Справа № 620/1702/21
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
21 березня 2023 року Чернігів Справа № 620/1702/21
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Клопота С.Л.,
розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача про визнання протиправними дій у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
Представник позивача (далі - заявник) звернувся до суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у якій просить постановити ухвалу про визнання протиправними дій відповідача на виконання судового рішення у справі №620/1702/21.
Заява мотивована тим, що, незважаючи на покладений рішенням суду обов`язок, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області при виплаті позивачу підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як розрахункову величину застосувало прожитковий мінімум.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надійшли пояснення, у яких суб`єкт владних повноважень повідомив, що рішення суду виконане в повному обсязі відповідно до норм чинного законодавства, оскільки з набранням чинності Законом України №1774-VІІІ мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року.
Дослідивши матеріали справи, заяви, судом встановлено таке.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 по справі №620/1702/21, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із 17 липня 2018 року призначити йому, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, підвищення до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Додатковим рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.06.2021 по справі №620/1702/21, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 17 липня 2018 року нарахування та виплату йому, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення - зоні гарантованого добровільного відселення, підвищення до пенсії в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

27.07.2021 Чернігівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №620/1702/21, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити дії, викладені у резолютивній частині рішення суду.

09.08.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області відкрито виконавче провадження №66424957 з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа.

На виконання рішення суду відповідачем проведено позивачу нарахування спірного підвищення до пенсії, однак у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Про вказані обставини позивачу стало відомо з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 09.02.2023 та з листа УЗПВР у Чернігівській області від 10.02.2023.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини першої статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Згідно із частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (пункт 40).

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 по справі №620/1702/21, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату підвищення до пенсії в розмірі, що дорівнює саме двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Втім, зазначене боржником проігноровано та застосовано прожитковий мінімум як розрахункову величину замість мінімальної заробітної плати, що підтверджується Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Частиною шостою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини першої статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

Тобто набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22.09.2005 №5-рп/2005, від 29.06.2010 №17-рп/2010, від 22.12.2010 №23-рп/2010, від 11.10.2011 №10-рп/2011).

Рішенням Конституційного Суду України від 17.07.2018 №6-р/2018 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, підпункт 7 пункту 4 розділу І Закону №76-VІІІ. Вирішено, що положення підпункту 7 пункту 4 розділу І Закону №76-VІІІ, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Окрім того, при вирішенні справи по суті судом було враховано правові висновки, викладені в рішенні Верховного Суду від 21.01.2019 у зразковій справі №240/4937/18 (№Пз/9901/55/18), та постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №240/4937/18 (провадження №11-150заі19), якою визначено право позивача на підвищення до пенсії в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Отже, суд дійшов висновку, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 та додаткове рішення від 11.06.2021 по справі №620/1702/21 виконується не в повному обсязі, чим порушено права та законні інтереси позивача.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду України від 16.09.2015 у справі №21-1465а15, від 02.02.2016 у справі №804/14800/14.

Відповідно до абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 №3рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Важливо наголосити, що стаття 124 Конституції України, встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За таких обставин, з метою ефективного судового захисту прав позивача на пенсійне забезпечення, заява має бути задоволена шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 та додаткового рішення від 11.06.2021 по справі №620/1702/21 в частині нарахування та виплати підвищення до пенсії в розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року замість двох мінімальних заробітних плат (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), як встановлено судовим рішенням; зобов`язання вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 та додаткового рішення від 11.06.2021 по справі №620/1702/21, про що повідомити суд у тридцятиденний строк.

Керуючись статтями 14, 241-243, 248, 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 та додаткового рішення від 11.06.2021 по справі №620/1702/21 в частині ненарахування та невиплати підвищення до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 та додаткового рішення від 11.06.2021 по справі №620/1702/21.

Установити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області тридцятиденний строк для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 та додаткового рішення від 11.06.2021 по справі №620/1702/21.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 805 (вісімсот п`ять) грн. 20 коп.

Попередити Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про можливість застосування заходів, передбачених частиною другою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію даної ухвали направити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області для виконання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 21.03.2023.

Суддя С.Л. Клопот