Справа № 580/863/23
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року справа № 580/863/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до ст.115, ч.2 ст.40 абз.4, 5 п.3 Розділу 15 прикінцевих положень Закону України №1058 із застосуванням показника заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2020, 2021, 2022);

зобов`язати відповідача призначити позивачу з 03.01.2023 пенсію за віком відповідно до ст.115, ч.2 ст.40 абз.4, 5 п.3 Розділу 15 прикінцевих положень Закону України №1058 із застосуванням показника заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2020, 2021, 2022), страхового стажу - 32 роки 3 місяці (387 місяців), коефіцієнта стажу - 1,35%, коефіцієнта заробітної плати - 1,00069; доплати за понаднормовий стаж (2 роки) - 2% від розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб станом на 03.01.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач безпідставно не врахував вищевказані показники при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України №1058, натомість здійснив її обрахунок за показниками, що були враховані під час призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Ухвалою суду від 13.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами.

23.02.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд у задоволенні позову відмовити. Вказує, що позивачу вперше було призначено з 26.12.2014 пенсію за вислугу років як працівникові освіти відповідно до пункту «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ. Тобто, Закон № 1788-ХІІ застосовано в частині визначення права на пенсію за вислугу років. Проте, розмір пенсії обчислено за нормами Закону №1058-IV.

15.02.2022 Позивачем подано заяву про перехід на інший вид пенсії - за віком відповідно до частини 3 статті 115 Закону № 1058-ІV. Таким чином, оскільки позивач вже отримувала пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», то вирішувалось питання не про первинне звернення за призначенням пенсії, а про перехід з одного виду пенсії на інший вид. При цьому, під час переведення з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. З 15.02.2022 позивача на підставі поданої заяви переведено на пенсію за віком відповідно до частини 3 статті 115 Закону № 1058-ІV. Розмір пенсії становив - 2200,00 грн. З 01.03.2022 проведено перерахунок пенсії в зв`язку з індексацією.

Щодо вимоги про застосування коефіцієнту стажу 1,35 %, відповідач зазначає, що відповідно до Закону № 2148-VIII з 01.10.2017 проведено перерахунок раніше призначених пенсій із використанням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки в розмірі 3764,40 грн, та величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Таким чином, з 01.10.2017 відповідно до частини 1 статті 25 Закону № 1058-ІV в період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%. Тому вимога щодо застосування коефіцієнта страхового стажу 1,35 не відповідає вимогам діючого законодавства.

Щодо вимоги про доплату за понаднормовий стаж, відповідач зазначає, що дія частини 4 статті 42 Закону № 1058-ІV не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення", та які не досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону. Оскільки, після попереднього перерахунку пенсії (15.02.2022) позивач пропрацювала менше 24 місяців, тому відсутні правові підстави для здійснення такого перерахунку.

Щодо вимоги про застосування коефіцієнта заробітної плати 1,00069, відповідач зазначає, що відповідно до довідки по заробітній платі для обчислення пенсії індивідуальний коефіцієнт заробітної плати позивача становить 1,00069. Тому, вимога щодо застосування вказаного коефіцієнта є безпідставною, оскільки його вже застосовано при перерахунку пенсії.

06.03.2023 позивач подала суду відповідь на відзив з подібними позовній заяві доводами.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

Суд встановив, що з 26.12.2014 позивачеві призначена пенсія за вислугу років, як працівникові освіти відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

На підставі заяви позивача з 15.02.2022 переведено на пенсію за віком відповідно до п.3 ч.3 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

03.01.2023 позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила призначити з 03.01.2023 пенсію за віком відповідно до ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2020, 2021, 2022), стажу - 31 рік 3 місяці (375 місяців), коефіцієнта стажу - 0,42187, розрахованого з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу - 1,35%, коефіцієнта заробітної плати - 1,01663 відповідно до ст.45 Закону №1058.

Листом від 18.01.2023 №450-45/Х-02/8-2300/23 відповідач повідомив позивачеві, що відповідно до п.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, наданих пенсіонером. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Оскільки, чинним законодавством в разі переходу з одного виду пенсії на інший передбачено застосування показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, немає підстав для застосування середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки.

Також зазначено, що відповідно до Закону №2148-VIII з 01.10.2017 проведено перерахунок раніше призначених пенсій із використанням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки в розмірі 3764,40 грн, та величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Крім того, позивачу для обчислення пенсії враховано страховий стаж 31 рік 3 місяці та застосовано індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 1,00069.

Отже, пенсію обчислено відповідно до вимог діючого законодавства та документами пенсійної справи.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058-ІV) за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з положеннями ч.2 ст.40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з положеннями ч.3 ст.45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених вище норм законодавства дає підстави для висновку, що ч.3 статті 45 Закону №1058-IV установлює порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Застосована правова позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року (справа № 577/2576/17), Верховного Суду у постанові від 31 липня 2019 року (справа № 720/208/17) та постанові від 18 серпня 2020 року (справа № 263/6611/17).

Як суд встановив, з 26.12.2014 позивачеві призначена пенсія за вислугу років, як працівникові освіти відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

15.02.2022 позивач подала заяву щодо призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.

Отже, у спірному випадку має місце саме призначення позивачу з 15.02.2022 пенсії за віком відповідно до п.3 ч.1 ст.115 Закону №1058-ІV, а тому підлягає врахуванню показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення пенсії, як того вимагає ч.2 ст.40 Закону №1058-IV, а саме: за 2019, 2020 та 2021 роки.

При цьому, доводи позивача про необхідність застосування показника середньої заробітної плати за 2020, 2021, 2022 роки, суд вважає необґрунтованим, оскільки первинне призначення позивачу пенсії на підставі норм Закону №1058-ІV відбулось 15.02.2022 на підставі відповідної заяви, а тому відповідно до ч.2 ст.40 Закону №1058-IV підлягає врахуванню показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення пенсії, тобто за 2019, 2020 та 2021 роки.

Щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком з урахуванням коефіцієнта стажу - 1,35% суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.25 Закону №1058-ІV коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = См*Вс/100%*12, де Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках).

За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Як установлено судом, на виконання вказаної норми пенсія позивача обчислена з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%, а тому, на переконання суду, вимоги Закону №1058-ІV та права позивача у цій частині відповідачем не порушені.

При цьому, доводи позивача, що під час обрахунку призначеної пенсії у 2014 році їй застосовано вищевказаний коефіцієнт на рівні 1,35%, а тому під час нового обрахунку пенсії має бути застосований цей розмір, суд вважає необґрунтованим, оскільки під час призначення позивачу пенсії відповідно до Закону №1058-IV (15.02.2022) норма ч.1 ст.25 цього Закону (у редакції з 11.10.2017) передбачала величину оцінки одного року страхового стажу на рівні 1%.

Отже, позовні вимоги у вказаній частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком з урахуванням коефіцієнта заробітної плати - 1,00069, суд зазначає, що відповідно до розрахунку заробітку для обчислення пенсії індивідуальний коефіцієнт заробітної плати позивача становить 1,00069.

Тому вимога щодо застосування вказаного коефіцієнта є безпідставною, оскільки його вже застосовано при обчисленні пенсії.

Стосовно вимоги призначити позивачу пенсію за віком з урахуванням страхового стажу - 32 роки 3 місяці (387 місяців) та доплати за понаднормовий стаж (2 роки) - 2% від розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб станом на 03.01.2023, суд зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, поновленню підлягають порушені права позивача.

Оскільки відповідач не просила здійснити перерахунок пенсії з урахуванням вищевказаного стажу та доплати за понаднормовий стаж (2 роки) - 2%, а відповідач не відмовляв у такому перерахунку, вищевказані позовні вимоги направлені на захист прав позивача, що не були порушені. Тому вони є передчасними та не підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Дотримуючись вказаних вимог, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позовних вимог у розмірі 536,80 грн

Керуючись ст.ст.6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2019, 2020, 2021 роки).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул. Смілянська, буд.23, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 15.02.2022 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2019, 2020, 2021 роки).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул. Смілянська, буд.23, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ