Справа № 480/3319/22
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2023 року Суми Справа № 480/3319/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до - Головного управління Національної поліції в Сумській області,
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Суть спору. Позиція сторін. Заяви учасників справи. Процесуальні дії, що вчинялись судом.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, за період з 2015 по 2020 роки (84 дні), виходячи з грошового забезпечення станом на 30.11.2021 та зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу таку компенсацію.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 29.10.2015 позивач є учасником бойових дій, який відповідно до ч. 12 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на додаткову відпустку строком 14 днів на рік. Під час проходження служби з 2015 по 2020 рік така відпустка не надавалась позивачу. При звільненні зі служби 30.11.2021 позивачу не була виплачена грошова компенсація за невикористані додаткові відпустки, чим було порушено права позивача.
10.05.2022 судом було відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, про що постановлено відповідну ухвалу.
17.05.2022 до суду надійшло клопотання відповідача про направлення позову з додатками на адресу відповідача.
27.05.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує.
Відзив мотивований тим, що при звільненні позивача зі служби в поліції йому було правомірно виплачено грошову компенсацію за 41 добу невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2021 рік. Законних підстав для виплати позивачу грошової компенсації відпусток, як учаснику бойових дій, у відповідача не було, оскільки таке право виникає у нього виключно у разі перебування позивача у такій відпустці.
Встановлені судом фактичні обставини.
29.10.2015 позивач набув статусу учасника бойових дій (а.с. 12).
30.11.2021 позивача звільнено зі служби в поліції, про що відповідачем видано наказ від 17.11.2021 № 513 о/с (а.с. 9).
24.01.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення розрахунку та виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2015-2020 роки, виходяич з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби (а.с. 10).
07.02.2022 відповідач листом за № 12/А-16 повідомив позивачу, що якщо працівник не реалізував своє право на таку відпустку в поточному році, перенесення її на наступний рік не допускається, і не підлягає грошовій компенсації в разі, якщо вона не була використана до звільнення (а.с. 11).
Оскільки відповідачем на час виключення позивача зі списків особового складу не було проведено з позивачем розрахунок щодо виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні відпусток, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», то позивач звернувся до суду з даним позовом.
Мотиви та висновки суду.
Отже, основне питання у даному спорі є те, чи правомірно діяв відповідач не виплативши позивачу при звільненні грошову компенсацію за всі дні невикористаної додаткової щорічної відпустки. Відповідаючи на вказане питання, суд зазначає, що відповідач діяв неправомірно.
Як вже зазначалось, судом встановлено, що позивач отримав у 2015 році статус учасника бойових дій.
Згідно п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.
Вказана норма встановлює право особи, яка є учасником бойових дій, на отримання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів щороку.
Статтею 4 Закону України "Про відпустки" передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка; додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці; додаткова відпустка за особливий характер праці; інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.
Відповідно до ст. 16-2 Закону про відпустки учасникам бойових дій, надається додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.
За змістом ч. 1 ст. 24 Закону про відпустки у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки.
Нормою ст. 92 Закону України ''Про національну поліцію'' встановлено, що поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.
Наказом МВС від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання.
Вказаний нормативно-правовий акт визначає критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.
Так, приписами пункту 8 розділу III Порядку передбачено, що поліцейським, які відповідно до законодавства України мають право на відпустку зі збереженням грошового забезпечення, виплата грошового забезпечення здійснюється в розмірі, що вони одержували на день вибуття у відпустку, з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць.
Водночас, положеннями абзаців сьомого та восьмого пункту 8 розділу III Порядку встановлено, що за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому, одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.
Вказані норми в сукупності свідчать про те, що у випадку звільнення поліцейського - учасника бойових дій, йому виплачується компенсація за всі невикористані ними дні відпустки, у тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої нормою ст. 16-2 Закону про відпустки та статтею 12 Закону про ветеранів війни.
У даному випадку, суд зазначає, що положення Закону про ветеранів війни не обмежують та не припиняють право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки.
Враховуючи той факт, що відповідач при звільненні позивача зі служби не нарахував та не виплатив позивачу, як учаснику бойових дій, грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за 2015-2020 роки, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог, оскільки відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка не відповідає критеріям правомірності, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що вимога позивача щодо визначення конкретної кількості днів відпустки є необґрунтованою, оскільки зазначена кількість днів, а саме 84, розраховується відповідним кадровим підрозділом відповідача, на підставі наявних у нього даних відносно позивача, пропорційно до відпрацьованого часу служби, з розрахуванням дати отримання статусу учасника бойових дій.
Відповідачем конкретна кількість днів відпустки не спростовувалась, а взагалі заперечувалось право позивача на отримання грошової компенсації, що і було предметом дослідження по даній справі. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Судові витрати.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", то питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2015 рік по 2020 рік включно, у зв`язку із звільненням зі служби в поліції, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби 30.11.2021.
4. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
5. Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду складено та підписано суддею 21.03.2023.

Суддя А.І. Сидорук