Справа № 600/3566/22-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Чернівці Справа № 600/3566/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у нарахуванні та виплати йому, ОСОБА_1 , компенсації за втрати частини доходів (донарахованої пенсії за період з 05.03.2019 по 31.08.2022 згідно рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.06.2021 по справі № 600/2165/21-а) у зв`язку з порушенням строків її виплати ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести нараховування та виплату йому, ОСОБА_1 , компенсації втрати частини доходів (донарахованої пенсії за період з 05.03.2019 по 31.08.2022 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії з 01.03.2018) в зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої пенсії відповідно Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплат № 2050-III від 19.10.2000 та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку порушенням термінів їх виплати, затвердженої постановою КМУ № 159 від 21.02.2010.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.06.2021 у справі № 600/2165/21-а, Головним управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач) проведено перерахунок пенсії, однак заборгованість по пенсії не виплачена. У зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої різниці пенсії, позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату компенсації за вчасно не виплачену частину пенсії. Оскільки відповідач відмовив у виплаті компенсації за втрату частини доходів (донарахованої пенсії) у зв`язку з порушення строку її виплати, позивач вважає такі дії протиправними.

За вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказував, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.06.2021 у справі № 600/2165/21-а, Головним управлінням здійснено позивачу перерахунок пенсії з 05.03.2019 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення. Різницю пенсії, визначену відповідно до рішення суду за період з 05.03.2019 по 31.08.2021, яка склала 84937,99 грн, включено до Реєстру рішень суду.

Враховуючи наведене, відповідач вважає, що рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.06.2021 у справі № 600/2165/21-а виконане у відповідності до зобов`язань покладених судом на орган Пенсійного фонду та в строки визначені законодавством України, у зв`язку з чим відсутні підстави для виплати позивачу компенсації втрати частини доходів позивачу немає.

З`ясувавши обставини на які посилаються учасники справи в обґрунтування своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.06.2021 у справі № 600/2165/21-а, яке набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, задоволено повністю. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити ОСОБА_1 з 01.04.2019 перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 21/448 від 05.08.2020, наданої Управлінням Служби безпеки України в Чернівецькій області, обчисленої із застосуванням 77 % відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії з 05.03.2019 з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.

На виконання вказаного судового рішення, відповідачем проведено відповідний перерахунок пенсії, та здійснено нарахування різниці пенсії за період 05.03.2019 по 31.08.2021 на суму в розмірі 84937,99 грн. Різницю пенсії, визначену відповідно до рішення суду включено до Реєстру рішень суду.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявами, в яких просив здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів (донарахованої заборгованості по пенсії в розмірі 84937,99 грн) у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

За наслідками розгляду заяв, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області листами від 12.04.2022 та 02.05.2022 повідомило позивача про відсутність підстав для застосування положень Закону України "Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" щодо проведення позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 19.10.2000 № 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші (ст. 2 Закону № 2050-III).

З метою реалізації Закону № 2050-III, Кабінет Міністрів України 21.02.2001 прийняв постанову № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі Порядок № 159).

В силу п. 1 Порядку № 159 його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Пунктом 3 Порядку № 159 встановлено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема заробітна плата (грошове забезпечення).

Відтак, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані.

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону № 2050-III та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно вимог ст. 3 3акону № 2050-III сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

У п. 4 Порядку № 159 прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Згідно з положеннями ст. 4 Закону № 2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до ст. 6 Закону № 2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Із системного аналізу правових норм видно, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу. Відтак, законодавець пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі № 140/1547/19 та від 20.10.2022 у справі № 140/862/19, від 24.01.2023 у справі № 200/10176/19-а.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, вирішуючи даний спір щодо нарахування і виплати позивачу компенсації втрати частини доходу (пенсії) у зв`язку із порушенням строку її виплати відповідно до Закону № 2050-III та Порядку № 159, суд враховує вказані вище висновки суду касаційної інстанції.

Крім цього, суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 20.10.2022 у справі № 140/862/19 з правовідносин, що є аналогічними відносинам у цій справі, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини перерахованої пенсії у зв`язку із порушенням строків її виплати з огляду на відсутність доказів виплати позивачу нарахованої доплати за рішенням суду.

У справі, що розглядається, судом встановлено, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.06.2021 у справі № 600/2165/21-а, яке набрало законної сили, відповідачем проведено відповідний перерахунок пенсії, та здійснено нарахування різниці пенсії за період з 05.03.2019 по 31.08.2021 на суму в розмірі 84937,99 грн. Різницю пенсії, визначену відповідно до рішення суду включено до Реєстру рішень суду.

У даній справі позивач звернувся до суду з приводу нарахування та виплати йому компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням територіальним органом Пенсійного фонду України строків виплати донарахованої пенсії за період з 05.03.2019 по 31.08.2021 в сумі 84937,99 грн.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечувалося сторонами, що сума перерахованої пенсії 84937,99 грн на час звернення до суду з цим позовом та на час розгляду справи в суді не була виплачена позивачу.

Оскільки позивачу кошти у розмірі 84937,99 грн фактично не виплачені, суд приходить до висновку про безпідставність та передчасність заявлених позовних вимог. Тому, позов задоволенню не підлягає.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб`єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положення ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 90 КАС України).

Позивач під час розгляду справи по суті, не довів належними засобами доказування обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та наявні докази, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Посилання позивача на судові рішення суду першої та апеляційної інстанції в іншій справі за № 600/3700/21-а, суд оцінює критично, позаяк вказані судові рішення не мають жодного відношення до даної справи. До того ж, висновки у рішеннях суду першої та апеляційної інстанції щодо застосування норм права у інших справах не є обов`язковими для врахування судом при вирішенні адміністративної справи, на відміну від правових висновків суду касаційної інстанції, які і враховуються судом при вирішенні цієї справи (постанова Верховного Суду від 20.10.2022 у справі № 140/862/19).

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 5 ст. 139 КАС України встановлено, що у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, у задоволенні позову позивачу відмовлено повністю, та за відсутності понесення відповідачем судових витрат, судом розподіл судових витрат не проводиться.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 139, 194, 205, 243, 245, 246, 255, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до вимог ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (м. Чернівці, площа Центральна, 3, ).

Суддя В.К. Левицький