підстава виникнення позовних вимог одна і та ж.

Відповідач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч.2 ст.312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Колегія суддів розглядає апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, зазначену в п.3 ч.1 ст.294 КАС України, в порядку письмового провадження у відповідності до ч.2 ст.312 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у поданому до суду позові об`єднано вимоги, які не пов`язані між собою підставою їх виникнення та доказами. Підстави позову (обставини нездійснення відповідачем виплат) є різними, оскільки стосуються різних видів грошового забезпечення, підстав для їх нарахування та виплати , а також їх законодавчого регулювання. Тобто, предметом даної позовної заяви є об`єднані вимоги, які мають самостійні обсяги доказування та підтверджуються різними доказами. При цьому, для розгляду кожної із заявлених позовних вимог, є необхідним з`ясування значного обсягу обставин, дослідження значного обсягу законодавства, що вочевидь свідчить про індивідуальний предмет доказування у кожному конкретному випадку. Суд дійшов до висновку, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог значно ускладнить та сприятиме затягуванню учасниками справи вирішення спору по суті.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції не погоджується та звертає увагу на наступне.

Згідно з ч.1 ст.172 КАС України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства (ч. 6 ст. 172 КАС України).

Відповідно до приписів ч.4 ст.172 КАС України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

За приписами ч.5 ст.172 КАС України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

У відповідності до п.6 ч.4 ст.169 КАС України, суд повертає позовну заяву в разі якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Як видно з аналізу зазначених норм права, в позовні заяві може бути об`єднано вимоги, що пов`язані між собою доказами та підставами їх виникнення. В свою чергу, з метою повного та всебічного розгляду справи (сприяння завданням адміністративного судочинства) суд вправі за власною ініціативою, або за клопотанням учасника справи роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну чи декілька вимог в самостійне провадження.

Суд повертає позову заяву в разі якщо порушено правила об`єднання позовних вимог лише в тих випадках, коли застосування положень ст.172 КАС України (роз`єднання позовних вимог) є неможливим, а саме: в разі об`єднання в одному позові вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, або в разі, якщо щодо цих вимог законом визначена виключна підсудність різним судам.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 із вимогами, які фактично стосуються, на його думку, невірного обчислення відповідачем грошового забезпечення та похідними виплатами, які залежать від розміру грошового забезпечення.

Тобто, в позовній заяві не було об`єднано позовні вимоги, що підлягають розгляду в порядку різного судочинства, або щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції зазначив, що розгляд об`єднаних позивачем вимог значно ускладнить та сприятиме затягуванню учасниками справи вирішення спору по суті.

Між тим, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що зазначена судом підстава не вказує на необхідність саме повернення позовної заяви, а могла б вказувати на необхідність роз`єднання таких позовних вимог в самостійні провадження.

Дослідивши зміст позовної заяви, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів позивача, що його позовні вимоги поєднані підставою їх виникнення та поданими доказами.

Крім того, доказом виплати позивачу грошового забезпечення з 30.01.2020 року по день звільнення, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, яка обраховується виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, яка обраховується виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення є картки особового рахунку про виплачене грошове забезпечення позивачу (додаток 4 до позовної заяви). Відтак, позовні вимоги пов`язані між собою одними доказами.

При цьому позовні вимоги 2, 4 є похідними від 1, 3 та є способом захисту порушеного права.

З огляду на сукупність встановлених обставин, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність у суду першої інстанції підстав для повернення позовної заяви.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, про необхідність задоволення апеляційної скарги позивача, оскаржена ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.311, ч.2 ст.312, п.4 ч.1 ст.320, ст.ст.322, 325, 328 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року у справі № 160/16171/22 - скасувати.
Справу № 160/16171/22 направити для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак