Справа № 160/20300/22
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
21.12.2022 року (07.12.2022 року направлено засобами поштового зв`язку) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 заробітної плати та середнього заробітку за період затримки у проведенні остаточного розрахунку при звільненні;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату в розмірі 79 551 (сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят одну) гривні 92 копійки;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за період з 24.07.2022 року по 06.09.2022 року.
Означені позовні вимоги вмотивовані протиправністю дій військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 заробітної плати в розмірі 79 551 (сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят одну) гривні 92 копійки та середнього заробітку за період з 24.07.2022 року по 06.09.2022 року. Позивач вказує, що згідно банківських виписок по рахункам, за п`ять місяців служби йому виплатили заробітну плату лише у сумі 426 833,52 грн. Датою останньої виплати є 06.09.2022 року. Тобто, заборгованість відповідача по оплаті складає 79 551,92 грн., з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Позивач вважає, що відповідач не провів розрахунку при звільненні вчасно, як того вимагає ст.116 КЗпП України, та має сплатити йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Останнім днем служби є 24.07.2022 року, а датою остаточного розрахунку є 06.09.2022 року.
Згідно виписного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №1052 та довідки військово-лікарської комісії від 20.06.2022 року №282 солдат ЗСУ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на лікуванні у стаціонарному відділенні військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) з 15.06.2022 року по 21.06.2022 року та був оглянутий госпітальною військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 20 червня 2022 року. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії каліцтва): Стан після операції (16.06.2022): операції Бергмана зліва з приводу гідроцеле у вигляді незміцнілих післяопераційних рубців. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі ст.72 графи II Розкладу хвороб, потребує відпустки за станом здоров`я на тридцять календарних днів. Тобто, захворювання, яке отримав солдат ОСОБА_1 під час проходження військової служби не є пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а також не є тяжким пораненням. Тому підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн. за час перебування на стаціонарному лікуванні та відпустці для лікування за висновком ВЛК відсутні. Порядок проходження позивачем військової служби, звільнення з лав Збройних Сил України та порядок розрахунку під час звільнення регулюється спеціальним законодавством. Ним не встановлено порядку здійснення розрахунку зі звільненою особою, зокрема, не встановлено дати проведення остаточного розрахунку та відповідальності за несвоєчасне здійснення виплат всіх сум, які підлягають сплаті. За загальним правилом, норми спеціального законодавства є пріоритетними перед нормами загальними. Тобто норми КЗпП України в даному випадку не застосовуються, тому що вони є нормами загальними.
Також до 01.07.2022 року військова частина НОМЕР_1 перебувала на фінансовому забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України №248/3356 від 26.07.2022 року. Військова частина НОМЕР_1 фінансується з державного бюджету. Після надходження фінансування частини, яке відбулося 19.08.2022 року було сплачено всі належні виплати при звільненні. Крім того, сума виплати середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні за своєю правовою природою не охоплюється змістом законодавчих норм щодо оплати праці, тому вимога щодо стягнення такої суми середнього заробітку є окремою та самостійною позовною вимогою, тому мала бути заявлена своєчасно та в межах строку, передбаченого вимогами ч.5 ст.122 КАС України, яка визначає, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2022 року, зазначена вище справа була розподілена та 22.12.2022 року передана судді ОСОБА_2 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.12.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 подати до суду у строк до 23.01.2023 року: письмові та вмотивовані пояснення щодо нарахування (не нарахування) та виплати (невиплати) заробітної плати та середнього заробітку за період затримки у проведенні остаточного розрахунку при звільненні; довідку про середньомісячний та середньоденний заробіток позивача за два останні місяці військової служби, що передували звільненню.
Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що згідно військового квитка серії НОМЕР_5 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 24.02.2022 року, позивач, ОСОБА_1 призваний у Збройні Сили України.
З виписного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №1052 убачається, що солдат ЗСУ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на лікуванні у стаціонарному відділенні військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) з 15.06.2022 року по 21.06.2022 року.
З довідки військової частини НОМЕР_2 від 20.06.2022 року №282 убачається, що солдат ОСОБА_1 , 1959 року народження, в/ч НОМЕР_1 , призваний у Збройні Сили України Бахмутським районним територіальним цен і ром комплектування та соціальної підтримки у Донецькій області, 24.02.2022, військова професія: стрілець. Проведено медичний огляд госпітальною військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_2 «20» червня 2022 року. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, Контузії, каліцтва): Стан після операції (16.06.2022): операції Бергмана зліва з Приводу гідроцеле зліва у вигляді незміцнілих післяопераційних рубців. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 72 графи ІІ Розкладу хвороб, потребує відпустки за станом здоров`я на тридцять календарних днів.
Як зазначив позивач у поданій до суду позовній заяві, згідно банківських виписок по рахункам, за п`ять місяців служби йому виплатили заробітну плату лише у сумі 426 833,52 грн. Датою останньої виплати є 06.09.2022 року. Тобто, заборгованість відповідача по оплаті складає 79 551,92 грн., з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Позивач вважає, що відповідач не провів розрахунку при звільненні вчасно, як того вимагає ст.116 КЗпП України, та має сплатити йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Останнім днем служби є 24.07.2022 року, а датою остаточного розрахунку є 06.09.2022 року.
Позивач вважаючи дії військової частини НОМЕР_1 протиправними щодо не нарахування та не виплати йому заробітної плати в розмірі 79 551,92 грн. та середнього заробітку за період з 24.07.2022 року по 06.09.2022 року, звернувся до суду із даною позовною заявою.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд зазначає таке.
На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
За приписами пункту другого вищевказаного Указу військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_6 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Надалі неодноразово строк дії воєнного часу продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 14.03.2022 № 7168, Указом Президента України від 19.04.2022 № 7300, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX, Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України 16.11.2022 № 2738-IX, Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX та продовжений до теперішнього часу.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень передбачено, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
Пунктом 2-1 зазначеної постанови установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Відповідно до пункту 17 Порядку № 260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Отже, з 24.02.2022 у військовослужбовців Збройних Сил України які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000, 00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Підставою для нарахування та виплати такої винагороди є відповідний наказ командира.
У цій справі, судом встановлено, що у позовній заяві позивач зазначає про проходження військової служби у складі військової частини НОМЕР_1 , виконання бойових завдань, проте, недоотримання додаткової щомісячної винагороди в розмірі 79 551,92 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022.
Зокрема, у поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що згідно банківських виписок по рахункам, за п`ять місяців служби йому виплатили заробітну плату лише у сумі 426 833,52 грн. Датою останньої виплати є 06.09.2022 року. Тобто, заборгованість відповідача по оплаті складає 79 551,92 грн., з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Разом з цим, докази проходження військової служби та докази безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у період з 24.02.2022 (дата зарахування позивача на службу у Збройні Сили України) по 24.07.2022 (дата виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ), позивач суду не надав.
При цьому, згідно виписного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №1052 та довідки військово-лікарської комісії від 20.06.2022 року №282 солдат ЗСУ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на лікуванні у стаціонарному відділенні військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) з 15.06.2022 року по 21.06.2022 року та був оглянутий госпітальною військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 20 червня 2022 року. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії каліцтва): Стан після операції (16.06.2022): операції Бергмана зліва з приводу гідроцеле у вигляді незміцнілих післяопераційних рубців. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі ст.72 графи II Розкладу хвороб, потребує відпустки за станом здоров`я на тридцять календарних днів.
Тобто, захворювання, яке отримав солдат ОСОБА_1 під час проходження військової служби не є пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
На виконання частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частина 2 вказаної статті передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що незважаючи на встановлену вказаною нормою презумпцію винуватості суб`єкта владних повноважень, позивач не звільняється від свого процесуального обов`язку, встановленого частиною 1 статті 77 КАС України, довести належними та достатніми доказами ті обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги.
Згідно з частиною 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Отже, приймаючи до уваги те, що у відзиві на позовну заяву відповідач не заперечує факту проходження військової служби ОСОБА_1 у складі військової частини НОМЕР_1 , суд вважає цю обставину доведеною та такою, що не підлягає доказуванню.
В той же час, твердження позивача про порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 та протиправну недоплату щомісячної додаткової винагороди в розмірі 79 551,92 грн. у період з 24.02.2022 по 24.07.2022, відповідач заперечує, у зв`язку з чим, ця обставина має бути доведена.
Тобто, доводи позивача про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у період з з 24.02.2022 по 24.07.2022 та, як наслідок, виникнення права на отримання додаткової щомісячної винагороди передбаченої постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 в розмірі 79 551,92 грн., мають бути підтверджені належними та достатніми доказами.
У відзиві на позовну заяву військова частина НОМЕР_1 вказує на те, що грошове забезпечення за час військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , з 24.02.2022 року по 24.07.2022 року та на час звільнення, тобто під час виключення зі списків особового складу частини було нараховано та виплачено у відповідності до вимог чинного законодавства та підзаконних нормативних актів, в межах виділеного кошторису на відповідний бюджетний період, у тому числі із урахуванням вимог Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року, що регулює питання деяких виплат військовослужбовцям , особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, тобто з нарахуванням та виплатою додаткової винагороди за участь у бойових діях, збільшеної до 100000 грн. пропорційно дням участі у бойових діях. Для здійснення будь-яких доплат (перерахунків) підстав не виявлено, що підтверджується інформацією про нарахування та виплату грошового забезпечення за час служби ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 та довідкою про суму грошового забезпечення належного позивачу до сплати при звільненні зі служби із зазначенням дати фактичної сплати.
Указане твердження військової частини позивачем не заперечується, у зв`язку з чим суд визнає цю обставину доведеною та такою, що не підлягає доказуванню.
Суд зазначає, що відповідно до інформації про нарахування та виплату грошового забезпечення за час служби ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 , позивачу за період з 26.03.2022 року по 21.07.2022 року відповідачем нараховано 380 642,62 грн. та виплачено -374 932,97 грн. з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (винагорода 30 000 грн. за березень, з квітня по червень 2022 року у загальній сумі 125 357,14 грн.; винагорода 70 000 грн. з квітня по травень 2022 року у загальній сумі 196 451,61 грн.).
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2023 року №130 колишньому військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_6 ) за два повних місяці, що передували звільненню у травні та червні 2022 року було нараховано та виплачено наступне грошове забезпечення (з розшифровкою усіх складових та кількістю фактично відпрацьованих днів, помісячно та за два місяці разом) 228 122,76 грн.
З довідки військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2023 року №130 убачається, що колишньому військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 (ІПН- НОМЕР_6 ) при звільненні за липень 2022 року було нараховано та виплачено наступне грошове забезпечення та додаткові види ГЗ (з розшифровкою усіх складових та кількістю фактично відпрацьованих днів), гривень: 55 189,76 грн. Військовослужбовця звільнено 24.07.2022 року. У зв`язку із надходженням фінансування 19.08.2022 року, грошове забезпечення за липень місяць було сплачене 26.08.2022 року, а додаткові види ГЗ при звільненні були сплачені 06.09.2022 року.
Разом з цим, з огляду на те, що доказів безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у інших періодах, ніж зазначив відповідач, позивач не надав, його доводи про порушення відповідачем приписів постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 під час нарахування грошового забезпечення, суд вважає необґрунтованими.
Таким чином, враховуючи недоведеність позивачем невідповідності дій військової частини під час нарахування і виплати додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд робить висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 заробітної плати та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату в розмірі 79 551, 92 грн.
Позовна вимога щодо визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за період затримки у проведенні остаточного розрахунку при звільненні та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за період з 24.07.2022 року по 06.09.2022 року, також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від основних вимог, у задоволенні яких судом відмовлено.
Оцінюючи викладене в сукупності, суд вважає, в задоволенні позову слід відмовити повністю.
Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні відмовити повністю.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник