Справа № 522/5006/23
Суддя: Шестакова Я. В.
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/5006/23
Провадження №2-а/522/182/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шестакової Я.В.,

за участю секретаря Навроцької Є.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Республіки Азербайджан, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача 16.03.2023 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до громадянина Республіка громадянина Республіки Азербайджан, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі території України.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10.02.2023 року під час проведення оперативно-профілактичних заходів з виявлення нелегальних мігрантів працівниками ГУ ДМС в Одеській області було виявлено за адресою: АДРЕСА_1 , який назвався громадянином Республіки Азербайджан, ОСОБА_2 . В результаті проведеної перевірки та відібраних пояснень відповідача, було встановлено, що останній порушив правила перебування іноземців в Україні ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування. ОСОБА_3 пояснив, що прибув до України 13.09.2022 року, легально, через КПП «Маяки-Удобне» за паспортним документом для виїзду за кордон № НОМЕР_1 громадянина Республіки Азербайджан. Під час виявлення відповідача, оригінал паспорту у нього був відсутній, наявна була тільки копія паспорту. Відповідач на території України знаходиться не законно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має. ОСОБА_3 за скоєне правопорушення, а саме порушення правил перебування іноземців на території України, був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та було прийняте рішення № 43 від 10.02.2023 року, яким зобов`язано відповідача покинути територію України до 11.03.2023 року. Рішення відповідач не оскаржував, територію України не покинув. 14.03.2023 року ОСОБА_3 був повторно виявлений, та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене представник позивача зазначив, що є підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення та існує ризик її втечі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.03.2023 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в режимі відеоконференції.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов з підстав викладених у позовній заяві, просив розгляд справи проводити без його участі.

Від відповідача 16.03.2023 року надійшла заява, де він зазначив, що визнає позовні вимоги та просить розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

10.02.2023 року під час проведення оперативно-профілактичних заходів з виявлення нелегальних мігрантів працівниками ГУ ДМС в Одеській області було виявлено за адресою: АДРЕСА_1 , який назвався громадянином Республіки Азербайджан, ОСОБА_2 .

В ході перевірки законності перебування на території України ОСОБА_1 , було встановлено, що він прибув до України 13.09.2022 року, легально, через КПП «Маяки-Удобне» за паспортним документом для виїзду за кордон № НОМЕР_1 громадянина Республіки Азербайджан, причина приїзду не зазначена.

Судом встановлено, громадянин Республіки Азербайджан, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України знаходиться незаконно - ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування. Відповідно до матеріалів справи, наданих позивачем, вбачається, із заявою про добровільне повернення, а також із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до ГУ ДМС України в Одеській області не звертався, відповідного бажання під час опитування не виявив, жертвою торгівлі людьми себе не вважає.

Також, згідно пояснень відповідача відібраних спеціалістом відділу міграційного контролю управління у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС України в Одеській області, ОСОБА_4 перекладача не потребує, можливість виїхати самостійно має.

Постановою ГУ ДМС України в Одеській області від 10.02.2023 року серії ПН МОД № 009599, ОСОБА_1 , на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ПР МОД № 009508 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700,00 грн.

Відомості про сплату штрафу відсутні.

Згідно Рішення № 43 від 10.02.2023 року ГУ ДМС в Одеській області було вирішено примусово повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в країну походження та зобов`язати покинути територію України у термін до 11.03.2023 року включно.

Згідно розписки від 10.02.2023 року ОСОБА_3 був ознайомлений з рішенням №43 від 10.02.2023 року, зазначив, що перекладача не потребує, від виконання рішення не відмовляється.

14.03.2023 року ОСОБА_1 було повторно виявлено співробітниками ГУ ДМС в Одеській області.

Постановою ГУ ДМС України в Одеській області від 14.03.2023 року серії ПН МОД № 009757, ОСОБА_1 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ПР МОД № 009660 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Відомості про сплату штрафу відсутні.

14.03.2023 року о 16 год. 10 хв. ОСОБА_1 затримано, про що свідчить протокол № МОД 000212 про адміністративне затримання.

Згідно рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 14.03.2023 року ОСОБА_1 поміщено у Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Зазначене рішення відповідачем не оскаржувалось.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.03.2023 року у справі № 522/5007/23 було ухвалено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримати з метою забезпечення примусового видворення за межі території України строком на шість місяців до 14.09.2023 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За змістом ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону №3773, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 2 ст.25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

За приписами частини першої статті 26 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст. 26 Закону №3773-VI).

Судом встановлено, що рішення від 10.02.2023 року №43 про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства ОСОБА_1 у термін до 11.03.2023 року виконане не було та не оскаржувалось. Відповідачу було відомо про його незаконне перебування на території України, виїхати самостійно за межі території України можливість він мав.

Статтею 30 Закону №3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, зі змісту наведеної норми вбачається, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 07.02.2018 року № 743/432/16-а (К/9901/3819/18 К/9901/3821/18).

Статтею 31 Закону №3773-VI наведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Судом під час розгляду даної справи не було встановлено наявності обставин, передбачених ст.ст. 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які забороняють примусове видворення відповідача.

Крім того, відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, громадянин Республіки Азербайджан, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив строк законного перебування на території України, не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, при цьому відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту. Підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" у суду відсутні. Зважаючи на те, що ОСОБА_3 , порушив правовий режим знаходження його на території України, а саме ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, судом достеменно встановлено факт того, що відповідач будучи під особистий підпис 10.02.2023 року повідомлений про необхідність покинути територію України у термін до 11.03.2023 року, жодних дій щодо легалізації свого становища не вчинив і був затриманий, тому і є підстави для його примусового видворення за межі території України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23-25, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст.2, 5, 7-9, 72-79, 90, 229,241, 242, 243, 246, 250, 255, 289 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Республіки Азербайджан, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення за межі території України - задовольнити.

Примусово видворити з України громадянина Республіка Республіки Азербайджан, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допустити негайне виконання рішення суду відповідно до ч. 2ст. 371 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк після отримання рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 16.03.2023 року

Суддя Я.В. Шестакова