Справа № 823/1093/17
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 березня 2023 року справа № 823/1093/17 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бабич А.М.,

суддів: Гайдаш В.А., Трофімової Л.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Міщенко Д.А.,

заявника не прибув.,

відповідача не прибув,

третя особа не прибула,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження заяву про перегляд за виключними обставинами постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 11.08.2017 у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Державна казначейська служба України про визнання неправомірними дій і зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) заявою (вх.№10224/20) (далі Заява) про перегляд за виключними обставинами постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 11.08.2017 у справі за його позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області (далі відповідач), третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Державна казначейська служба України (далі третя особа) про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, в якій просить:

переглянути зазначену вище постанову суду та скасувати її;

прийняти нове рішення, яким задовольнити його вимоги у справі та визнати неправомірними дії відповідача про відмову у виплаті йому вихідної допомоги при виході судді у відставку;

зобов`язати відповідача виплатити йому вихідну допомогу при виході судді у відставку у розмірі десяти місячних заробітних плат, стягнувши відповідні кошти на його користь.

Обґрунтовуючи Заяву зазначив, що виникли підстави, встановлені ч.5 ст.361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС - України), для перегляду судового рішення у справі у зв`язку з виключними обставинами за наявного Рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020 №2-р(11) 2020, яким визнано неконституційним положення підп.1 п.28 розділу ІІ Закону України №1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні». Зазначеним положенням вносилися зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо виключення права судді при виході у відставку на одержання грошової допомоги, застосованого судом при вирішенні цієї справи, що, на його думку, є підставою для перегляду судового рішення за виключними обставинами.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Гараня С.М. від 13.05.2020 відкрито провадження за заявою про перегляд за виключними обставинами вказаної постанови, судове засідання призначено на 15.06.2020.

11.06.2020 відповідач подав суду заперечення на Заяву (вх.№13962/20), в якому просив залишити Заву без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.08.2017 без змін. Обґрунтовуючи зазначив, що суддям, які виходили у відставку з 01.04.2014 до 30.09.2016, виплата вихідної допомоги законодавством не передбачена. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 13.04.2018 у справі №808/833/16, від 11.10.2018 у справі №826/18177/15, від 30.04.2020 у справі №826/15692/16. Пунктом 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду від 15.04.2020 №2-р(11)2020 визначено, що положення підп.1 п.28 розділу ІІ Закону України №1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», який визнано неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом цього рішення. Вказане рішення Конституційного Суду не може поширюватися на спірні правовідносини, оскільки вони виникли до його прийняття. Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 зазначив, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Просив врахувати висновки Верховного Суду у постанові від 17.12.2019 у справі №808/2492/18, в якій Верховний Суд відмовив у задоволенні заяви та зазначив, що наявність рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019 у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факт допущення судом помилки під час розв`язання спору.

Ухвалою від 15.06.2020 зупинене провадження до набрання законної сили рішенням об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №808/1628/18.

25.06.2020 третя особа надала пояснення (вх.№15250/20), в якому просила проводити розгляд Зави без її участі та врахувати ці пояснення при прийнятті рішення за результатом розгляду Зави. Обґрунтовуючи зазначила, що органи Казначейства виконують виключно рішення суду, що передбачають стягнення коштів з боржника на користь фізичної чи юридичної особи або Державного бюджету України. Однією із позовних вимог є зобов`язання відповідача виплатити заявнику вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат на час звільнення у відставку з посади судді. Вказує, що органи Казначейства не є органами примусового виконання рішень та не виконують рішення зобов`язального характеру. Тому у разі задоволення Заяви вказане рішення не вплине на її права, свободи та інтереси або ж обов`язки.

16.03.2023 на підставі розпорядження керівника апарату Черкаського окружного адміністративного суду Кочержинського О.В. відповідно до ухваленого Вищою радою правосуддя рішення від 14.03.2023 про звільнення ОСОБА_2 з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку призначено повторний автоматизований розподіл адміністративної справи, визначений склад суду та передано для розгляду справу судді Бабич А.М.

Ухвалою від 17.03.2023 Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючого судді Бабич А.М прийняв до свого провадження вказану адміністративну справу щодо розгляду заяви про перегляд за виключними обставинами постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 11.08.2017.

17.03.2023 на підставі розпорядження №191 керівника апарату Черкаського окружного адміністративного суду Кочержинського О.В. у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю члена колегії суддів судді Білоноженко М.А. (з 14.12.2022 до 18.04.2022 у зв`язку з вагітністю і пологами), призначений повторний автоматизований розподіл адміністративної справи, визначений член колегії суддя Віталіна ГАЙДАШ.

20.03.2023 ухвалою суд призначив відкрите судове засідання у справі №823/1093/17 для вирішення питання можливості поновити провадження у справі та продовжити її розгляд на 24.03.2023 о 09 год. 00 хв.

Учасники у призначене відкрите судове засідання не прибули.

Ухвалою від 24.03.2023 суд задовольнив заяву позивача (вх. від 22.03.2023 №10833/23) та клопотання третьої особи і відповідача про розгляд адміністративної справи без їх участі, поновив провадження та продовжив судовий розгляд Заяви.

Дослідивши письмові докази, оцінивши заявлені доводи учасників, суд дійшов висновку, що Заява не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Із автоматизованої системи Черкаського окружного адміністративного суду «Діловодство» суд установив, що на його розгляді знаходилася адміністративна справа позивача до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Державна казначейська служба України про:

визнання неправомірними дій щодо відмови у виплаті вихідної допомоги за останньою посадою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області у зв`язку зі звільненням із вказаної посади;

зобов`язання виплатити йому вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат на час звільнення у відставку з посади судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області, виходячи із розрахунку 23200,00грн у місяць, що складає 232000,00грн.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 11.08.2017 у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю. Позивач оскаржив її до суду апеляційної інстанції. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2027 апеляційну скаргу заявника залишено без задоволення, а постанову без змін. Зазначені судові рішення позивач оскаржив у касаційному порядку. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.01.2019 касаційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 11.08.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 без змін.

Відповідно до ч.1 ст.361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч.5 ст.361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення;

3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд згідно з ч.6 ст.361 КАС України не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Отже, КАС України визначає чіткий перелік підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами.

Підставою для звернення Заявою у цій справі позивач вказав п.1 ч.5 ст.361 КАС України, а саме ухвалення Конституційним Судом України рішення від 15.04.2020 №2-р(II)/2020.

З метою вирішення виключної правової проблеми щодо застосування п.1 ч.5 ст.361 КАС України Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 14.05.2020 у справі №808/1628/18 вирішив передати її на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду згідно з ч.5 ст.346 КАС України.

Постановляючи вищевказану ухвалу суд касаційної інстанції зазначив:

існує неоднаковий підхід до застосування пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України (пункт 37);

виключні обставини, зокрема такі, як неконституційність закону, застосованого під час вирішення справи, є, на думку колегії суддів, саме тими безспірними підставами, які повністю узгоджуються з публічним інтересом (пункт 51);

у постанові від 17.12.2019 у справі №808/2492/18 сформульовано висновок про те, що не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки воно не передбачає примусового виконання (пункт 58);

таке тлумачення призводить до того, що особа, якій у задоволенні позову відмовлено (позивач), фактично позбавляється права на перегляд рішення з підстав визнання неконституційним закону, застосованого в її справі. Це стосується навіть позивача, який пройшов усі інстанції в судах загальної юрисдикції, звернувся з конституційної скаргою до Конституційного Суду України і домігся визнання закону неконституційним - за такого підходу він не може розраховувати на перегляд рішення. Інститут перегляду справи за виключних обставин фактично перестає діяти і втрачає практичне значення (пункт 59);

за загальним правилом наслідки неконституційності застосовуються лише до правовідносин, що виникли або продовжують існувати після оголошення рішення Конституційного Суду України. Такий підхід слід застосовувати до осіб, які не звертались до суду з метою відновлення порушеного права. В таких ситуаціях відновлення права (наприклад на перерахунок пенсії) можливе з моменту ухвалення відповідного рішення Конституційного Суду України (пункти 65-66).

Негативні наслідки порушення Конституції України не будуть адекватно усунені тільки констатацією невідповідності положень нормативного акта Конституції і не можуть бути виправлені в інший спосіб, окрім як за допомогою повторного судового провадження.

Додатково Верховний суд зазначив, що вважає за необхідне відступити від правових висновків, сформованих рішеннями судів, що входять до різних судових палат і касаційних судів Верховного Суду, які не визнають права на перегляд за виключними обставинами судових рішень з підстав, передбачених пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України.

Враховуючи вищевказані обставини, а також з метою вирішення виключної правової проблеми щодо застосування норм, на підставі яких позивач звернувся до суду Заявою, колегія суддів зупинила провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №808/1628/18.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 25.03.2020 у зазначеній вище справі зазначила:

«…У цій же постанові Верховний Суд звернув увагу на те, що із тексту імперативних приписів пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України вбачається, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом у процесі розв`язання справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення суду ще не виконане. Колегія суддів дійшла висновку, що в ситуації, яка є предметом дослідження, рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

…10. З огляду на ці та інші подібні постанови Верховного Суду касаційний суд підсумовує, що, що підхід, сформований рішеннями судів, що входять до різних судових палат і касаційних судів Верховного Суду, не визнає права на перегляд за виключними обставинами судових рішень з підстав, передбачених пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, з трьох причин: на момент ухвалення судових рішень норма закону, згодом визнана неконституційною, була чинною; рішення не підлягали виконанню; перегляд рішень з цих підстав порушує принцип правової визначеності (res judicata). Як мовилося вище, колегія суддів дійшла висновку, що застосування норми пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України у вищенаведених справах унеможливлює ефективний захист та поновлення прав особи, якій відмовлено у задоволенні позову внаслідок застосування закону, визнаного згодом неконституційним.».

19.02.2021 постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 19.02.2021 у вказаній справі набрала законної сили. Так, колегія судів погодилася з висновками судів першої та апеляційної інстанції щодо того, що вони відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 22.05.2019 про перегляд рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 6.07.2018 у справі №808/1628/18 за виключними обставинами, виходили з того, що оскільки рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 6.07.2018 у справі №808/1628/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено у задоволенні адміністративного позову, таке судове рішення не підлягало виконанню, а тому не підлягає перегляду за виключними обставинами з підстав визначених пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, вказані вище висновки Верховного суду підлягають обов`язковому врахуванню судом у цій справі.

Відповідно до статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Оскільки постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 11.08.2017 позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог повністю та вона фактично не підлягала виконанню, відсутні підстави для її перегляду за виключними обставинами відповідно до п.1 ч.5 ст.361 КАС України та врахування Рішення Конституційного Суду України від 15.04.2020 №2-р(11) 2020, яким визнано неконституційним положення підп.1 п.28 розділу ІІ Закону України №1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні».

Тому суд дійшов висновку, що Заява не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

З огляду на відсутність доказів понесення позивачем витрат за звернення з Заявою, підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.2-20, 242-245, 255, 257-262, 295, 361-369 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (вх.№10224/20) про перегляд за виключними обставинами постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 11.08.2017.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію ухвали направити учасникам справи.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня складення повного її тексту.

Головуючий суддя Анжеліка БАБИЧ

Судді: Віталіна ГАЙДАШ

Лариса ТРОФІМОВА