Справа № 240/6877/23
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 березня 2023 року м. Житомир справа № 240/6877/23

категорія 112010203

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Романченко Є.Ю., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови провести розрахунок (нарахування) заборгованості його померлій матері, ОСОБА_2 , відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28.07.2021 у справі №240/22537/20 із 17 липня 2018 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет на відповідний рік) та надати відповідну довідку про розмір заборгованості, зобов`язати відповідача вчинити відповідні дії.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно із п.п. 4, 5, 8, 9 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються:

- зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

В контексті наведеного суд відмічає, що під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем, із установлених законом, способи захисту свого публічного права, свободи чи інтересу, а обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти з настанням яких суб`єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини. Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право. Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, у кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою про надання довідки про суму коштів, нарахованих відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28.07.2021 у справі №240/22537/20, однак Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом - відповіддю від 02.03.2022 відмовив йому у видачі вказаної довідки.

Водночас, до позовної заяви не додано лист - відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 02.03.2022 на звернення позивача. Матеріали справи містять лише лист Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 24.01.2023 про надання інформації на запит Овруцької державної нотаріальної контори Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Відсутність зазначеної у позовній заяві відмови позивачу у видачі оспорюваної довідки про розмір заборгованості позбавляє суд пересвідчить у наявності між позивачем та відповідачем публічно - правового спору, який належить розглядати за правилами, визначеними КАС України; з`ясувати через які саме протиправні, на думку позивача, дії відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Також зі змісту позовної заяви вбачається, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28.07.2021 у справі №240/22537/20 зобов"язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 17.07.2018 нарахування та виплату ОСОБА_2 (матері позивача) підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Відповідне рішення набрало законної сили .

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки доплата до пенсії за період, визначений рішенням суду, на момент смерті матері виплачена не була, позивач уважає, що як спадкоємець має право на її отримання.

Як убачається з мотивувальної частини позову, позивач вважає, що має право на отримання підвищення до пенсії ОСОБА_2 , яке належало їй по день смерті і яке було присуджено судовим рішенням у справі №240/22537/20.

Однак, реалізація такого права є неможливою, оскільки відповідач не виконав судове рішення у зазначеній вище справі та не здійснив розрахунок належних ОСОБА_2 сум.

Тим часом, надання правової оцінки діям чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, вчиненим або допущеним на виконання рішення суду можливе тільки в межах справи №240/22537/20.

Положеннями статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно приписів частини 1 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що належним способом реалізації права ОСОБА_1 на оскарження бездіяльності відповідача, зазначеної у прохальній часті позову, є звернення з відповідною заявою до суду, який ухвалив рішення у справі №240/22537/20.

Додатково суд уважає за необхідне зауважити, що заявлені позовні вимоги фактично спрямовані на зобов`язання відповідача виконати судове рішення у справі №240/22537/20 на користь позивача у цій справі, що не узгоджується із вимогами Кодексу адміністративного судочинства України. Примусове виконання судових рішень відбувається відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто, ОСОБА_1 обрано невірний спосіб захисту прав у спірних правовідносин, що є підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог.

Аналогічний висновок наведений у постанові Сьомого апеляційного адміністративного від 02 березня 2023 року у справі №240/641/22.

У разі звернення ОСОБА_1 до суду з метою захисту права на отримання підвищення до пенсії ОСОБА_2 , як складової спадщини останнього, позивач має змінити прохальну частину позову.

Частинами 1 та 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом 5 днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи, що прохальна частина позову не відповідає суті його обґрунтування, наявні підстави для залишення її без руху та надання позивачу строку для визначених у цій ухвалі недоліків шляхом надання уточненої позовної заяви в двох примірниках.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Є.Ю. Романченко