Справа № 420/12622/22
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Категорія: 111030000 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.
Дата і місце ухвалення: м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого Лук`янчук О.В.
суддів Бітова А. І.
Ступакової І. Г.
розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 22.06.2015р. №262-17 та від 08.04.2019р. №.

Стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1984,80 грн.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишено без задоволення. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року - без змін.

26.02.2023 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення, в якій заявник просить стягнути з бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у загальному розмірі 15 800 грн.

В обґрунтування вимог заяви зазначено, що позивачем під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції були понесені пропорційні, документально підтверджені та обґрунтовані витрати на оплату правової допомоги, а тому такі витрати згідно ст. ст. 134, 139 КАС України підлягають стягненню з бюджетних асигнувань відповідача.

Розглянувши доводи заяви позивача та перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу (частина четверта статті 252 КАС України).

Питання, які вирішує суд при ухваленні рішення, визначені статтею 244 КАС України, частиною першою якої унормовано, що під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Отже, питання розподілу судових витрат не є вимогою адміністративного позову, яка направлена на захист порушених суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів позивача. Розподіл судових витрат має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, слід враховувати, що за змістом ст. 139 КАС України, розподілу підлягають усі здійснені документально підтверджені судові витрати.

Згідно із ч.ч.1-5 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у заяві про ухвалення додаткового судового рішення ОСОБА_1 просить суд апеляційної скарги стягнути з бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката не лише під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, але також і в суді першої інстанції.

Стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, то колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що професійна правнича допомога ОСОБА_1 у даній справі надавалась адвокатом Марченком Валентином Валентиновичем на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 08 вересня 2022 року, яким передбачено дії, які може вчиняти адвокат від імені позивача по справі.

Відповідно до п.1.1 Договору клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання щодо надання правової допомоги та представництва інтересів клієнта в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції під час розгляду адміністративної справи щодо оскарження дій Головного управління ДПС в Одеській області стосовно притягнення клієнта до відповідальності.

Згідно з п.3.1 Договору за правничу допомогу клієнт сплачує гонорар в розмірі, зазначеному в актах виконаних робіт (послуг).

Пунктом 3.2 Договору визначено перелік правових послуг, які складають розмір гонорару адвоката, із зазначенням вартості кожної з цих послуг. До них належать, зокрема:

складення позовних заяв/відзивів на позовну заяву/відповідей на відзив/заперечень/пояснень третьої особи щодо позову або відзиву/заяв про встановлення судового контролю 4 000 грн. за кожен процесуальний документ;

складення та направлення/вручення адвокатських запитів, заяв, клопотань 600 грн за запит/заяву;

надання усних консультацій/проведення бесід із клієнтом 600 грн. за годину;

складення апеляційних, касаційних скарг, відзивів на апеляційні або касаційні скарги, заяв про перегляд рішень/ухвал/постанов, заяв про злочин тощо 4 000 грн. за кожен процесуальний документ;

підготовка та участь у судовому засіданні 1 000 грн. за кожне засідання, якщо проведено в межах міста Одеси.

Також, за наслідком фактично наданих послуг сторонами складено акт виконаних робіт відповідно до договору про надання правової допомоги від 24 лютого 2023 року, в якому зазначається, що адвокат Марченко В.В. надав у період з 18.11.2022 року по 22.02.2023 року, а Шпонька С.Л. прийняв, послуги наступного змісту:

складання відзиву на апеляційну скаргу 1 документ, вартість 4 000 грн.;

участь у судовому засіданні 07.02.2023 року 1 процесуальна дія, вартість 1 000 грн.;

участь у судовому засіданні 21.02.2023 року 1 процесуальна дія, вартість 1 000 грн.

Сукупна вартість фактично наданих послуг становить 6 000 грн.

Крім того, на підтвердження понесених судових витрат позивачем надано копію фіскального чеку (ІД: ), відповідно до якого на рахунок ФОП ОСОБА_2 перераховано суму гонорару за правову допомогу у справі №420/12622/22 у розмірі 6 000 грн.

При цьому, колегія суддів зазначає, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

В контексті зазначеного наведені вище положення законодавства покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач, як особа, що заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами.

Аналогічна правова позиція, висловлена Верховним Судом у постанові від 25 лютого 2020 року у справі № 813/1966/18.

Водночас, апелянтом, як суб`єктом владних повноважень не надано доказів, як і не зазначено обставин, які б спростували співмірність розміру судових витрат із обсягом виконаних адвокатом робіт.

Розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Верховний Суд у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 зазначив, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Верховний Суд у постановах від 22 квітня 2020 року у справі № 440/1757/19 та від 24 квітня 2020 року у справі № 400/478/19 дійшов висновку про те, що зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката здійснюється судом за клопотанням відповідача.

З огляду на зазначене, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг, вказаних в акті виконаних робіт від 19.11.2022 року; а суд позбавлений права вирішувати питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони, колегія суддів приходить до висновку, що витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, надану під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції у сумі 6000,00 грн підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному обсязі.

В свою чергу, щодо клопотання про стягнення витрат на правову допомогу надану в суді першої інстанції, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 та частини 2 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом з цим суд зазначає, що системний аналіз положень статті 139, 143 КАС України дає підстави для висновку, що питання щодо стягнення судових витрат на користь осіб, що їх понесли, в ході розгляду справи, вирішуються відповідним судом в якому такі витрати понесені. Отже, питання щодо розподілу судових витрат у тому числі витрат на професійну правничу допомогу, які сторона понесла в ході розгляду справи в суді першої інстанції, вирішується судом першої інстанції який ухвалив рішення по суті.

Тобто, суд апеляційної інстанції може змінювати розподіл судових витрат, які сторона понесла в ході розгляду справи в суді першої інстанції, якщо відбудеться зміна судового рішення або ухвалення нового.

Отже, суд апеляційної інстанції не має процесуальних прав на вирішення питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс в ході розгляду справи в суді першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про ухвалення додаткового судового рішення від 26.02.2023 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу під час здійснення розгляду справи в суді першої інстанції задоволенню не підлягає.

Проаналізувавши зроблений позивачем розрахунок, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення витрат на правову допомогу понесених в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 132, 134,139, 252, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Ухвалити по справі додаткове судове рішення, яким стягнути з Головного правління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) понесені судові витрати з надання професійної правової допомоги у суді апеляційної інстанції, у розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч гривень).

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено та підписано 21 березня 2023 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова