Справа № 160/10359/22
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
15 березня 2023 року м.Дніпросправа № 160/10359/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військово-лікарської комісії при п`ятому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року у справі № 160/10359/22 (суддя Ільков В.В., справа розглянута в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військово-лікарської комісії при п`ятому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення (протокол № 22/296) військово-лікарської комісії при п`ятому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач) від 10.03.2022 року;

- зобов`язати військово-лікарську комісію при п`ятому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняти нову постанову відповідно до чинного законодавства України за результатами проходження повного медичного обліку.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказував на те, що комісія, при його обстеженні разом з головою ВЛК не намагалися вникнути в суть його питання, а також навіть не були здійснені направлення на додаткові обстеження, адже всі діагнози вже встановлено професорами лікувальних закладів м. Кривого Рогу, міста Дніпро - профпатологією, МСЕК та НДІ. Зазначав, що з 21 березня 2022 року позивач звільнений від військової служби як особа з інвалідністю ІІІ групи.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено частково:

- скасовано рішення (протокол №22/296) військово-лікарської комісії при п`ятому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.03.2022 року;

- зобов`язано військово-лікарську комісію при п`ятому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити повторний медичний огляд ОСОБА_1 та прийняти рішення, згідно вимог чинного законодавства України.

В решті позовних вимог відмовлено.

Із рішенням суду не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, помилкове застосування судом норм матеріального права, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги надану відповідачем картку про обстеження та медичний огляд позивача, у якій є відмітки лікарів хірурга, терапевта, невропатолога, психіатра, окуліста, оториноларинголога, стоматолога, дерматолога про обстеження ОСОБА_1 .. Також, містяться відмітки про рентгенологічне (флюорографічне) обстеження органів грудної клітки, загальний аналіз крові, визначена група крові та резус, дослідження крові на цукор. ЕКГ, результати дослідження сечі, показники внутрішньоочного тиску. Вважає, що лікарями, які входять до складу ВЛК при п`ятому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 проведено медичне обстеження передбачене пунктами 3.2. та 3.4. Положенням № 402. Відповідачем були враховані всі надані позивачем медичні документи, які вказували на його професійне захворювання, що підтверджується наданою позивачем довідкою ВЛК № 509/4 від 10.03.2022. Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у редакції від 23.04.2021., яка діяла під час мобілізації позивача, було чітко визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, визнані відповідно до висновку ВЛК тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням ВЛК). Оскільки зміни до зазначеної статті набрали законної сили 21.03.2022, тобто після призову позивача, то його призов був здійснений на законних підставах.

Позивач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія судів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є особою з інвалідністю ІІІ групи з 17.08.2021.

Згідно з довідками Медико-соціальної експертної комісії від 26.08.2021 серії 12ААА 065200 та серії 12ААВ № 126984 у зв`язку з професійним захворюванням позивача первинно було сукупно встановлено 60% втрати працездатності та 3 групу інвалідності (40 % - радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6, С7 з помірними статико-динамічними порушеннями хребта, м`язово- тонічним та стійким больовим синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічног плечелопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу, в поєднанні з періартрозом колінних та ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня); 15 %- хронічне обструктивне захворювань легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої - другої стадії, емфізема легень першої - другі стадії), група В. ЛН-другого ступеня; 5 % - нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легки зниженням слуху).

Діагнози встановлено в ДУ «Український науково дослідний інститут промислові медицини» в місті Кривий Ріг з 01.07.2021 року.

Позивач отримує пенсію, як особа з інвалідністю та страхові виплати за ушкодження здоров`я в управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області.

Як вказує у позовній заяві позивач, у березні 2022 року йому зателефонували працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 та запропонували з`явитися до вказаного центру для проходження комісії з медичного огляду.

09.03.2022 року позивач з`явився до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для проходження комісії з медичного огляду та відповідно розпочав його здійснення.

Медичний огляд було здійснено 09 та 10 березня 2022 року.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 10.03.2022 року №509/4 позивачу проведено медичний огляд. Згідно зі ст. 46-6, 61-в, 36-6, 23-6 графи II розкладу хвороб, Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого Наказом міністра оборони України від 14.08.2008р. № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 17.11.2008р. № 1109/15800 визнано його «Непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним до військової служби у воєнний час».

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що для з`ясування всіх обстави, відповідачем не було здійснено направлення позивача на додаткові обстеження. Тому, суд першої інстанції дійшов до висновку про передчасність висновків відповідача про визнання позивача непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним до військової служби у воєнний час, та відповідно протиправністю оскарженого позивачем рішення від 10.03.2022.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Поряд з цим, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. (частина друга статті 1 Закону №2232-ХІІ)

Відповідно до частини сьомої статті 1 Закону №2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

За нормами частини третьої статті 1 Закону №2232-ХІІ військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Пунктом 12 частини 1 статті 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону №2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ (далі - Закон №3543-ХІІ в редакції на час виникнення спірних відносин) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Поряд з цим, статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, зокрема, відповідно до частин третьої статті 22 Закону №3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Статтею 23 Закону №3543-XII передбачено підстави, за яких не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що у чинній редакції на момент проходження позивачем медичного огляду (9-10 березня 2022 року) стаття 23 зазначеного Закону не містила положень про те, що визнані в установленому порядку особи з інвалідністю ІІІ групи не підлягають призову на військову службу під час мобілізації або в особливий період.

Так, до абзацу третього частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» були внесені зміни Законом України від 15.03.2022 №2122-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо звільнення від військової служби осіб з інвалідністю та осіб, які доглядають за особами з інвалідністю і хворими дітьми» (набрав чинності 21.03.2022), яким визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Тобто, лише з 21.03.2022 стаття 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає норму, відповідно до якої, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані особи, які мають ІІІ групу інвалідності.

За таких обставин, доводи позивача щодо протиправності рішення відповідача від 10.03.2022 через дію положень частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є хибними, оскільки станом на 10.03.2022 таких положень зазначений Закон не містив.

Щодо посилання позивача на невірність висновків відповідача при медичному огляді, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у разі наявності сумніву щодо правильності висновку військово-лікарської комісії при п`ятому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо визнання позивача непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним до військової служби у воєнний час, останній мав право звернутись до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідного висновку.

Так, відповідно, п.п. 2.3.3 п. 2.3 розділу І Положення № 402 встановлено, що на Центральну військово-лікарську комісію покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.

Згідно з п.п. 2.3.4 п. 2.3 розділу І Положення № 402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії Збройних Сил України.

Згідно із відповіддю, наданою позивачу тимчасово виконуючим обов`язки начальника комісії - голови військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України № 598/1023 від 02.06.2022 та відповіддю командира військової частини НОМЕР_1 № 42 від 07.04.2022 (вказані листи містяться у матеріалах справи), позивачу повідомлено, що статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у редакції від 23.04.2021., яка діяла під час мобілізації позивача, було чітко визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, визнані відповідно до висновку ВЛК тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням ВЛК). Оскільки зміни до зазначеної статті набрали законної сили 21.03.2022, тобто після призову позивача, то його призов був здійснений на законних підставах.

Також, т.в.о. ЦВЛК у листі зазначив, що якщо у позивача погіршився стан здоров`я під час проходження військової служби, він має право звернутися за підпорядкуванням до командира військової частини для направлення на проведення медичного огляду ВЛК.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, позивач не звертався до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду висновку відповідача, та не скористався своїм правом на проведення повторно медичного огляду щодо придатності до військової служби.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 07.12.2018 у справі № 819/630/17.

У даному випадку відсутні підстави для задоволення позову та скасування оскарженого рішення відповідача.

Враховуючи наведене, є підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.311, п.2 ч.1 ст.315, ст.317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу військово-лікарської комісії при п`ятому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року у справі № 160/10359/22 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак