Справа № 160/15142/22
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 березня 2023 року м. Дніпросправа № 160/15142/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 року (головуючий суддя Рянська В.В.)

в адміністративній справі №160/15142/22 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , 30.09.2022 звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2022 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 33/24/С-4318 від 18.08.2021, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 01.07.2022 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №33/24/С-4318 від 18.08.2021, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області», з урахуванням зазначених у ній додаткових видів грошового забезпечення, без обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між перерахованими та фактично визначеними сумами пенсії, починаючи з 01.04.2019 з урахуванням інфляції за кожний період перерахунку.

Позов обґрунтовано тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену у листопаді 1992 року в розмірі 95% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-XII від 09.04.1992. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 01.07.2022 на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 у справі №183/8712/21 здійснено перерахунок його пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» № 33/24/С-4318 від 18.08.2021. Під час здійснення перерахунку пенсії відповідачем протиправно обмежено розмір пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. У задоволенні заяви позивача від 26.08.2022 про нарахування та виплату пенсії без обмеження її максимального розміру відповідач відмовив, що стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 з обмеженням її максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» № 33/24/С-4318 від 18.08.2021 про розмір грошового забезпечення без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що обмеження відповідачем під час здійснення перерахунку пенсії з 01.12.2019 в порядку виконання судового рішення максимального розміру пенсії ОСОБА_1 , право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним. Зазначив, що датою, з якої проведено перерахунок пенсії позивача, є 01.12.2019, та після проведеного перерахунку поточна пенсія виплачується у новому розмірі, починаючи з 01.07.2022.Зауважив, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між перерахованими та фактично визначеними сумами пенсії, починаючи з 01.04.2019 з урахуванням інфляції за кожний період перерахунку, є передчасними та задоволенню не підлягають.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги, серед іншого відповідач вказує, що дії відповідача стосовно обмеження до виплати пенсії максимальним розміром після виконання рішення суду та її індексації з 01.03.2022 з урахуванням п.2 Постанови №118 є обґрунтованим і законним та відповідають ст.2 Закону №3668.

В частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції позивачем не оскаржуєтья.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 07.05.2003.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену з відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 у справі №183/8712/21, яке набрало законної сили 13.05.2022, було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку основного розміру пенсії на підставі довідки, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» №33/24/С-4318 від 18.08.2021, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок з 01.12.2019 основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі вказаної довідки та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Згідно з довідкою Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» №33/24/С-4318 від 18.08.2021 розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 становить 25 821грн.

Зі змісту вказаного судового рішення у справі №183/8712/21 встановлено, що у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії у розмірі 95% грошового забезпечення було відмовлено як у передчасних, оскільки на час розгляду справи не існувало спору щодо розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 26.08.2022, у якій просив поновити його право на отримання пенсійних виплат без обмеження їх розміру, здійснити з 13.04.2022 нарахування та виплачувати пенсію на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №33/24/С-4318 від 18.08.2021 відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 у справі №183/8712/21.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на звернення позивача надано відповідь листом №27467-21648/А-01/8-0400/22 від 09.09.2022, яким повідомлено, зокрема, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 у справі №183/8712/21 проведено перерахунок його пенсії з 01.12.2019 у розмірі 95% від грошового забезпечення 25821грн, зазначеного у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» №33/24/С-4318 від 18.08.2021. Відповідно до статті 43 Закону №2262-ХІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Оскільки вказаним рішенням суду не було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром, розмір пенсії та доплати на виконання рішення суду було обчислено з урахуванням обмеження, встановленого ст. 43 Закону № 2262-ХІІ.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково, визнавши протиправними дії відповідача щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.

Статтею 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (№2262-ХІІ) встановлено, що призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до Закону №2262-ХІІ, не може перевищувати 10-ти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим же Законом викладено у новій редакції частину 5 статті 43 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (№2262-ХІІ), якою встановлено максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), який не може перевищувати 10-ти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2016 (зі змінами, внесеними згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII) доповнено частину 5 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (№2262-ХІІ) наступним положенням:

«Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень».

Отже, у період з 01 січня 2016 по 31 грудня 2017 року діяло обмеження максимального розміру пенсії в сумі 10 740грн. відповідно до Закону № 911-VIII.

З урахуванням встановленого на 2018 рік розміру прожиткового мінімуму на одну особу для осіб, які втратили працездатність, згідно з Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року №2246-VIII та Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI максимальний розмір пенсії з 01 січня 2018 року склав 13 730грн.

У той же час, згідно з пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015р. №911-VIII, дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.

Водночас слід зазначити, що Конституційним Судом України неодноразово визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення законодавства, якими був обмежений максимальний розмір пенсії. Внесення в подальшому змін до Закону шляхом зазначення іншого часового періоду, протягом якого діють обмеження максимального розміру пенсії, по суті суперечить висновкам Конституційного Суду, оскільки вирішальне значення має не період дії обмеження, а сам факт протиправного обмеження права особи на отримання пенсії у належному розмірі.

Зокрема Верховний Суд у постановах від 06.11.2018 у справі № 522/3093/17, від 16.10.2018 у справі № 522/16882/17 та від 03.10.2018 у справі № 753/1216917 зазначає, що зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774 до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для вказаного обмеження.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що позивач просить зобов`язати відповідача провести перерахунок його пенсії з 01.07.2022 без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Відповідач зазначає, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 у справі №183/8712/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснено перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 у розмірі 95% грошового забезпечення на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення.

При цьому, у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №27467-21648/А-01/8-0400/22 від 09.09.2022 зазначено, що доплату на виконання рішення суду буде здійснено після надходження відповідних бюджетних асигнувань та що з 01.07.2022 виплата пенсії проводиться у розмірі 20 270грн. (а.с. 11).

Також в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №27467-21648/А-01/8-0400/22 від 09.09.2022 зазначено, що статтею 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (№2262-ХІІ) передбачено обмеження пенсії максимальним розміром та не може перевищувати 10-ти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, тому розмір пенсії обчислено з урахуванням обмеження, передбаченого статтею 43 Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (№2262-ХІІ). Виплата пенсії з 01.07.2022 року провадиться у розмірі 20270грн. з обмеженням, який передбачений ст. 43 Закону №2262-ХІІ.

Таким чином, починаючи з 01.07.2022 пенсія позивача виплачується відповідачем у розмірі з обмеженням, який передбачений ст. 43 Закону №2262-ХІІ.

При цьому, позивач у позовних вимогах також просив визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку пенсії позивача з 01.07.2022 без обмеження максимальним розміром.

Однак суд першої інстанції на зазначену обставину не звернув увагу, та припустився помилкового висновку про задоволення позову в частині визнання протиправними дій відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром, починаючи з 01.12.2019 року.

Натомість колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції щодо можливості задоволення позову, починаючи з 01.12.2019 року, оскільки позовні вимоги щодо перерахунку пенсії позивача, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №33/24/С-4318 від 18.08.2021, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області», починаючи з 01.12.2019 року вже вирішені в силу рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 у справі №183/8712/21 (а.с. 12-15).

Водночас, позовні вимоги щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром, починаючи з 01.07.2022 року, не розглядалися у вищезазначеній справі, та в силу аналізу статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (№2262-ХІІ) підлягають задоволенню, оскільки пенсія позивачу призначена з 03.11.1992 року, а з урахуванням пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Отже відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача з застосування обмеження, що передбачене ст. 43 Закону № 2262-XII.

Також слід зазначити, що Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини 7 статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016 року.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав такими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини 7 статті 43 Закону №2262, виходив із того, що норми-принципи частини 5 статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною 5 статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Отже, обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, 10-ма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини 1 статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону №3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вони явно суперечать один одному.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 року у справі Щокін проти України зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Слід також взяти до уваги, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 року у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019 року, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових прогалин щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Також, питання правомірності обмеження максимальним розміром пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII було предметом спору в адміністративній справі №400/2085/199.

Верховним Судом складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 16.12.2021 року в даній справі зроблено висновок, що застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Тому обмеження Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області максимального розміру пенсії позивача з 01.07.2022 року, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Рішення суду першої інстанції слід змінити, визнавши протиправними дії відповідача щодо перерахунку пенсії позивача з 01.07.2022 з обмеження максимальним розміром.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 року змінити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2022 з обмеження максимальним розміром, передбаченим статтею 43 Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (№2262-ХІІ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2022 без обмеження максимальним розміром, передбаченого статтею 43 Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (№2262-ХІІ).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 09.03.2022 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова