Справа № 500/3208/22
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2023-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/3208/22 пров. № А/857/18630/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року (головуючий суддя Осташ А.В., м.Тернопіль) у справі №500/3208/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

08.09.2022 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області, в якому просив: визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області від 19 квітня 2022 року 57 «Про перерахунок пенсії»; зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити ОСОБА_1 , з 08 квітня 2022 року перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме: за 2019-2021 роки, з урахуванням раніше виплачених сум; обов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити ОСОБА_1 , нарахування та виплату грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій згідно з вимогами пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV станом на 08 квітня 2022 року (день призначення пенсії за віком).

Позов обґрунтовує тим, що 07.04.2022 вона звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. Однак їй було відмовлено, оскільки в 2009 році було призначено пенсію за вислугу років і як наслідок відсутні підстави для виплати грошової допомоги. Вважає, що має право на пенсію з застосуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2019-2021 роки, а тому призначення пенсії без врахування таких показників, на думку позивача, необґрунтоване та протиправне.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії за віком ОСОБА_1 з 08 квітня 2022 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме 2019-2021 роки. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 08 квітня 2022 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме 2019-2021 роки. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, які полягають у відмові у призначенні та виплаті ОСОБА_1 08.04.2022 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на 08.04.2022 - день її призначення, відповідно до п.7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом 08.04.2022 - на день її призначення, відповідно до п.7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що пенсію за віком позивача обраховано у відповідності до положень чинного пенсійного законодавства. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

02.09.2009 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийняло рішення про призначення пенсії за вислугу років з 02.09.2009 року (протокол № 24535 від 07.09.2009).

З 08.09.2009 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області припинено виплату позивачці пенсії за вислугу років на підставі ч.2 ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку із працевлаштуванням на роботу за посадою, яка дає право на вислугу років.

Позивачка 07.04.2022 звернулася до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак, їй було відмовлено та запропоновано оформити перехід на інший вид пенсії, так як в 2009 році було призначено пенсію за вислугу років і, як наслідок відсутні підстави для виплати грошової допомоги, передбаченої 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до рішення 57 від 19.04.2022 про перерахунок пенсії призначена пенсія в розмірі 2843, 46 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням, 15.06.2022 позивачка подала в Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернення щодо надання розрахунку суми середньомісячного заробітку із зазначення, за який період страхового стажу врахована заробітна плата, індивідуального коефіцієнта заробітної плати та інших складових.

Як вбачається із відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 20.06.2022 №2242-2390/Р-02/8-1900/22 із посиланням на ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону (тобто, заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв), із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Також, зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» у березні 2022 року для розрахунку пенсії застосовувався коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії станом на жовтень 2017 року, в розмірі 1,14 (3 764,40 * 1,17 * 1,11 * 1,11 * 1,14 = 6 86, 32 грн, де 3764, 40 - показник середньої заробітної плати за три календарні роки (2014-2016)). Враховуючи вищезазначене, пенсію за віком призначено із застосуванням показника середньої заробітної плати - 6186, 32 грн. Крім того, вказано, що розмір пенсії обчислено із середньомісячного заробітку за період роботи згідно з даними, наявними в системі персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.03.2022, індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати - 1, 05098. Отже, середньомісячна заробітна плата для обчислення пенсії становить: 6 501, 70 = 6 186, 32 * 1,05098.

Також, 15.06.2022 позивачка звернулась в Міністерство соціальної політики України (Мінсоцполітики), щодо призначення пенсії за віком з 08.04.2022, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України №963 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб у 2022 році та в подальшому» та виплати грошової допомоги, яка передбачена пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Мінсоцполітики направило звернення до Пенсійного фонду України для розгляду та надання відповіді. Водночас, Мінсоцполітики, у межах компетенції, проінформувало, що згідно з пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пунктів «е - ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для жінок 30 років) на таких посадах, за умови, що вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначення пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсії станом на день її призначення.

Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України листом від 25.07.2022 №17109-17093/Р-03/8-2800/22 повідомив, що позивачці призначено пенсію за вислугу років довічно, виплату якої було припинено, на підставі поданої 15.04.2022 заяви переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Пенсію обчислено за матеріалами- пенсійної справи з урахуванням додатково наданих документів, як передбачено ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також, повідомили, що - із врахуванням того, що було призначено пенсію за вислугу років, підстави для виплати грошової допомоги, передбаченої 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відсутні.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не застосування показника середньої заробітної плати, що враховувався при обрахунку розміру пенсії 2019-2021 роки, позивачка звернулась до суду першої інстанції з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з частиною першою ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 2 Закону №1058-IV перший рівень у системи пенсійного забезпечення в Україні складає солідарна система загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (солідарна система), що базується на засадах солідарності і субсидування та здійснення виплати пенсій і надання соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду на умовах та в порядку, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 10 Закону №1058-IV особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Отже, Законом №1058-IV передбачено чіткий перелік видів пенсії, які призначаються за цим законом, а також визначено право вибору виду пенсії.

Згідно з абзацом 1 ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною 2 ст. 40 Закону №1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною 3 ст. 45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону №1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм дає підстави колегії судді вважати, що ч. 3 ст. 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного, саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

З матеріалів справи вбачається, що первинно позивачці призначено 02.09.2009 пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону №1788-XII, 08.09.2009 виплату було припинено у зв`язку із працевлаштуванням, проте виплати пенсії не проводилося, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-ІV позивач звернулася вперше 07.04.2022 року після досягнення віку 60 років.

Апеляційний суд зазначає, що механізм і порядок обчислення та виплати пенсій за вислугу років, призначених відповідно до Закону №1788-XII, з 01.01.2004 здійснюється на підставі Закону №1058-IV за формулою, що встановлена для пенсії за віком, і не впливає на той факт, що призначення пенсії за вислугу років зумовлено положеннями Закону №1788-XII. При цьому, ст.9 Закону №1058-ІV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років.

Аналогічна позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена в постанові Верховного Суду від 18.01.2019 у справі №562/557/17 (провадження №К/9901/34004/18) та від 11.09.2019 у справі №213/1226/16-а (провадження №К/9901/42455/18).

Підсумовуючи викладене, та враховуючи те, що позивачу первинно призначено пенсію відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-ІV позивачка звернулася вперше після досягнення пенсійного віку 60 років, апеляційний суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо обчислення розміру пенсії позивача без застосування показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Щодо наявності правових підстав для виплати позивачу грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Зокрема, умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 №1058-IV та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (Порядок), затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Згідно з пунктом 7 Порядку виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Таким чином, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Отже, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Апеляційний суд виходить із того, що після призначення пенсії за вислугу років позивачка фактично не отримувала відповідний вид пенсії, оскільки виявила бажання працювати далі. Документального підтвердження зворотного (а саме отримання призначеної за вислугу років пенсії) відповідачем не надано. Відтак, позивачка має право на одержання грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про задоволення позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 500/3208/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний