Справа № 120/195/23
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 березня 2023 р. Справа № 120/195/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області , Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі ГУПФУ у Вінницькій області, управління, відповідач 1), Пенсійного фонду України (далі ПФУ, відповідач 2) із позовом, в якому просив :

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо переведення з одного виду пенсійного забезпечення пенсії за вислугу років на службі в органі Державної кримінально- виконавчої служби України (Департаменті з питань виконання покарань), на інший вид забезпечення пенсію за вислугу років на службі в органах внутрішніх справ (Міністерстві внутрішніх справ України);

- визнати протиправною бездіяльність Пенсійного фонду України щодо переведення з одного виду пенсійного забезпечення пенсії за вислугу років на службі в органі Державної кримінально - виконавчої служби України (Департаменті з питань виконання покарань), на інший вид забезпечення пенсію за вислугу років на службі в органах внутрішніх справ (Міністерстві внутрішніх справ України);

- зобов`язати перевести з одного виду пенсійного забезпечення пенсії за вислугу років на службі в органі Державної кримінально - виконавчої служби України (Департаменті з питань виконання покарань), на інший вид забезпечення пенсію за вислугу років на службі в органах внутрішніх справ (Міністерстві внутрішніх справ України).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що має право на переведення з одного виду пенсійного забезпечення пенсії за вислугу років на службі в органі Державної кримінально- виконавчої служби України (Департаменті з питань виконання покарань), на інший вид забезпечення пенсію за вислугу років на службі в органах внутрішніх справ (Міністерстві внутрішніх справ України). Однак, подавши заяву про переведення, відповідачі відповідних дій не вчинили, надавши лист про відсутність підстав для переведення.

Не погодившись із такою бездіяльністю, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 13.02.2023 р. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 263 КАС України.

17.02.2023 р. надійшов відзив від ПФУ України, в якому вказав на безпідставність позовних вимог, оскільки рішень про відмову в переведенні на інший вид пенсії не приймалось. Окремо зазначено, що за наслідками розгляду скарг надано відповіді.

27.02.2023 р. надійшов відзив, в якому відповідач 1 просив відмовити в задоволенні позову вказуючи на те, що видами пенсій є пенсії за вислугу років, по інвалідності та по втраті годувальника. Позивач перебуває на пенсії за вислугою років, переведення на пенсію за вислугу років на службі в органі Державної кримінально - виконавчої служби України (Департаменті з питань виконання покарань), на інший вид забезпечення пенсію за вислугу років на службі в органах внутрішніх справ (Міністерстві внутрішніх справ України) не передбачено чинним законодавством.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступне.

30.09.2011 р. ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років за посадою помічника начальника районного відділу оперативного чергового чергової частини штабу Піщанського РВ УМВС України у Вінницькій області (МВС).

Згідно атестату №319 припинено виплату пенсії.

07.02.2022 р. Департаментом з питань виконання кримінальних покарань направлено подання про призначення пенсії ОСОБА_1 , до якого долучено заяву останнього. Підставою для направлення подання стало звільнення позивача з посади на підставі наказу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 09.12.2021 р.

Із врахуванням цього подання ОСОБА_1 згідно протоколу від 10.12.2021 р. призначено пенсію за вислугу років за посадою начальника сектору внутрішньої безпеки у Центрально- західному регіоні управління з питань внутрішніх розслідувань та безпеки персоналу Департаменту (Департаменту виконання покарань).

07.11.2022 р. на адресу ГУ ПФУ у Вінницькій області надійшла заява ОСОБА_1 щодо переведення на пенсію по лінії МВС , яку він отримував по 09.12.2021 р.

За наслідком розгляду поданої заяви 08.11.2022 р. листом повідомлено про відсутність підстав для переведення, оскільки пенсії обчислюються за останньою займаною посадою.

Не погоджуючись із такою позицією суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду із позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-XII).

Статтею 2 Закону № 2262-XII визначено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Відповідно до статті 5 Закону № 2262-XII особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом, перед звільненням зі служби.

Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету (ст. Закону № 2262-XII ).

При цьому, Положенням Закону № 2262-XII визначено такі види пенсій:

- по інвалідності призначається в разі настання інвалідності;

- у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні;

- за вислугу років.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з

військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 N 1522 ) "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям

громадян", визначаються Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" , затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 N 3-1 (далі Порядок №3-1).

Відповідно до п. 4 Порядку №3-1 , заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Заява про припинення виплати пенсії у зв`язку з виїздом за кордон, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні тощо, подається пенсіонером, або його законним представником особисто до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання. При цьому в заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, які перебувають на повному державному утриманні, указується адреса одержувачів цієї частини пенсії.

Згідно п. 7 Порядку №3-1 для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи:

заява про призначення пенсії (додаток 1);

грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби;

військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію);

документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом "б" статті 12 Закону ( 2262-12 );

довідка МСЕК про визнання особи інвалідом;

копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті);

довідка ВАТ "Ощадбанк" або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ "Ощадбанк";

копія паспорта.

Положеннями п. 14 Порядку №3-1 визначено, що орган, який призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( 2262-12 ) (додаток 3).

Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка - повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття заяви (додаток 4).

Рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії (п. 18 Порядку №3-1).

Із процитованого видно, що саме орган, який призначає пенсію приймає рішення про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Відтак, надаючи оцінку вимогам позивача заявленим до ПФУ , в частині визнання протиправною бездіяльності щодо переведення з одного виду пенсійного забезпечення пенсії за вислугу років на службі в органі Державної кримінально - виконавчої служби України (Департаменті з питань виконання покарань), на інший вид забезпечення пенсію за вислугу років на службі в органах внутрішніх справ (Міністерстві внутрішніх справ України), суд вказує наступне.

Судом встановлено, що згідно протоколу Головного управління ПФУ у Вінницькій області від 10.12.2021 р. ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років за посадою начальника сектору внутрішньої безпеки у Центрально- західному регіоні управління з питань внутрішніх розслідувань та безпеки персоналу Департаменту (Департаменту виконання покарань).

Отже, пенсія позивачу призначена Головним управлінням ПФУ у Вінницькій області, відповідно, саме останнє уповноважене на прийняття відповідних рішень, в тому числі щодо переведення на інший вид пенсії.

Окрім того, як видно із звернення позивача датованого 10.11.2022 р. адресованого ПФУ , воно містить прохання притягнути винних осіб територіального управління , які не вжили заходів для переведення на інший вид пенсії після подання заяви 07.11.2022 р., а не про переведення на інший вид пенсії.

Суд звертає увагу, що за наслідком розгляду звернення ПФУ надано відповідь датовану 08.12.2022 р., про те, що пенсія обчислюється при призначенні за останньою посадою, яку особа займала перед звільненням.

За таких обставин, враховуючи відсутність звернень позивача до ПФУ із заявою про переведення на інший вид пенсії та відсутність у останнього повноважень в прийнятті відповідного рішення за наслідком розгляду заяви про переведення на інший вид пенсії, суд доходить висновку, що ПФУ не допущено протиправної бездіяльності, а отже вимоги заявлені до нього не підлягають задоволенню.

Надаючи оцінку вимогам стосовно визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо переведення з одного виду пенсійного забезпечення пенсії за вислугу років на службі в органі Державної кримінально- виконавчої служби України (Департаменті з питань виконання покарань), на інший вид забезпечення пенсію за вислугу років на службі в органах внутрішніх справ (Міністерстві внутрішніх справ України) та зобов`язання перевести на інший вид пенсії, суд вказує на таке.

Як зазначено вище, положенням Закону № 2262-XII визначено наступні види пенсій: по інвалідності; у зв`язку з втратою годувальника; за вислугу років.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років згідно протоколу від 10.12.2021 р.

При цьому, суд акцентує увагу, що пенсія позивачу призначена, відтак застосуванню підлягає стаття 43 Закону № 2262-XII , яка визначає, що пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому, середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу Національного антикорупційного бюро України та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом і які були відряджені для роботи в органах державної влади та органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях, вищих навчальних закладах та одержували заробітну плату в порядку і розмірах, установлених для працівників цих органів та організацій, пенсії обчислюються виходячи з посадового окладу, встановленого за аналогічною посадою відповідно для осіб з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейських, співробітників Служби судової охорони, осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Пунктом 7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, затвердженого постановою від 17 липня 1992 р. № 393 також передбачено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою (для поліцейських, відряджених до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в Національній поліції, які отримували при цьому грошове забезпечення та звільнені із служби безпосередньо з посад у таких органах, установах та організаціях, - відповідних окладів, установлених за рівнозначними (аналогічними) посадами в Національній поліції), військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту - щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням.

Отже, при призначенні пенсії, вона обчислюється виходячи із грошового забезпечення установленого за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням.

При цьому, рішення про призначення пенсії від 10.12.2021 р. не є предметом оскарження у цій справі, а отже оцінка йому не надається.

В свою чергу, суд вказує на те, що Законом № 2262-XII не визначено можливості переводу з пенсії за вислугу років за посадою Департаменту виконання покарань на пенсію за вислугу років за посадою МВС, оскільки позивач за наявності підстав може бути переведений на інший вид пенсії, зокрема по інвалідності чи по втртаті годувальника або інший вид пенсії передбачений Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача 2 перевести позивача з одного виду пенсійного забезпечення пенсії за вислугу років на службі в органі Державної кримінально - виконавчої служби України (Департаменті з питань виконання покарань), на інший вид забезпечення пенсію за вислугу років на службі в органах внутрішніх справ (Міністерстві внутрішніх справ України).

А отже, в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Оцінюючи доводи позивача про те, що пенсія призначена йому довічно, суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з п. 2 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється.

При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Законодавцем встановлено, що пенсійні органи мають саме поновити раніше призначену пенсію з урахуванням загальної вислуги років за заявою позивача. Також розмір пенсії повинен кожного разу збільшуватися з урахуванням збільшення років (терміну) служби (загальної вислуги років на день останнього звільнення).

Отже, пенсінер має право на поновлення раніше призначеної пенсії з урахуванням загальної вислуги років, а не на переведення. При цьому, відповідної заяви до відповідачів позивач не подавав. Більш того, питання поновлення пенсії не є ані предметом, ані підставою позову в даній справі, а отже судом не надається оцінка даним обставинам.

Щодо строків звернення до суду про які зазначає у відзиві відповідач, то суд акцентує увагу, що предметом спору є не рішення про призначення пенсії, а бездіяльність щодо не переведення на інший вид пенсії.

В свою чергу, із заявою про переведення на інший вид пенсії, позивач звернувся 07.11.2022 р. , за наслідком розгляду якої листом 08.11.2022 р. повідомлено про відсутність підстав для переведення на інший вид пенсії. Позов подано до суду у січні 2023 р., тобто в межах шестимісячного строку встановленого процесуальним законом.

Разом з тим, оцінюючи вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності Головного управління ПФУ у Вінницькій області, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог виходячи з настпного.

Ппозивач просить визнати протиправною бездіяльність Пенсійного фонду України щодо переведення з одного виду пенсійного забезпечення пенсії за вислугу років на службі в органі Державної кримінально - виконавчої служби України (Департаменті з питань виконання покарань), на інший вид забезпечення пенсію за вислугу років на службі в органах внутрішніх справ (Міністерстві внутрішніх справ України).

Однак, бездіяльність передбачає пасивну поведінку, в той час, як "переведення" передбачає вчинення активних дій.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вимоги про визнання протиправною бездіяльності щодо переведення з одного виду пенсійного забезпечення пенсії за вислугу років на службі в органі Державної кримінально - виконавчої служби України (Департаменті з питань виконання покарань), на інший вид забезпечення пенсію за вислугу років на службі в органах внутрішніх справ (Міністерстві внутрішніх справ України) не підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, виходячи з наступного.

Пунктом 14 Порядку №3- 1 визначено, що орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення

щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії (п. 17 Порядку №3-1).

Отже, як видно за наслідком розгляду заяви про переведення має бути прийняте відповідне рішення.

В свою чергу, лист датований 08.11.2022 р. не є рішенням та носить лише інформативний характер.

Відтак, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність щодо не прийняття рішення за наслідком розгляду заяви від 07.11.2022 р. про переведення та зобов`язати повторно розглянути заяву і прийняти рішення із урахуванням оцінки наданої судом.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 858, 88 грн. судового збору підлягають відшкодуванню частково у розмірі 429,44 грн. (1/2 задоволених вимог).

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області щодо не прийняття рішення за наслідком розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.11.2022 р. .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.11.2022 р. та прийняти рішення із урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір 429,44 (чотириста двадцять дев`ять гривень 44 копійки ) за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, )

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ).

Відповідач 2: Пенсійний фонд України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 9 , )

Повний текс рішення оформлено 21.03.2023 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна