Справа № 734/589/23
Суддя: Соловей В. В.
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/734/7/23 Справа № 734/589/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 березня 2023 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

із участю секретаря судових засідань Ринви Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в:

із адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у суд звернувся адвокат Корзаченко Володимир Миколайович в інтересах позивача ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 лютого 2023 року інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції капітан поліції Ніколаюк П.О., виніс постанову серії ЕАС № 6510742 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою застосував до позивача ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП. З указаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 о 08.11 годині 07 лютого 2023 року по проспекту Оболонському, 48/28 у місті Києві керував автобусом, що використовується для надання послуг із перевезення пасажирів за маршрутом Київ-Десна, технічний стан і обладнання якого не відповідає вимогам стандартів, а саме - нанесено плівку чорного кольору, що зменшує оглядовість із місця водія, чим порушив ПДР, керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг із перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, та чим начебто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП. Вважає вказану постанову незаконною. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності потребує чіткого і конкретного зазначення, які ж саме правила, норми чи стандарти були порушені позивачем, і має містити відповідні докази такого порушення. Переконаний, що лише зазначення у постанові про начебто порушення ОСОБА_1 п. 31.1 ПДР без конкретизації порушених норм чи стандартів та без жодного посилання на будь-які належні і допустимі докази взагалі не доводить наявності самого порушення та зовсім не конкретизує його складу. Зазначений поліцейським п. 31.1 ПДР навіть не зовсім підходить до наявної ситуації. Без зазначення конкретного підпункту конкретних норм, стандартів чи правил, постанова є неконкретною та неповною. Вважає за доцільне звернути увагу на існування іншого пункту ПДР, а саме - 31.4.7. інші елементи конструкції, пункт в) якого передбачає заборону експлуатації транспортного засобу згідно із законодавством за наявності технічних несправностей чи невідповідностей вимогам, зокрема, коли встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриттям, що обмежують оглядовість із місця водія, і погіршують його прозорість, що напевне і мав на увазі поліцейський ОСОБА_2 . У даному випадку існує ще й примітка до цього підпункту в) п. 31.4.7 ПДР такого змісту: «На верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосовувати тоновані стекла (крім дзеркальних) світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88. Дозволяється застосовувати занавіски на бокових вікнах автобусів». В Україні є чинним ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги до безпеки технічного стану та методи контролю». Так, п. 6.8.6 вказаного ДСТУ не дозволяє розміщувати предмети (за винятком талона про технічний огляд у правій нижній частині вітрового скла та інших документів згідно з законодавством) або наносити покриви, що обмежують огляд із місця водія, відвертають увагу, погіршують прозорість скла і можуть спричинити небезпеку травмування учасників дорожнього руху. При цьому вказаний пункт також має примітку «У верхній частині вітрового скла дозволено встановлювати смугу прозорої кольорової плівки, ширина якої не перевищує мінімальної відстані між верхніми межами вітрового скла і зони його очищування склоочисниками». Пункт 6.8.7 вказаного вище ДСТУ 3649:2010 передбачає, що світлопроскання вітрового скла має бути не менше ніж 75%, а всіх інших стекол не менше ніж 70%. Є примітка «Дозволено не контролювати світлопропускання стекол КТЗ за наявності їхнього маркування згідно з ДСТУ UN/ECE R 43-00 та відсутності додаткового покриву, що зменшує світлопропускання. Пункт 7.8.3 ДСТУ 3649:2010 чітко визначає, що для визначення світлопропускання стекол КТЗ відповідно до 6.8.7 застосовують метод, викладений у рекомендаціях (настановах) підприємства-виробника відповідного спеціального обладнання. Є очевидним, що відповідний відсоток світлопропускання скла можливо визначити не «на око, а має бути відповідний прилад, який це може визначити точно у відсотках, граничні межі яких передбачені чинними ДСТУ 3649:2010. До оскаржуваної постанови поліцейський не додав ані фото, ані відео, ані щонайменших доказів здійснення відповідним спеціальними приладами вимірювання прозорості чи світлопропускання скла транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 . Також у постанові відсутні щонайменші описи розмірів нанесеної плівки на скло, місце її нанесення, тощо, що унеможливлює реальне визначення в чому саме це суперечить примітці до підпункту в) п.31.4.7 ПДР чи яким підпунктом ДСТУ 3649:2010. Таким чином, поліцейський не вірно визначив пункт ПДР, який начебто порушив ОСОБА_1 , та замість підпункту 31.4.7 в) ПДР, зазначив загальний п. 31.1 ПДР без конкретизації порушення позивачем конкретних пунктів, норм, правил чи ДСТУ, що додаткового вказує на незаконність оскаржуваної постанови. Позивач ОСОБА_1 ставить позовну вимогу про скасування постанови серії ЕАС № 6510742 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, винесену 07 лютого 2023 року інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Ніколаюком Петром Олександровичем.

За ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2023 відкрите провадженні в адміністративній справі та прийнята до розгляду позовна заява.

У судове засідання представник позивача - адвокат Корзаченко В.М. подав клопотання про судовий розгляд справи за його відсутності і відсутності позивача ОСОБА_1 . Представник відповідача, який належним чином повідомлений про час, дату і місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Зі змісту постанови серії ЕАС № 6510742 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної 07 лютого 2023 року інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві капітаном поліції Ніколаюком П.О., виходить, що о 08.11 годині 07 лютого 2023 року в м. Києві, проспект Оболонський, 48/28 водій ОСОБА_1 керував автобусом MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , який використовується для надання послуг із перевезення пасажирів за маршрутом Київ-Десна, технічний стан і обладнання якого не відповідає вимогам стандартів, а саме нанесено плівку чорного кольору, що зменшує оглядовість із місця водія, чим порушив п. 31.1 ПДР, керування водієм т/з, який використовується для надання послуг із перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті. За цією постановою щодо водія ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680.00 гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, створювати безпечні умови для дорожнього руху. Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху.

Згідно з п. 31.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Правовими нормами ч. 2 ст. 121 КУпАП визначена адміністративна відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП визначена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний із порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Дослідивши надані позивачем ОСОБА_1 і його представником адвокатом Корзаченком В.М. докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, що підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. У ч. 1 ст. 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи зі змісту правових норм ст. 251 КУпАП і ст. 72 КАС України, доказами в зазначеній справі є будь-які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою) при складенні постанови про накладення адміністративного стягнення та судом при розгляді справи щодо оскарження постанови в порядку адміністративного судочинства, встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.

Відповідачем не надані належні та допустимі докази вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, - доказів про те, що водієм ОСОБА_1 не дотримані вимоги п. 31.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Зміст оскаржуваної постанови не містить посилань на те, що обставини, викладені в ній, були зафіксовані на будь-які технічні прилади. Вказана постанова про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення. Така постанова є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому повинне передувати фіксування цього правопорушення.

Тому постанову Серії ЕАС № 6510742 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 07 лютого 2023 року інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві Ніколаюком П.О., за ч. 2 ст. 121 КУпАП щодо ОСОБА_1 необхідно скасувати, як незаконну, а справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, щодо ОСОБА_1 - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 139 КАС України із відповідача Департаменту патрульної поліції у м. Києві на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 536.80 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 251 і 289 КУпАП, ст.ст. 2, 3, 6-13, 72, 139, 229, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295 і 297 КАС України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову Серії ЕАС № 6510742 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 07 лютого 2023 року інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві капітаном поліції Ніколаюком Петром Олександровичем, за ч. 2 ст. 121 КУпАП щодо ОСОБА_1 і закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу цього адміністративного правопорушення.

Стягнути із Департаменту патрульної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 536 (п`ятсот тридцять три) гривні 80 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів із дня проголошення через Козелецький районний суд Чернігівської області до Шостого апеляційного адміністративного суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя