Справа № 140/5568/22
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року ЛуцькСправа № 140/5568/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» (далі ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ») звернулося з позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі Західне МУ ДПС ВПП) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення (далі ППР).

Позовні вимоги, з урахуванням нової редакції позовної заяви (а. с. 41-50), обґрунтовані тим, що інспекторами Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі ГУ ДПС у Вінницькій області) проведено фактичну перевірку АЗК з магазином, на якій здійснює свою господарську діяльність ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ», що розташована за адресами: Вінницька область, м. Жмеринка, с. Коростівці, вул. Шевченка, 1А, перехрестя а/д Виступовичи Овруч Могилів-Подільський (км 346 + 200 ліворуч) та Жмеринка Чернятин Бар (км 1 + 050 ліворуч), за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 15.04.2022 № 2187/02-32-09-04/42663493.

На підставі вказаного акту перевірки Західне МУ ДПС ВПП 17.05.2022 винесено ППР № 56/33000703, яким до позивача застосовано штраф в сумі 60000 грн.

Рішенням ДПС України від 21.07.2022 № 7701/6/99-00-06-03-01-06 скаргу ТзОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» залишено без задоволення, а ППР від 17.05.2022 № 56/33000703 без змін.

Позивач не погоджується із вказаним ППР, вважає його таким, що суперечить положенням чинного законодавства України та фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

Так, у наказі про проведення перевірки від 21.02.2022 № 666к наявні лише посилання на відповідні норми Податкового кодексу України (далі ПК України), що регулюють призначення перевірки, проте відсутні будь-які покликання на конкретні підстави для її проведення, у наказі не вказано, яка саме інформація була отримана контролюючим органом щодо порушень з боку позивача, коли та ким така інформація була надана. Тобто, контролюючий орган ініціював проведення фактичної перевірки без жодної визначеної Законом умови, за відсутності законодавчо обґрунтованих підстав для її проведення, а наказ про призначення перевірки складений з порушенням статті 81 ПК України.

Крім того, з урахуванням підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, продовження проведення фактичної перевірки повинно було б розпочатися з 17.03.2022, з врахуванням терміну проведення перевірки, проте лише 07.04.2022 ГУ ДПС у Вінницькій області прийняло наказ № 709 про завершення розпочатої фактичної перевірки. Вказаний наказ прийнятий безпідставно, оскільки законодавством не передбачено такої форми наказу, як завершення перевірки, та було порушено термін її проведення, позаяк зупинення та продовження такої перевірки відбувалося на підставі прямої норми ПК України.

В акті перевірки від 15.04.2022 № 2187/02-32-09-04/42663493 зазначено про встановлення порушення вимог підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, а саме ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» на акцизному складі № 1000004 у період з 01.04.2020 по 02.11.2020 здійснювало відпуск пального споживачам, через витратоміри-лічильники в кількості три одиниці (ПРК № 1/2 заводський № 1342, ПРК № 3/4 заводський № 1435 та ГРК № 5 заводський № 040201) без наявного позитивного результату повірки та оцінки відповідності.

Позивач стосовно виявленого перевіркою вказаного порушення зазначає, що до перевірки було надано формуляри повірки, які містять відповідні записи про придатність цих засобів вимірювальної техніки з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів. Водночас, не заслуговує уваги твердження контролюючого органу про те, що з 01.04.2020 по 02.11.2020 на акцизному складі № 1000004 використовувалися витратоміри-лічильники без позитивних результатів повірки або оцінки відповідності, позаяк в акті перевірки не наведено жодних належних та допустимих доказів, що на такі витратоміри були відсутні позитивні результати повірки або оцінки відповідності в зазначений період, при цьому, чинне законодавство не зобов`язує суб`єкта господарювання зберігати відповідну документацію про повірку засобів вимірювальної техніки за попередні роки, оскільки такі документи вичерпали свою дію.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати ППР Західного МУ ДПС ВПП від 17.05.2022 № 56/33000703.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 52).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 56-59) представник відповідача Несторак Х.І. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного ППР від 17.05.2022 № 56/33000703, прийнятого на підставі акту перевірки від 15.04.2022 № 2187/02-32-09-04/42663493, яким встановлено порушення вимог підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, а саме ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» на акцизному складі № 1000004 у період з 01.04.2020 по 02.11.2020 здійснювало відпуск пального споживачам, через витратоміри-лічильники в кількості три одиниці без наявного позитивного результату повірки та оцінки відповідності. Штрафні санкції згідно із оскаржуваним ППР були нараховані в розмірі 60000 грн (20000 грн х 3), за кожне місце відпуску пального паливом з акцизного складу, які не обладнані витратомірами-лічильниками.

Крім того, фактична перевірка проведена правомірно, наказ від 21.02.2022 № 666к відповідає вимогам ПК України, прийнятий з дотриманням визначеної законодавством процедури та за наявності передбачених ПК України підстав для її проведення.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 6 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказів ГУ ДПС у Вінницькій області від 21.02.2022 № 666к «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» (а. с. 13), від 07.04.2022 № 709к «Про завершення розпочатої фактичної перевірки ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» (а. с. 14), інспекторами ГУ ДПС у Вінницькій області проведено фактичну перевірку за адресою місця здійснення господарської діяльності (розташування акцизного складу): Вінницька область, м. Жмеринка, с. Коростівці, вул. Шевченка, 1А, перехрестя а/д Виступовичи Овруч Могилів-Подільський (км 346 + 200 ліворуч) та Жмеринка Чернятин Бар (км 1 + 050 ліворуч), АЗС з магазином, з питань обігу пального за період з 01.01.2020 по 15.04.2022, про що складено акт від 15.04.2022 № 2187/02-32-09-04/42663493 про результати фактичної перевірки ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» з питань обігу пального за період з 01.01.2020 по 15.04.2022 (а. с. 15-22).

Перевіркою встановлено порушення вимог підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, а саме ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» на акцизному складі № 1000004 у період з 01.04.2020 по 02.11.2020 здійснювало відпуск пального споживачам, через витратоміри-лічильники в кількості три одиниці, а саме: ПРК № 1/2 заводський № 1342, ПРК № 3/4 заводський № 1435 та ГРК № 5 заводський № 0402013 без наявного позитивного результату повірки та оцінки відповідності.

17.05.2022, на підставі акту перевірки від 15.04.2022 № 2187/02-32-09-04/42663493, Західне МУ ДПС ВПП прийняло ППР № 56/33000703, яким до позивача за порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України та відповідно до пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України застосовані штрафні санкції в сумі 60000 грн (а. с. 23-24).

Рішенням ДПС України від 21.07.2022 № 7701/6/99-00-06-03-01-06 ППР від 17.05.2022 № 56/33000703 залишено без змін, а скаргу ТзОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» - без задоволення (а. с. 26-28).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з пунктом 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (пункт 80.5 статті 80 ПК України).

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

За приписами підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18 відступив від висновків про застосування норми права у подібних правовідносинах у частині того, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного здійснення податкового контролю щодо себе; а також що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної документальної виїзної або фактичної перевірки, які викладено в постановах Верховного Суду від 13.03.2018 (справа № 804/1113/16), від 24.05.2019 (справа № 826/16221/15), від 03.10.2019 (справа № 820/850/16), від 16.10.2019 (справа № 820/11291/15), від 22.11.2019 (справа № 815/4392/15) тощо. Водночас, судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

З урахуванням наведеного, суд у цій справі надає оцінку доводам позивача щодо неправомірності проведення фактичної перевірки (а саме: контролюючий орган ініціював проведення фактичної перевірки за відсутності законодавчо обґрунтованих підстав для її проведення; наказ про проведення перевірки складений з порушенням статті 81 ПК України; під час перевірки порушено строк її проведення).

Так, системний аналіз підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами - лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 10.04.2020 у справі № 815/1978/18, від 12.08.2021 у справі № 140/14625/20, від 06.07.2022 у справі № 420/1242/21.

Стаття 80 ПК України передбачає вичерпні підстави для проведення фактичної перевірки. Втім, застосовуючи конкретну правову підставу для призначення такої перевірки, у наказі на перевірку контролюючий орган зобов`язаний не тільки зазначити відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, але й обґрунтувати (пояснити), які саме фактичні підстави (обставини) зумовлюють необхідність проведення фактичної перевірки (вказані висновки щодо застосування норм права викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 120/5229/20-а).

Верховний Суд у постанові від 21.12.2022 у справі № 500/1331/21 зазначив, що формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу з обов`язковим, однак, дотриманням вимог норм абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК щодо змісту наказу про проведення перевірки. При встановленні однією правовою нормою декількох самостійних підстав для проведення перевірки конкретна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі.

В постанові Верховного Суду від 11.01.2023 у справі № 160/2357/21 сформовано висновок про те, що норма підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача. Відповідні функції контролю передбачені також і підпунктами 19-1.1.1, 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17, 19-1.1.54. пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, зокрема контролюючі органи виконують такі функції: проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; здійснюють інші функції, визначені законом. Отже, контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки господарюючого суб`єкта з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

При цьому, необхідно зазначити, що окремою підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки, згідно положень підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є також наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками.

Тобто, саме за вказаною підставою контролюючий орган, окрім посилання на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, у наказі має зазначати конкретну інформацію, яка була наявна у контролюючого органу чи отримана ним в установленому порядку та свідчить про порушення платником податків відповідного законодавства.

Як вбачається з наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 21.02.2022 № 666к (а. с. 13) та відзиву на позовну заяву, контролюючий орган фактично призначив перевірку з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, що відповідає підставі, визначеній у підпункті 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

На думку суду, ГУ ДПС у Вінницькій області не повинно було зазначати у вказаному наказі інформацію, яка отримана щодо будь-яких порушень з боку позивача, фактична перевірка контролюючим органом була проведена за встановлених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України підстав.

Крім того, пунктом 82.3 статті 82 ПК України передбачено, що тривалість перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, не повинна перевищувати 10 діб. Продовження строку таких перевірок здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 5 діб.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 03.03.2022 № 2118-ІХ (набрав чинності 07.03.2022; далі Закон № 2118-ІХ) підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 69, згідно з підпунктом 69.2 якого податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-ІХ (набрав чинності 17.03.2022; далі Закон № 2120-ІХ) підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України викладено у такій редакції:

«69.2. Податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім:

камеральних перевірок декларацій або уточнюючих розрахунків (у разі їх подання), до яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, показники яких сформовані на підставі податкових накладних та/або розрахунків коригування, складених та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та/або митних декларацій, за виключенням товарів (продукції), визначених підпунктами 215.3.1, 215.3.2, 215.3.2-1 та 215.3.3-1 пункту 215.3 статті 215 Кодексу.

Така камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена протягом 90 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання;

фактичних перевірок.

У разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок, передбачених цим підпунктом, до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за якими покладено на контролюючі органи, а вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у такому випадку не застосовуються, у тому числі положення підпункту 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу».

З пункту 2.1 акту фактичної перевірки від 15.04.2022 № 2187/02-32-09-04/42663493 вбачається, що перевірка проводилася з 23.02.2022 по 15.04.2022, у зв`язку із військовою агресією РФ проти України, запровадженням воєнного стану, на підставі підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України закінчення перевірки проведено згідно з наказом ГУ ДПС у Вінницькій області від 07.04.2022 № 709к (а. с. 16-17, 14).

Отже, спірна фактична перевірка була розпочата 23.02.2022, у зв`язку із введенням воєнного стану з 24.02.2022 перевірка не проводилася та вважається зупиненою на підставі підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (в редакції Закону № 2118-ІХ).

В подальшому, оскільки Законом № 2120-ІХ (набрав чинності 17.03.2022) підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України викладено у новій редакції (яка передбачала, що податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім фактичних перевірок), тому розпочата з 23.02.2022, відповідно до наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 21.02.2022 № 666к, фактична перевірка підлягала завершенню, про що було видано наказ ГУ ДПС у Вінницькій області від 07.04.2022 № 709к (а. с. 14), згідно з яким наказано завершити фактичну перевірку ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ», що була розпочата 23.02.2022 терміном 9 діб з 12.04.2022 за період з 01.01.2020.

На думку суду, у спірних правовідносинах не підлягають застосуванню приписи пункту 82.3 статті 82 ПК України щодо продовження строку фактичної перевірки, оскільки строк перевірки, розпочатої з 23.02.2022 відповідно до наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 21.02.2022 № 666к, не завершився станом на день видання наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 07.04.2022 № 709к, та вважався зупиненим відповідно до підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (в редакції Закону № 2118-ІХ).

Суд також вважає, що оскільки Законом № 2120-ІХ була змінена редакція підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, яка уже не передбачала зупинення розпочатої фактичної перевірки, при цьому, також не покладала на контролюючий орган обов`язку приймати накази про продовження розпочатих фактичних перевірок, тому ГУ ДПС у Вінницькій області, враховуючи прийняті в умовах воєнного стану зміни до підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, правомірно прийняло наказ від 07.04.2022 № 709к щодо завершення розпочатої фактичної перевірки, а загальний строк проведення цієї перевірки, з урахуванням її зупинення відповідно до законодавчих приписів у зв`язку із введенням воєнного стану, не перевищує 10 діб, що відповідає приписам пункту 82.3 статті 82 ПК України стосовно тривалості перевірки.

Отже, доводи позивача щодо неправомірності проведення фактичної перевірки (а саме: контролюючий орган ініціював проведення фактичної перевірки за відсутності законодавчо обґрунтованих підстав для її проведення; наказ про проведення перевірки складений з порушенням статті 81 ПК України; під час перевірки порушено строк її проведення) не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, та судом не встановлено таких порушень вимог податкового законодавства під час проведення фактичної перевірки, що мають наслідком протиправність оскаржуваного ППР.

Відтак, суд переходить до перевірки підстав позову щодо наявності в діях платника податків порушень податкового законодавства, виявлених під час перевірки.

Згідно із пунктом 12 підрозділу 5 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки:

акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 липня 2019 року;

акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 жовтня 2019 року;

акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Пунктом 128-1.1 статті 128-1 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Відповідно до пункту 18 підрозділу 5 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України норми пункту 128-1.1 статті 128-1 цього Кодексу застосовуються: з 1 квітня 2020 року - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу).

За приписами підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Згідно із пунктом 2 Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 891 (далі Порядок № 891), витратомір-лічильник (далі - витратомір) - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для безперервного вимірювання, запам`ятовування та відображення у фактичних умовах вимірювання кількості пального, що проходить через вимірювальний перетворювач у закритих, повністю заповнених трубопроводах; рівнемір - лічильник рівня пального у резервуарі (далі - рівнемір) - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для вимірювання рівня пального, за яким обчислюється об`єм пального, що перебуває у резервуарі, за градуювальною таблицею резервуара; резервуар - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки у вигляді стаціонарної споруди або ємності, який призначений для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання та для якого встановлена залежність його місткості від абсолютної висоти рівня пального в резервуарі, що оформлено у вигляді градуювальної таблиці.

Отже, акцизні склади, на території яких здійснюється реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками, які у свою чергу повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, а у разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності витратомірів-лічильників акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками. Паливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

Санкція, встановлена пунктом 128-1.1 статті 128-1 ПК України, застосовується не конкретно за реалізацію пального за відсутності встановлених витратомірів-лічильників на кожному місці відпуску пального наливом, а у випадку виробництва, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального, за відсутності встановлених витратомірів-лічильників на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірів-лічильників рівня таких товарів (продукції) у резервуарі. При цьому, такі витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники повинні бути зареєстровані у Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників (вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 17.08.2022 у справі № 520/11780/2020).

З акту фактичної перевірки від 15.04.2022 № 2187/02-32-09-04/42663493 вбачається, що ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» на акцизному складі № 1000004 для відпуску пального споживачам, використовує витратоміри-лічильники (паливороздавальні колонки) в кількості три одиниці, а саме: ПРК інвентарний № 1/2, типу Славутич NOVA 2 KED, заводський № 1342; ПРК інвентарний № 3/4, типу Славутич NOVA 2 KED, заводський № 1435; ГРК інвентарний № 5, типу ZAP PETRO LPG-1-U, заводський № 0402013.

Відповідно до наданих до перевірки формулярів ПРК та ГРК, згідно відміток у формулярах (розділ 7 «Повірка засобів вимірювальної техніки»), держповірка ПРК № 1/2, ПРК № 3/4 та ГРК № 5 проводилася з 03.11.2020 по 03.11.2021. Згідно із наказом Міністерства економічного розвитку та торгівлі України «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» від 13.10.2016 № 1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.11.2016 за № 1417/29547 (далі Наказ № 1747), паливороздавальні колонки для заправки автомобілів мають міжповірочний інтервал 1 рік.

На момент завершення фактичної перевірки документи, які свідчать про проведення держповірок ПРК та ГРК у період, який охоплений перевіркою, а саме з 01.01.2020 по 02.11.2020, до перевірки не надано, та не підтверджено факт відповідності зазначених ПРК вимогам законодавства та наявного позитивного результату повірки. В зв`язку із неведеним, перевіркою зроблено висновок, що ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ», в порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, на акцизному складі № 1000004 у період з 01.04.2020 по 02.11.2020 здійснювало відпуск пального споживачам, через витратоміри-лічильники в кількості три одиниці, а саме: ПРК № 1/2 заводський № 1342, ПРК № 3/4 заводський № 1435 та ГРК № 5 заводський № 0402013 без наявного позитивного результату повірки та оцінки відповідності (а. с. 20).

З матеріалів справи також вбачається, що під час проведення перевірки платником були надані формуляри ПРК (а саме, ПРК інвентарний № 1/2, типу Славутич NOVA 2 KED, заводський № 1342 та ПРК інвентарний № 3/4, типу Славутич NOVA 2 KED, заводський № 1435) та формуляр ГРК (інвентарний № 5, типу ZAP PETRO LPG-1-U, заводський № 0402013), у яких у графі 7 «Повірка засобів вимірювальної техніки» зроблені записи про проведення повірки 03.11.2020 та 03.11.2021, при цьому, записи щодо періодичності, дат та результатів повірки у вказаних формулярах наявні за період, починаючи лише з 03.11.2020 (а. с. 31-35).

Отже, суд погоджується із доводами контролюючого органу, що оскільки на акцизному складі № 1000004 у період з 01.04.2020 по 02.11.2020 позивач здійснював відпуск пального споживачам через витратоміри-лічильники (ПРК № 1/2 заводський № 1342, ПРК № 3/4 заводський № 1435 та ГРК № 5 заводський № 0402013) без наявного позитивного результату повірки та оцінки відповідності, що в розумінні ПК України дає підстави стверджувати, що акцизний склад, на якому вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками, тому вказане порушення є підставою для притягнення платника податків до відповідальності за пунктом 128-1.1 статті 128-1 ПК України.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що відповідач належними та допустимими доказами не довів, що з 01.04.2020 по 02.11.2020 на акцизному складі № 1000004 використовувалися витратоміри-лічильники без позитивних результатів повірки або оцінки відповідності, оскільки як до перевірки, так і до суду позивач не надав доказів проведення повірки за вказаний період (з 01.04.2020 по 02.11.2020), а з поданих формулярів ПРК та ГРК вбачається, що проведення повірок здійснювалося, починаючи лише з 03.11.2020 (а. с. 31-35).

Крім того, оскільки за змістом пункту 44.3 статті 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів, тому суд відхиляє доводи позивача про відсутність у нього обов`язку зберігати документацію про повірку засобів вимірювальної техніки за період з 01.04.2020 по 02.11.2020.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки доводи позивача щодо неправомірності проведення фактичної перевірки не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи та судом не встановлено порушень вимог податкового законодавства під час проведення фактичної перевірки, що мають наслідком протиправність оскаржуваного ППР, а наявними у справі доказами підтверджується вчинення позивачем податкового правопорушення (на акцизному складі № 1000004 у період з 01.04.2020 по 02.11.2020 позивач здійснював відпуск пального споживачам через витратоміри-лічильники без наявного позитивного результату повірки та оцінки відповідності, що в розумінні ПК України дає підстави стверджувати, що акцизний склад, на якому вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками), тому позивача правомірно притягнуто до відповідальності за пунктом 128-1.1 статті 128-1 ПК України відповідно до оскаржуваного ППР від 17.05.2022 № 56/33000703, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування вказаного ППР належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх