Справа № 620/9241/22
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року Чернігів Справа № 620/9241/22

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Поліщук Л.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУ ПФУ в Чернігівській області), Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі ГУ ПФУ в Житомирській області), в якому просить:

визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії передбаченої статтею 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» незаконними та протиправними;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, передбачену статтею 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати її письмового звернення до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є вдовою ОСОБА_2 , який з 05.05.1986 по 08.06.1986 знаходився на спеціальних зборах при військовій частині НОМЕР_1 ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та мав посвідчення першої категорії. Зважаючи на вказане та на те, що позивач досягла 50 років та має стаж не менше 20 років, пенсійним органом протиправно відмовлено їй у призначенні пенсії на підставі статті 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У відзиві ГУ ПФУ в Чернігівській області заперечує проти позовних вимог та просить у їх задоволенні відмовити, оскільки оскаржуване Рішення ним не приймалось. За результатом розгляду звернення позивача за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів позивачу було відмовлено у призначенні пенсії спеціалістами ГУ ПФУ в Житомирській області. Також звертає увагу, що звернення позивача від 06.08.2022 було розглянуто у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян». Із заявою про призначення пенсії встановленої форми позивач звернулась 14.10.2022.

У відзиві ГУ ПФУ в Житомирській області заперечує проти позовних вимог та просить у їх задоволенні відмовити, оскільки померлий ОСОБА_2 хоча і був призваний на спецзбори та приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, проте він не був військовослужбовцем, що має відповідати вимогам, встановленим статтею 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху.

Ухвалою судді від 18.01.2023 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 18.01.2023 залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до участі у справі № 620/9241/22 в якості другого відповідача.

Ухвалою суду від 07.03.2023 Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області продовжено процесуальний строк на подання відзиву і доданих до нього документів та долучено їх до справи № 620/9241/22.

Ухвалою суду від 07.03.2023 клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про залучення до участі у справі в якості другого відповідача ГУ ПФУ в Житомирській області повернуто без розгляду.

Ухвалою суду від 20.03.2023 Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області продовжено процесуальний строк на подання відзиву і доданих до нього документів та долучено їх до справи № 620/9241/22.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

14.10.2022 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Чернігівській області із заявою про призначення їй пенсії (а.с. 83). Разом із заявою позивачем було надано перелік документів, зокрема:

Посвідчення ОСОБА_2 , що засвідчує його статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) від 27 березня 2007 року;

Посвідчення ОСОБА_2 особи з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни від 18.03.2010;

Свідоцтво про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 06.06.1987;

Свідоцтво про смерть 10.04.2016 ОСОБА_2 від 12.04.2016;

Довідку Білорічинського старостинського округу № 1 від 16.09.2022 № 283 про те, що ОСОБА_1 проживала разом з чоловіком ОСОБА_2 на день його смерті, була на його утриманні і повторно в шлюб не вступала;

Посвідчення ОСОБА_1 як особи члена сім`ї, померлого ветерана війни;

Посвідчення ОСОБА_1 як дружини померлого учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 1, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою від 22.07.2022;

Трудові книжки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

Експертний висновок Київської регіональної міжвідомчої експертної комісії від 28.11.2006 № 855, згідно з яким ОСОБА_2 має захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

Виписку з військового квитка ОСОБА_2 НОМЕР_2 про те, що він з 04.05.1986 по 08.05.1986 знаходився у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 09.05.1986 по 03.06.1986 на зборах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в/ч НОМЕР_1 ;

Довідку ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.09.2004 № 23, згідно з якою молодший сержант запасу ОСОБА_2 в період з 06.05.1986 по 09.06.1986 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 на спецзбори і приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі в/ч НОМЕР_3 ;

Довідку ГУ МНС в Чернігівській області від травня 2006 року № 26-5/28-15КД про участь ОСОБА_2 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та інші документи (а.с. 89-111).

Як зазначено відповідачами у поданих до суду відзивах, після реєстрації заяви позивача разом з доданими документами, органом, що розглядає заяву згідно з принципом екстериторіальності, який передбачено пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, було визначено ГУ ПФУ в Житомирській області.

За результатом розгляду вказаної вище заяви ГУ ПФУ в Житомирській області було прийнято Рішення від 21.10.2022 № 38 про відмову в призначенні пенсії. Визначено, що страховий стаж позивача становить 21 рік 11 місяців 1 день. Посилаючись на статтю 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсійним органом зазначено, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з тим, що померлий ОСОБА_2 не був військовослужбовцем. Особа матиме право на пенсійну виплату з 18.04.2033 або при наданні довідки про причинний зв`язок смерті (а.с. 82).

Не погодившись із вказаним та вважаючи дії пенсійного органу щодо відмови у призначенні пенсії протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейські, які брали участь у бойових діях, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, а також батьки і дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на пенсію: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Разом з тим, пунктом 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Таким чином, до відносин, що виникли в даному випадку між позивачем та пенсійним органом застосуванню підлягають норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У пункті 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Водночас, суд зазначає, що згідно зі статтею 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

Відповідно до норм статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Конституційний Суд України у рішенні від 17.07.2018 № 6-р/2018 зазначив, що зважаючи на сутність статті 16 Конституції України, закріплення передбаченого у ній обов`язку держави у розділі I «Загальні засади» Конституції України вказує на засадничий характер цього обов`язку та на необхідність виокремлення категорії громадян України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і потребують додаткових гарантій соціального захисту у зв`язку з надзвичайними масштабами вказаної катастрофи та її наслідків.

В Рішенні Конституційного Суду України (Другий сенат) від 25.04.2019 № 1-р(II)/2019 ним зазначено, що аналіз положень статей 16, 17 Конституції України дає підстави для висновку, що особи, які під час проходження військової служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту. За Конституцією України посилений соціальний захист вказаних категорій осіб вимагає від держави виконання обов`язку визначати такий обсяг їх соціального забезпечення, який гарантуватиме їм гідні умови життя, а також повне відшкодування заподіяної шкоди.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Відповідно до частини першої статті 1 вказаного Закону він спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Згідно з положеннями статті 9 Закону № 796-ХІІ особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, зокрема, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

В статті 10 Закону № 796-ХІІ визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

При цьому, в примітці вказаної статті зазначено, що тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Аналізуючи зазначені вище правові норми, суд дійшов висновку, що право на призначення пенсії на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, мають дружини, військовослужбовців, які померли після звільнення із служби, але внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, за умови досягнення 50 років та наявності страхового стажу не менше 20 років.

Разом з тим, положеннями спеціального закону у сфері захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначено, що до військовослужбовців, зокрема, належать військовозобов`язані, призвані на військові збори.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджено Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 83-111), будучи дружиною померлого учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 1, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, позивач у порядку, передбаченому положеннями Порядку № 22-1, звернулась 14.10.2022 до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком.

За результатом розгляду поданих ОСОБА_1 документів ГУ ПФУ в Житомирській області було прийнято Рішення від 21.10.2022 № 38 про відмову в призначенні пенсії, підставою якого зазначено те, що померлий ОСОБА_2 не був військовослужбовцем (а.с. 82).

Разом з тим, Експертним висновком Київської регіональної міжвідомчої експертної комісії від 28.11.2006 № 855, Випискою з військового квитка ОСОБА_2 НОМЕР_2 , Довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.09.2004 № 23 (а.с. 102, 103, 109) підтверджується те, що молодший сержант запасу ОСОБА_2 в період з 04.05.1986 по 08.05.1986 знаходився у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 09.05.1986 по 03.06.1986 на зборах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі в/ч НОМЕР_1 та отримав захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Тобто, вказане свідчить, що ОСОБА_2 брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС як військовозобов`язаний, який був призваний на збори, а отже в розумінні положень статті 10 Закону № 796-ХІІ є військовослужбовцем.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що Рішення від 21.10.2022 № 38 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії ГУ ПФУ в Житомирській області прийнято необґрунтовано та не на підставі норм, визначених законами України, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Верховний Суд у постанові від 24.04.2019 у справі № 242/3391/17 зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

У справі, яка розглядається судом встановлено та не спростовується сторонами, що вік та страховий стаж роботи позивача для призначення дострокової пенсії за віком відповідає вимогам пункту 4 частини першої статі 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також пенсійним органом не оспорюється той факт, що позивач повторно у шлюб не вступала.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

З огляду на вказане вище, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом: визнання протиправним та скасування Рішення ГУ ПФУ в Житомирській області від 21.10.2022 № 38 про відмову позивачу в призначенні пенсії; зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області призначити позивачу пенсію на підставі пункту 4 частини першої статі 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 14.10.2022.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 5, 9, 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 21.10.2022 № 38 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пенсію на підставі пункту 4 частини першої статі 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 14.10.2022.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, .

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, вул. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, .

Повний текст судового рішення складено 20 березня 2023 року.

Суддя Л.О. Поліщук