Справа № 160/3483/22
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2022 року Справа № 160/3483/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Дочірнього підприємства Логістична компанія «ЕКСІМ-ЮНІВЕРС» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -
15.02.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дочірнього підприємства Логістична компанія «ЕКСІМ-ЮНІВЕРС» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.01.2022р. №317574.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 року прийнято до розгляду вищевказану позовну заяву Дочірнього підприємства логістична компанія «ЕКСІМ-ЮНІВЕРС» та відкрито провадження в адміністративній справі №160/3483/22 за цією позовною заявою, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) з 24.03.2022 року за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 року та копія позовної заяви з додатками направлена на адресу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області засобами поштового зв`язку, та отримана останнім 01.04.2022 року, про що свідчить відповідний підпис представника відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, однак, станом на 22.04.2022р. відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, а також будь-які заяви, клопотання, повідомлення, в яких би останній виклав своє бажання надати до суду їх в більш пізній термін.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.
Як свідчать матеріали справи, 29.11.2021 року старшим державним інспектором ВДК на автомобільному транспорті Департаменту державного контролю на транспорті Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Сердюком В.С. в ході проведення рейдової перевірки на ділянці дороги а/д М-29 Харків Красноград - Перещепине, км 87, зупинено транспортний засіб марки DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ДП ЛК «ЕКСІМ-ЮНІВЕРС» (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ), під керуванням водія ОСОБА_1 , та проведено перевірку цього транспортного засобу на додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
Згідно з товарно-транспортною накладною від 29.11.2021 №301 на вищевказаному транспортному засобі Дочірнім підприємством логістичною компанією «ЕКСІМ-ЮНІВЕРС», як автомобільним перевізником, здійснювалось внутрішнє перевезення вантажу (насіння соняшника насипом) до місця знаходження покупця за маршрутом: «Харківська обл., Борівський р-н, с. Богуславка - м. Дніпро, вул. Ярослава Мудрого, 46».
За наслідками проведеної перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №302852 від 29.11.2021р., яким зафіксовано виявлені в ході перевірки порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону №2344-III «Про автомобільний транспорт», а саме: абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» через здійснення перевезення вантажу за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: роздруківки даних роботи водія ОСОБА_1 за 29.11.2021р.; водій не використовує особисту карту водія, передбачену п.33 Наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010р.
У вказаному акті перевірки зроблено відмітки, що водій транспортного засобу з актом ознайомлений, від підпису та пояснень відмовився.
Листом Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 12.01.2022р. за вих.№1113/83.1/24-22 ДП ЛК «ЕКСІМ-ЮНІВЕРС» повідомлено про те, що розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі, зокрема, акта №302852 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, відбудеться 27.01.2022р. з 10:00год. у приміщенні Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті.
Також у якості додатка до цього повідомлення долучено, зокрема, копію акта №302852.
27.01.2022р. ДП ЛК «ЕКСІМ-ЮНІВЕРС» подало заперечення на акт №302852 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 29.12.2021 року, в яких, зокрема, зазначало, що вищезазначений акт складено безпідставно та без наявності в діях ДП ЛК «ЕКСІМ-ЮНІВЕРС» фактів правопорушень законодавства про автомобільний транспорт, оскільки Укртрансбезпека не мала права кваліфікувати відсутність роздруківки даних роботи водія та його особистої картки на підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки ця норма передбачає відповідальність за відсутність документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, в той час, коли наведений у статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» перелік не містить таких документів як роздруківка даних роботи водія та особиста картка водія, водночас, підприємство здійснювало внутрішнє перевезення вантажу по території України, а тому взагалі не мало обов`язку по застосуванню тахографу та, відповідно, не мало обов`язку по оформленню роздруківки роботи даних тахографу та особистої картки водія, що використовується в цифровому контрольному пристрої (тахографі).
Як слідує з позовної заяви, представники ДП ЛК «ЕКСІМ-ЮНІВЕРС» брали участь у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі акта №302852 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, який відбувся 27.01.2022р., та надавали свої пояснення з приводу обставин, що призвели до складання такого акта, про що безпосередньо зазначено самим позивачем у позовній заяві.
Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою про її оскарження.
Надаючи правову оцінку встановленим об ставника справи та спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зважає на таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт» №2344-ІІІ від 05.04.2001р. (далі - Закон №2344-ІІІ, в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).
За приписами ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.
Статтею 5 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Відповідно до частини 14 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Частинами 17 та 18 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006р. №1567 (далі - Порядок №1567).
Згідно з пунктом 3 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (пункт 4 Порядку №1567).
При цьому, за приписами пункту 13 Порядку №1567 графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.
Згідно із пунктом 14 зазначеного Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Пунктом 15 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:
- наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;
- додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;
- додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);
- відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;
- оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;
- додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;
- наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;
- додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;
- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Відповідно до абз.1 п.21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Згідно з п.22 Порядку №1567 у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.
Відповідно до пункту 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Пунктами 26-27 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно із додатком 5.
Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При цьому статтею 18 Закону №2344-III визначено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю. Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.
Статтею 48 Закону №2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Аналіз положень статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 11 лютого 2020 року у справі №820/4624/17.
При цьому, статтею 49 Закону №2344-III встановлено, що водій транспортного засобу, зокрема, зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.
Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція №385).
Згідно з пунктом 1.1 Інструкції №385 цю Інструкцію розроблено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух".
Відповідно до пункту 1.2 Інструкції №385 ця Інструкція визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.
Пунктом 1.3 Інструкції №385 визначено, що ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Відповідно до пункту 1.4 Інструкції №385 терміни вживаються у такому значенні:
- контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;
- картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі;
- тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.
Згідно з п.3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Згідно п.3.5 Інструкції № 385 перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії.
Пунктом 3.6 Інструкції №385 передбачено, що перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.
Особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку, встановлює Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення №340).
Відповідно до пункту 1.5 Положення №340 у цьому Положенні терміни вживаються в такому значенні: автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи/та вантажів транспортними засобами (далі - Перевізник); тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на ТЗ для показу та реєстрації інформації про рух ТЗ.
Згідно з пунктом 6.3 Положення №340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).
З аналізу наведених приписів законодавства слідує, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, повинен мати при собі заповнені тахокарти у разі використання аналогового тахографа або особисту картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом, а у разі керування транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, водій веде індивідуальну контрольну книжку водія.
З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що положеннями статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, зокрема, наявність у водія особистої картки водія чи роздруківки даних роботи тахографа (у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом), передбачених п.3.3 Інструкції №385.
З Акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №302852 від 29.11.2021р. слідує, та не заперечується сторонами, що зупинений посадовими особами Укртрансбезпеки транспортний засіб позивача був обладнаним цифровим тахографом.
При цьому, у водія цього транспортного засобу ОСОБА_1 під час перевірки була відсутня як особиста картка водія, так і роздруківка даних роботи тахографа за 29.11.2021р., які відповідно до статті 48 Закону №2344-III та пункту 3.3. Інструкції №385 повинні знаходитись у водія.
Як зазначалося вище, абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за відсутності документів, зокрема, в даному випадку особистої картки водія та роздруківки даних роботи тахографа за 29.11.2021р., на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами (автомобільних перевізників), застосовується адміністративно-господарський штраф, передбачений саме абз.3 ч.1 ст.60 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Посилання позивача на те, що відповідні документи мають надаватися водієм лише під час здійснення міжнародних перевезень, суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.
Згідно з пунктом 1.3 Інструкції №385 ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Отже, пунктом 1.3 Інструкції №385 не передбачено, що ця Інструкція не поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами в межах території України.
Водночас, як зазначалося вище, пунктом 3.3 Інструкції №385 визначено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом має при собі, зокрема, особисту картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.
Отже, водій транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом, повинен мати при собі особисту картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа незалежно від того в якому сполученні (внутрішньому чи міжнародному) здійснюється перевезення вантажу цим транспортним засобом.
Також суд зауважує, що в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження і доводи позивача стосовно порушення відповідачем процедури винесення оскаржуваної постанови, оскільки судом встановлено і навіть самим позивачем визнається та безпосередньо зазначається про це у позові, що його було повідомлено про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі акта №302852 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, представники позивача брали участь у такому розгляді та надавали свої пояснення з приводу обставин, що стали підставою для застосування оскаржуваного штрафу, а також подавали свої заперечення на акт перевірки №302852, при цьому, доводи щодо неврахування відповідачем таких заперечень є необґрунтованими, оскільки фактично зводяться до того, що, на думку позивача, у разі врахування таких заперечень, відповідач не повинен був накладати на позивача штраф, однак, така позиція є безпідставною, бо факт накладення штрафу жодним чином не свідчить про неврахування відповідачем пояснень та заперечень позивача, а може свідчити про їх відхилення, з огляду на наявність законних підстав для застосування такого штрафу. Також безпідставними є доводи позивача стосовно того, що в оскаржуваній постанові не зазначено суті порушення та конкретної норми закону, яка порушена позивачем, оскільки такі доводи спростовуються змістом самої постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області від 27.01.2022р. №317574, в якій чітко вказано суть порушення: відсутність у водія ОСОБА_1 особистої картки водія або роздруківки даних роботи тахографа за 29.11.2021р., а також зазначено конкретні норми законодавства, що були порушені позивачем, а саме: ст.48 Закону №2344-III, п.3.3 Інструкції №385 та абз.3 ч.1 ст.60 Закону №2344-III.
За наведених обставин, позовні вимоги ДП ЛК «ЕКСІМ-ЮНІВЕРС» є необґрунтованими та безпідставними, а тому задоволенню не підлягають у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з того, що оскільки у задоволенні позовних вимог ДП ЛК «ЕКСІМ-ЮНІВЕРС» відмовлено у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цим позовом, відповідно до ст.139 КАС України не відшкодовуються.
Керуючись статтями 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова