Справа № 200/193/22
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року справа №200/193/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року у справі № 200/193/22 (головуючий І інстанції Стойка В.В.) за позовом Мендрика Дмитра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (далі відповідач), в якому, з урахуванням уточненого позову, просив: визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати щомісячних страхових виплат з червня 2014 року по грудень 2020 року; зобов`язати виплатити заборгованість з щомісячних страхових виплат за період з 1 червня 2014 року по 1 грудня 2020 року (а.с. 26-30).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.09.2022 року позов задоволений частково: визнано протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Харківській області щодо невиплати щомісячних страхових виплат позивачу з 01.10.2016 року по 31.10.2020 року; зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Харківській області виплатити позивачу заборгованість з щомісячних страхових виплат за період з 01.10.2016 року по 31.10.2020 року; в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального права, просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що при прийнятті застрахованих осіб на облік органи Фонду не наділені повноваженнями перевіряти законність рішень щодо призначення, продовження чи припинення страхових виплат, прийнятих за попереднім місцем обліку цих осіб, переглядати їх, змінювати чи скасовувати.

Право оскаржити таке рішення має сама застрахована особа. Однак, позивач ним не скористався та не оскаржив постанову Дніпровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про припинення йому виплат з 01.10.2016 року. Ані на момент прийняття позивача на облік до Ізюмського відділення, ані на теперішній час ця постанова не визнана протиправною та не скасована.

Таким чином, відповідач при прийнятті ОСОБА_1 на облік та продовженні йому страхових виплат діяв у відповідності до встановленого порядку, а судом не наведено жодної норми, яка б вимагала від відповідача діяти іншим чином та нарахувати позивачу щомісячні страхові виплати за період з 01.10.2016 року по 31.10.2020 року.

Отже, висновок суду про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу щомісячних страхових за період з 01.10.2016 року по 31.10.2020 року не відповідає фактичним обставинам справи та діючому законодавству.

Ухвалою суду від 17.02.2023 року допущено заміну відповідача у справі - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення, виходячи з наступного.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, має зареєстрований страховий випадок профзахворювання, перебуває на обліку у відповідача.

30.11.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження раніше призначених виплат.

З довідки відповідача від 16.11.2021 року № 21.01.30/930 вбачається, що з 01.12.2020 року по 30.11.2021 року регрес позивачу нараховано і виплачено.

Згідно листа Дніпровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від 04.12.2020 року №31.1-06/7187, позивач перебував у зазначеному відділені Фонду з грудня 2014 року по вересень 2016 року, виплачено щомісячні страхові виплати (в тому числі заборгованість за попередні періоди) за періоди: червень 2014 року - вересень 2014 року, листопад 2014 року - вересень 2016 року. Виплати припинені Дніпровським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області з 01.10.2016 року у зв`язку з відсутністю за фактичним місцем проживання згідно рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (а.с. 42).

Згідно листа Торецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 14.02.2022 року позивач перебував на обліку у відділенні Фонду та отримав страхові виплати за жовтень 2014 року (а.с. 43).

Згідно п. 3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV від 23.09.1999 року (далі - Закон № 1105-XIV) особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 3 Закону №1105-XIV визначені принципи, на яких здійснюється соціальне страхування, зокрема законодавчого визначення умов і порядку здійснення соціального страхування; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав (пп. 1, 3 ч. 1 ст. 3).

Згідно ч. 1 ст. 46 Закону № 1105-XIV страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

За п.п. 3.7, 3.9 Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 12.12.2018 року № 27 (далі Порядок № 27), щомісячні страхові виплати внутрішньо переміщеній особі продовжуються (відновлюються) на підставі рішення Комісії з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи, та фінансуються впродовж тридцяти календарних днів з дати прийняття постанови про продовження раніше призначених страхових виплат.

Суми страхових виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в робочих органах виконавчої дирекції Фонду, в яких зберігались справи про страхові виплати до початку антитерористичної операції, та тимчасової окупації українських територій, в порядку визначеному виконавчою дирекцією Фонду.

Суд першої інстанції визнав протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Харківській області щодо невиплати щомісячних страхових виплат позивачу з 01.10.2016 року по 31.10.2020 року; зобов`язав Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Харківській області виплатити позивачу заборгованість з щомісячних страхових виплат за період з 01.10.2016 року по 31.10.2020 року та встановив, що виплати позивачу припинені Дніпровським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області з 01.10.2016 року.

При цьому, судом першої інстанції не залучено до участі у розгляді справи в якості відповідача - Дніпровське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області.

Згідно ст. 48 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про що суд повідомляє третю особу. Якщо позивач згоден на його заміну іншою особою, але така особа не згодна на участь у справі, суд залишає позовну заяву без розгляду, про що постановляється відповідна ухвала.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Таким чином, судом першої інстанції порушено вимоги ст. 48 КАС України.

Апеляційний суд зазначає, що в даному випадку відповідач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Харківській області, в якому на теперішній час знаходиться на обліку позивач, не приймало рішення про припинення позивачу страхових виплат, оскільки таке рішення прийнято іншим структурним підрозділом Фонду, який не залучено судом першої інстанції до у часті у справі в якості відповідача.

При цьому, за наявності чинного рішення Дніпровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, яким припинено позивачу виплати у спірний період, у Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Харківській області відсутні правові підстави для виплати заборгованості зі страхових виплат за відповідний період.

Оскільки Дніпровське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області не було залучено судом першої інстанції до участі у справі в якості відповідача, в рамках цієї адміністративної справи апеляційний суд позбавлений можливості надання правової оцінки рішенню цього відділення Фонду.

Сторонами не надано суду доказів скасування рішення Дніпровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про припинення позивачу страхових виплат з 01.10.2016 року, тому відсутня протиправна бездіяльність відповідача щодо невиплати заборгованості зі страхових виплат позивачу з 01.10.2016 року по 31.10.2020 року, а отже, відсутні правові підстави й для зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Харківській області виплатити позивачу заборгованість з щомісячних страхових виплат за цей період.

За п. 4 ч. 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Оскільки за вимогами ч. 7 ст. 48 КАС України заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції, на стадії апеляційного перегляду така заміна, відповідно, не передбачена.

Отже, суд першої інстанції неправильно вирішив справу що суті спору через порушення норм процесуального права, внаслідок чого рішення суду підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови в про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2022 року у справі № 200/193/22 за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволені позову Мендрика Дмитра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Повний текст постанови складений 20 березня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв