Справа № 140/1842/23
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року ЛуцькСправа № 140/1842/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернулася із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправними дій щодо відмови у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язання нарахувати і виплатити визначену пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач вважає, що має право на грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення та виплату вищевказаної допомоги.

Однак, ГУ ПФУ у Волинській області листом від 05.08.2022 №6826-5903/Т-02/8-0300/22 відмовило ОСОБА_1 у здійсненні виплати допомоги з причини не надання документів, що підтверджують входження здоровпункту Луцького шовкового комбінату до складу поліклініки або амбулаторії, що пройшов державну акредитацію як заклад охорони здоров`я та відсутністю інформації про належність установ, з якими перебувала позивач в трудових відносинах до державної чи комунальної форми власності.

Не погоджуючись із такими діями уповноваженого органу, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своєї позиції вказав, що ОСОБА_1 15.03.2022 призначено пенсію за віком та не прийнято рішення про призначення грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій. Страховий стаж позивача становить 44 роки 2 місяці, з них 25 років 01 місяць на посадах лаборанта Луцької міської лікарні, яка відноситься до закладу комунальної форми власності.

До стажу роботи, який дає право на призначення грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій не враховано період роботи з 02.02.1985 по 30.05.2001 лаборантом здоровпункту ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс».

Позивач не надала документів, які б підтверджували, що здоровпункт ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс» входив до складу поліклініки або амбулаторії, та (після 1992) пройшов державну акредитацію, як заклад охорони здоров`я, а також не надано документів, які б свідчили, що вона в цей період роботи не перебувала у відпустках по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та (або) шестирічного віку, у відпустках без збереження заробітної плати за власним бажанням, а тому цей період не підлягає для зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій

З врахуванням наведеного, в ОСОБА_1 відсутній необхідний спеціальний стаж роботи (30 років) на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку з цим не має права на призначення грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій, що не підлягає оподаткуванню.

У відзиві представник відповідача також просив залишити позовну заяву без розгляду, мотивуючи тим, що позивач просить визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у виплаті їй грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення пенсії, яка призначена їй 15.03.2022, що виходить за межі шестимісячного строку, встановленого статтею 122 КАС України, адже вказана грошова допомога призначається разом з пенсією за віком, тобто отримуючи в квітні 2022 року пенсію, ОСОБА_1 вже було відомо, що грошова допомога їй не призначена.

Щодо вказаної заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає наступне.

На переконання суду, строкове обмеження стосовно виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення пенсії за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку із її невиплатою з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

За таких обставин, у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення, шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений частиною другою статті 122 КАС України не застосовується, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право пенсіонера на виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі.

Відтак, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак, ГУ ПФУ у Волинській області листом від 05.08.2022 №6826-5903/Т-02/8-0300/22 відмовило ОСОБА_1 у здійсненні виплати допомоги з причини не надання документів, що підтверджують входження здоровпункту Луцького шовкового комбінату до складу поліклініки або амбулаторії, або пройшов державну акредитацію як заклад охорони здоров`я та відсутністю інформації про належність установ, з якими перебувала позивач в трудових відносинах до державної чи комунальної форми власності.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Пунктом 7-1 Прикінцевих положень цього Закону та Порядком обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та й виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 передбачено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Пунктом 2-1 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV встановлено, що особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Як встановлено судом, страховий стаж позивача становить 44 роки 2 місяці 28 днів, з них 25 років 01 місяць на посадах лаборанта Луцької міської лікарні, яка відноситься до закладу комунальної форми власності.

Разом з тим, до стажу роботи, який дає право на призначення грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій не враховано період роботи з 02.02.1985 по 30.05.2001 лаборантом здоровпункту ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс» у зв`язку з не наданням позивачем документів, які б підтверджували, що здоровпункт ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс» входив до складу поліклініки або амбулаторії, та (після 1992) пройшов державну акредитацію, як заклад охорони здоров`я, а також не надано документів, які б свідчили, що вона в цей період роботи не перебувала у відпустках по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та (або) шестирічного віку, у відпустках без збереження заробітної плати за власним бажанням.

При цьому, у матеріалах справи відсутні докази звернення ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області про зарахування періоду роботи з 02.02.1985 по 30.05.2001 з наданням відповідних документів, а також позовні вимоги позивача не містять вимог щодо зарахування зазначеного періоду роботи до страхового стажу.

Відтак, оскільки у ОСОБА_1 відсутній необхідний спеціальний стаж роботи (30 років) на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пунктів «е»- «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та за відсутності рішення ГУ ПФУ у Волинській області або рішення суду про зарахування періоду роботи з 02.02.1985 по 30.05.2001 до страхового стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, відповідачем правомірно не призначено грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій, що не підлягає оподаткуванню.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку, що відповідач діяв правомірно, відтак позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Крім того, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 1 073,60 грн. не підлягає стягненню з відповідача та залишається за позивачем.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ).

Суддя В.В. Дмитрук