Справа № 459/2431/22
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 459/2431/22 пров. № А/857/17340/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області суду від 10 листопада 2022 року (прийняте у м. Червонограді суддею Дем`яновською Ю. Д. за правилами спрощеного позовного провадження; складене у повному обсязі 10 листопада 2022 року) в адміністративній справі № 459/2431/22 за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Червоноградського міського суду Львівської області суду із вказаним позовом та просив визнати протиправною і скасувати постанову начальника Київської митниці Державної митної служби України (далі - Київська митниця) від 01 вересня 2022 року в справі № 1477/10000/22 про порушення митних правил за частиною четвертою статті 470 Митного Кодексу України (далі - МК України) та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що оскаржувана постанова винесена з допущеними процесуальними порушеннями, а саме розгляд справи відбувся без забезпечення йому можливості прийняти в ньому участь, надати свої пояснення та заявляти клопотання. Без встановлення дійсних обставин Київська митниця повторно притягнула його до адміністративної відповідальності. Вказав, що 09.06.2022 посадова особа Київської митниці склала відносно нього протокол про порушення митних правил № 1369/10000/22 за частиною третьою статті 470 МК України та постановою у справі про порушення митних правил № 1369/10000/22 від 30 червня 2022 року перший заступник начальника Київської митниці П. Сич закрив провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 470 МК України. Проте, 06 липня 2022 року Київською митницею знову складено відносно нього протокол про порушення митних правил № 1477/10000/22 вже за частиною четвертою статті 470 МК України за ті ж самі дії. Вказав, що митний орган не взяв до уваги те, що він був обмежений у праві розпорядження таким автомобілем, позаяк такий передано власнику ще 27 лютого 2022 року. Також покликається на запровадження в Україні воєнного стану і продовження такого та неможливість як наслідок доставки автомобіля у встановлений строк.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області суду від 10 листопада 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконне та необґрунтоване, упереджене відносно нього, судовий розгляд був несправедливий, а тому таке рішення підлягає безумовному скасуванню. Тому просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відбулось «подвійне» притягнення його до відповідальності за одне і те ж порушення.

Також покликається на те, що Торгово-промислова палата України засвідчила військову агресію як форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), що унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не здійснювалося.

Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, 24 лютого 2022 року через пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці громадянин ОСОБА_1 перемістив транспортний засіб FIАТ модель РUNТО, номер кузова: НОМЕР_1 , за попередньою декларацією ЕЕ від 23.02.2022 № UА100140/2022/760438. Відповідальною особою за доставку задекларованого товару вказаний громадянин України ОСОБА_1 , який взяв на себе зобов`язання про доставку транспортного засобу до митниці призначення - зона митного контролю (далі - ЗМК) Київської митниці, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, 8а.

Відповідно до вимог статті 95 МК України та пункту 2.1 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 31066 від 09.10.2012, визначено місце доставки вказаного товару (ЗМК Київської митниці м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, 8а) та встановлено термін доставки до 06.03.2022.

У наданих митницею документах саме ОСОБА_1 вказаний перевізником транспортного засобу марки FІАТ модель РUNТО, номер кузова: НОМЕР_1 .

Проте, лише 08.06.2022 транспортний засіб FIАТ модель РUNТО, номер кузова НОМЕР_1 був доставлений громадянином України ОСОБА_2 до ЗМК ВМО № 1 митного поста «Київ-центральний» Київської митниці за адресою: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 8А (заява на заміну водія від 08.06.2022 вх. КМ 13361/10/ЕЗ).

Згідно з електронною базою даних АСМО «Інспектор» громадянин України ОСОБА_1 до митних органів України із заявою щодо продовження строку доставки товару не звертався та не доставив товар - транспортний засіб FIАТ модель РUNТО, номер кузова НОМЕР_1 в митницю призначення в строк до 06.03.2022.

Прибувши на митницю, громадянин України ОСОБА_2 , що діяв за дорученням від ОСОБА_3 , повідомив, що порушив термін транзитного переміщення транспортного засобу на 94 доби у зв`язку з військовою агресією Російської федерації та пов`язаних з цим фінансових труднощів, проте підтверджуючих документів та пояснень щодо відсутності письмового інформування найближчого митного органу про неможливість прибуття транспортного засобу до митниці призначення в установлений строк не надав.

У зв`язку з цим 09.06.2022 Київська митниця склала протокол про порушення митних правил № 1369/10000/22 відносно громадянина України ОСОБА_1 за частиною третьою статті 470 МК України.

У ході провадження було встановлено, що дії ОСОБА_1 , з урахуванням періоду не доставлення товару необхідно кваліфікувати за частиною четвертою статті 470 МК України, тому 30.06.2022 було винесено постанову № 1369/10000/22, якою провадження в справі про порушення митних правил за частиною третьою статті 470 МК України відносно ОСОБА_1 було закрито.

06.07.2022 Київська митниця склала відносно ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил №1477/10000/22 за частиною четвертою статті 470 МК України.

А 01.09.2022 було винесено постанову у справі про порушення митних правил за №1477/10000/22, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил за частиною четвертою статті 470 МК України та накладено штраф у розмірі 17 000 грн.

Вважаючи зазначену постанову неправомірною, ОСОБА_1 оскаржив її до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що ОСОБА_1 , прийнявши на себе зобов`язання доставити автомобіль вчасно, перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки товару, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення більше ніж на двадцять діб (строк порушення терміну транзитного переміщення транспортного засобу на 94 доби), а відтак його правомірно було притягнуто до відповідальності за порушенням митних правил, передбачених частиною четвертою статті 470 МК України.

Позаяк у наданих митницею документах саме позивач вказаний як перевізним, відтак, саме на нього покладено обов`язок вчасної доставки товару на митницю і тому він є суб`єктом правопорушення у справі про порушення митних правил за частиною четвертою статті 470 МК України і його доводи спростовуються наданими відповідачем документами, зокрема відсутню вчасно поданої заяви на заміну водія, оскільки така була подана лише 08.06.2022 вх. КМ 13361/10/ЕЗ.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 90 Митного кодексу України (далі - МК України) транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між митними органами однієї чи кількох країн або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, встановленого статтею 95 цього Кодексу, або строку, встановленого митним органом країни відправлення відповідно до положень Конвенції про процедуру спільного транзиту.

Частиною першою статті 95 МК України встановлено такі строки транзитних перевезень, зокрема:

для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб);

При цьому, пунктом 1 частини другої статті 95 МК України визначено, що до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Так, відповідно до частини першої статті 192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний:

1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання;

2) терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Перевізник, відповідно до пункту 37 частини першої статті 4 МК України, - особа, яка переміщує товари або бере на себе зобов`язання та відповідальність за переміщення товарів через митний кордон України та/або митною територією України.

Права та обов`язки перевізника визначені статтею 191 МК України, відповідно до якої:

- перевізники мають право замінювати уповноважену перевізником особу (водія), відповідальну за доставку товарів до митного органу призначення, попередньо повідомивши цей орган про причини такої заміни (стан здоров`я, візові питання, вимоги Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення) (пункт 3 частини першої);

- у строк, встановлений статтею 95 цього Кодексу, доставляти товари до митного органу призначення, а також подавати передбачені законодавством документи на них (пункт 2 частини другої).

Згідно із частиною першою статті 193 МК України за порушення встановленого порядку переміщення товарів транзитом перевізник притягується до адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідальність за не доставлення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів до митного органу призначення, видачу їх без дозволу митного органу або втрату встановлені статтею 470 МК України, відповідно до частини четвертої якої перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, крім транспортних засобів особистого користування, більше ніж на двадцять діб, а так само втрата цих товарів чи видача їх без дозволу митного органу -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З позиції митного органу слідує, що позивачем перевищено встановлений пунктом 1 частини першої статті 95 МК України 10-денний строк, що за диспозицією норми частини третьої статті 470 МК України, тягне за собою накладення штрафу.

Як зазначено вище, 24 лютого 2022 року через пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці громадянин ОСОБА_1 перемістив транспортний засіб FIАТ модель РUNТО, номер кузова: НОМЕР_1 , за попередньою декларацією ЕЕ від 23.02.2022 № UА100140/2022/760438; він, як відповідальна особа за доставку задекларованого товару, взяв на себе зобов`язання про доставку транспортного засобу до митниці призначення - зона митного контролю (далі - ЗМК) Київської митниці, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, 8а.

Проте, у визначений статтею 95 МК України строк позивач не доставив транспортний засіб до митниці призначення.

Лише 08.06.2022 цей транспортний засіб був доставлений громадянином України ОСОБА_2 до ЗМК ВМО № 1 митного поста «Київ-центральний» Київської митниці за адресою: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 8А (заява на заміну водія від 08.06.2022 вх. КМ 13361/10/ЕЗ).

Прибувши на митницю, громадянин України ОСОБА_2 , що діяв за дорученням від ОСОБА_3 , повідомив, що порушив термін транзитного переміщення транспортного засобу на 94 доби у зв`язку з військовою агресією Російської федерації та пов`язаних з цим фінансових труднощів, проте підтверджуючих документів та пояснень щодо відсутності письмового інформування найближчого митного органу про неможливість прибуття транспортного засобу до митниці призначення в установлений строк не надав.

Позаяк, відповідно до електронної бази даних АСМО «Інспектор» громадянин України ОСОБА_1 до митних органів України із заявою щодо продовження строку доставки товару не звертався та не доставив товар - транспортний засіб FIАТ модель РUNТО, номер кузова НОМЕР_1 в митницю призначення в строк до 06.03.2022, вказане має наслідком притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 470 МК України, позаяк ним було перевищено встановлений статтею 95 МК України строк доставки товарів більше ніж на двадцять діб.

Також судом першої інстанції не було встановлено порушень при розгляді справи про адміністративне правопорушення, при тому, що позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не з`явився і про причини неявки не повідомив.

З приводу покликань апелянта на те, що відбулось «подвійне» притягнення його до відповідальності за одне й те ж правопорушення, а відтак оскаржувана постанова підлягає безумовному скасуванню, колегія суддів зазначає таке.

Позаяк в ході провадження у справі про адміністративне правопорушення було встановлено, що 09.06.2022 митний орган помилкового склав стосовно позивача протокол про порушення митних правил № 1369/10000/22 за частиною третьою статті 470 МК України, провадження у справі за цією нормою 30.06.2022 було закрито.

Надалі, з урахуванням періоду не доставлення товару, дії позивача було правильно кваліфіковано за частиною четвертою статті 470 МК України, 06.07.2022 за цією нормою було складено протокол про порушення митних правил № 1477/10000/22 та 01.09.2022 винесено постанову в справі про порушення митних правил № 1477/10000/22, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил за частиною четвертою статті 470 МК України та накладено штраф у розмірі 17 000 грн.

Оскільки станом на час провадження у справі за частиною четвертою статті 470 МК України відповідне провадження частиною третьою статті 470 МК України було закрите, відсутні підстави вважати, що позивача двічі було притягнуто до адміністративної відповідальності за одне і те саме порушення.

З приводу покликань апелянта на обставини непереборної сили колегія суддів зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

За змістом цієї норми, до визначеного пунктом 1 частини першої статті 95 МК України строку не включається час дії аварії або обставин непереборної сили.

Підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили здійснюється відповідно до вимог Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 657 від 31.05.2012.

Згідно із пунктом 6 розділу VIII «Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили» вказаного Порядку, у випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. Разом із заявою подаються: документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку; примірник акта про проведення огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, магазинів безмитної торгівлі, територій вільних митних зон та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою покладено на митні органи, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу та таким іншим митним органом проводився огляд; письмове підтвердження митного органу, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу і таким іншим митним органом огляд не проводився згідно з абзацом четвертим пункту 5 цього розділу. Заява розглядається митним органом, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, протягом п`яти робочих днів з дати її подання. Якщо товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, перебувають у зоні діяльності цього самого митного органу, керівником такого органу або особою, що виконує його обов`язки, невідкладно після отримання заяви здійснюються заходи, передбачені пунктом 5 цього розділу. Розгляд заяви проводиться з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків, документів, наданих заявником та отриманих від іншого митного органу (якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу), та результатів проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, безпосередньо митним органом, під контролем якого перебувають ці товари, транспортні засоби. Під час розгляду заяви митним органом враховується інформація (за наявності), надана іншими державними органами, митними або правоохоронними органами іноземних держав.

За результатами розгляду заяви щодо факту аварії чи дії обставин непереборної сили керівник митного органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов`язки, виносить відповідне рішення згідно з Кодексом.

При цьому, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу порушення митних правил повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення порушення.

Проте, жодні докази на підтвердження відповідних обставин позивач не надав; а одне лише його покликання на те, що Торгово-промислова палата України засвідчила військову агресію як форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), без належного обґрунтування позивачем цих обставин, як таких, що вплинули на неможливість своєчасної доставки транспортного засобу до митниці призначення, не може бути враховане судом при розгляді вказаної справи, як обставина, що унеможливлює притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, позивач пояснив, що він передав автомобіль 27.02.2022 третій особі - ОСОБА_4 , який прийняв зобов`язання доставити транспортний засіб до митниці призначення, але письмове інформування митниці призначення про неможливість вчасної доставки транспортного засобу відсутнє.

За заведених обставин саме позивач був зобов`язаний доставити транспортний засіб у митницю призначення, проте такого обов`язку не виконав, що мало наслідком правомірне притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому підстави для визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил за №1477/10000/22 від 01.09.2022 відсутні, при тому, що постанову було винесено уповноваженою на те особою, а стягнення накладено у межах санкції, визначеної частиною четвертою статті 470 МК України; відтак позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Що стосується покликань апелянта на постанову Верховного Суду від 27 січня 2022 року в справі № 158/1493/16-а, то правовідносини у вказаній справі не є подібними до правовідносин у вказаній справі, позаяк перевізник у вказаній справі доставляв автомобіль на підставі довіреності від імені товариства: автомобіль був придбаний товариством на підставі контракту і був власністю цього товариства; тобто, обставини у вказаних справах не є релевантними.

У цій справі подібних обставин судом не встановлено і не підтверджено належними доказами. Крім того, подібне буде суперечити приписам статті 192 МК України.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини в справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, зводяться загалом лише до не погодження з рішенням суду першої інстанції, а тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Червоноградського міського суду Львівської області суду від 10 листопада 2022 року в адміністративній справі № 459/2431/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 20 березня 2023 року.