Справа № 120/15570/21-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/15570/21-а

Головуючий у І інстанції: Крапівницька Н. Л.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

22 березня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Кушнір В. В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції, треті особи - Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури, Недержавна некомерційна професійна організація "Національна асоціація адвокатів України" в особі Ради адвокатів України, про визнання протиправними дій та скасування повідомлення про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 01.11.2021 №47-02/78855-21,

В С Т А Н О В И В :

у листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції, треті особи - Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури, Недержавна некомерційна професійна організація "Національна асоціація адвокатів України" в особі Ради адвокатів України, в якому просила:

-визнати протиправними дії Національного агентства з питань запобігання корупції щодо зобов`язання ОСОБА_1 подати декларацію особи, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в порядку, визначеному частиною ч.1 ст.45 Закону України Про запобігання корупції;

- скасувати повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції №47- 02/78855-21 від 01.11.2021.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2022 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач та третя особа подали апеляційні скарги, в яких просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційних скарг апелянти послалися на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

У судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши, суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційних скарг наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 19.12.2003 Вінницька обласна КДКА видала ОСОБА_1 свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, на підставі рішення №2 від 16.12.1993.

08.09.2017 на звітно-виборній конференції адвокатів Вінницької області Вишаровську В.К. обрано представником адвокатів Вінницької області в складі Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Так, 08.11.2021 на поштову адресу ОСОБА_1 , яка зазначена в Єдиному реєстрі адвокатів України, надійшло повідомлення про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від №47-02/78855-21 від 01.11.2021 (повідомлення НАЗК), за підписом керівника Департаменту проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції Олександра Амплеєва.

У повідомленні міститься інформація, що відповідно до ч. 2 ст. 51-2 Закону України Про запобігання корупції за результатом контролю щодо своєчасності подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що позивачем не подано щорічну декларацію за 2020 рік

Також, звертається увага на те, що протягом десяти днів з дня отримання повідомлення, позивач повинна подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в порядку визначеним частиною 1 статті 45 Закону України Про запобігання корупції.

Вважаючи дії НАЗК щодо покладення не неї обов`язку подати декларацію в порядку ч. 1 ст. 45 Закону України Про запобігання корупції протиправними, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо необґрунтованості позовних вимог.

Визначаючись щодо компетенції суду по розгляду такого спору, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Визначення поняття «адміністративної справи» наведено у статті 4 КАС України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

При цьому, публічно-правовий спір спір, у якому, зокрема хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Таким чином, до адміністративних відносяться ті справи, що виникають зі спорів в публічно-правових відносинах, що стосується тих відносин, в яких один із його учасників- суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати такий спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування (п. 18 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Таким чином, обов`язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

У дані й справі, позивачка дії НАЗК щодо визначення її суб`єктом декларування відповідно до Закону України Про запобігання корупції та щодо направлення їй повідомлення від 01.11.2021 № 47-02/78855-21 про неподання декларації за 2020 рік як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і про зобов`язання її подати таку декларацію в порядку ч. 1 ст. 45 Закону України Про запобігання корупції.

Таким чином, вказаним повідомленням відповідач як орган, уповноважений на здійснення контролю за своєчасністю подання декларацій, лише повідомив позивачку про необхідність подачі декларації та роз`яснив їй порядок її подачі. При цьому, вказаним повідомленням відповідач не визначав позивачку суб`єктом декларування.

Отже, направлене відповідачем позивачці повідомлення має виключно інформаційний характер, не є документом, який містить норми права, не може створювати нових правових норм, доповнювати чи змінювати чинне законодавство та не є остаточним документом, що зобов`язує її до вчинення будь-яких дій, а відтак не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС України.

Так, обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Інформація з приводу необхідності подання декларації та порядку її подання, викладена у повідомленні, не породжує обов`язкових юридичних наслідків.

Таким чином, оскільки направлене позивачці повідомлення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС України та саме по собі не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивачки, то оскарження дій відповідача щодо його направлення позивачці не може бути предметом самостійного розгляду в порядку адміністративного судочинства. У подальшому на його підставі можуть прийматися відповідні рішення уповноваженими органами, а тому його оцінка, як і оцінка дій службових осіб уповноваженого органу щодо його складання, може бути надана судом під час вирішення спору щодо оскарження рішення, прийнятого з його урахуванням.

Отже, направлене позивачці повідомлення носить виключно інформаційний характер, з його урахуванням у подальшому можуть бути прийняті відповідні рішення уповноваженими органами, то його оцінка, як і оцінка дій службових осіб уповноваженого органу щодо його складання, може бути надана належним судом під час вирішення спору щодо оскарження рішення, прийнятого з його урахуванням.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року справа №260/3380/21.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених ст. 19 КАС України, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції помилково прийняв до свого провадження і розглянув справу, яка не відноситься до юрисдикції адміністративних судів, а тому ухвалене в даній справі рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження в ній.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що заявлена позивачкою вимога не підлягає самостійному розгляду як у порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягає судовому розгляду.

Керуючись ст.ст. 19, 238, 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги ОСОБА_1 та Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року скасувати, а провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції, треті особи - Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури, Недержавна некомерційна професійна організація "Національна асоціація адвокатів України" в особі Ради адвокатів України, про визнання протиправними дій та скасування повідомлення про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 01.11.2021 №47-02/78855-21 закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 березня 2023 року.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.