Справа № 640/33782/20
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
17 березня 2023 року м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
Головуючого-судді: Мельничука В.П.,
суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» про ухвалення додаткового рішення в частині витрат на професійну правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року, адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 11.12.2020 № , прийняте Головним управлінням ДПС у Чернігівській області.

Від представника Позивача до суду першої інстанції надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року, заяву щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Присуджено на користь Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 1000 (одна тисяча гривень 00 коп) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнути на користь Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» (01023, місто Київ, вулиця Л. Первомайського, будинок 11, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головною управління ДПС у Чернігівській області (14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, буд. 11; ) понесені ним витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 15 000,00 гри. (десять тисяч гривень 00 копійок).

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року у задоволенні заяви Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» про ухвалення додаткового рішення - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 03 березня 2023 року касаційну скаргу задоволено частково.

Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року скасовано, а справу направлено до цього ж суду для продовження розгляду.

09 березня 2023 року Відповідачу було надіслано на його офіційну електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі через систему «Електронний суд» лист, яким повідомлено про розгляд заяви Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, та запропоновано надати клопотання, пояснення або заперечення на вказану заяву до 14.03.2023.

Зазначений лист доставлено Відповідачу 09 березня 2023 року о 18:03 год.

Крім того, Позивачем до заяви про ухвалення додаткового рішення було додано докази надіслання вказаної заяви Відповідачу, що підтверджується службовим чеком Укрпошти за штрихкодовим ідентифікатором 910.

Згідно з інформацією з офіційного сайту Укрпошти, вказану заяву отримано Відповідачем 05 жовтня 2022 року.

Також, на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли письмові пояснення Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер».

Відповідачу було надіслано на його офіційну електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі через систему «Електронний суд» лист, яким повідомлено, що на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер». Запропоновано Відповідачу надати клопотання, пояснення або заперечення на вказані письмові пояснення до 17.03.2023.

Зазначений лист доставлено Відповідачу 15 березня 2023 року о 18:18 год.

Крім того, Позивачем до письмових пояснень було додано докази їх надіслання Відповідачу на його офіційну електронну адресу 10 березня 2023 року о 18:31 год.

Відмовляючи в задоволенні поданої Науково-виробничим Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів в ухвалі від 17 жовтня 2022 року виходила із неможливості дослідити істотні умови укладеного Позивачем із адвокатом (адвокатським об`єднанням) договору про надання правової допомоги, оскільки до заяви додано копію договору про надання правової допомоги № 184 від 03 вересня 2022 року, а інші додані документи (зокрема, акт наданих послуг від 29 вересня 2022 року та звіт про їх обсяг від 30 вересня 2022 року) містять посилання на інший договір - № 184 від 02 вересня 2022 року.

Скасовуючи ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року та направляючи справу до цього ж суду для продовження розгляду, Верховний суд виходив із того, що дійсно в тексті своєї заяви від 29 вересня 2022 року Товариство зазначало, що правова допомога надавалась йому на підставі договору № 184 від 02 вересня 2022 року, проте в переліку додатків вказано про додання договору про надання правової допомоги № 184 від 03 вересня 2022 року і документів, пов`язаних з виконанням останнього (додаток № 1, акт, звіт).

Верховний суд дійшов висновку, що сама лише наведена обставина не може спростовувати надання Товариству адвокатом правової допомоги при розгляді даної справи як такої та виключати можливість відшкодування витрат з її вартості, адже може бути наслідком допущення описки особою, відповідальною за складання тексту заяви.

Крім того, сама ж додана копія договору № 184, зокрема в частині його дати, неналежної якості, а тому не дає можливості достеменно визначити цей реквізит документу.

Відтак, на думку Верховного суду, апеляційний суд з метою недопущення надмірного формалізму при вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення та дотримання прав Товариства на відшкодування понесених у зв`язку із розглядом даної справи витрат не був позбавлений можливості витребувати примірник (оригінал) договору № 184 належної якості та з`ясувати необхідні для правильного вирішення поданої Товариством заяви обставини.

Позивачем, з метою усунення будь-яких суперечностей з приводу документів, які є підставою для звернення з заявою про ухвалення додаткового рішення, надано наступні документи:

- договір про надання правової допомоги № 184 від 02.09.2022;

- додаток № 1 від 02.09.2022 до Договору про надання правової допомоги № 184 від 02.09.2022;

- акт наданих послуг від 29.09.2022 згідно Договору про надання правової допомоги № 184 вік 02.09.2022;

- звіт про обсяг наданих послуг від 29.09.2022 згідно Договору про надання правової допомоги № 184 від 02.09.2022.

Відповідно до частини 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Клопотання, пояснення або заперечення Відповідача на заяву Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу, до суду апеляційної інстанції не надходили, що не перешкоджає розгляду вказаної заяви.

Розглянувши зазначену заяву, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 3 статті 143 КАС України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 5 статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 1 п. 1 частини 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до пункту 1 частини 3 вказаної статті для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частинами 4, 5 ст. 134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

До суду, Позивачем, для підтвердження витрат на правничу допомогу, було подано копії: Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 10.09.2022 серії АІ № 1277067 на 1 арк.; Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 9191/10 від 31.07.2021 на 1 арк.; Договору про надання правової допомоги від 02 вересня 2022 року № 184 на 5 арк.; Додатку № 1 від 03.09.2022 до Договору про надання правової допомоги від 02.09.2022 № 184 на 1 арк.; Акта наданих послуг від 29.09.2022 згідно Договору № 184 про надання правової допомоги від 02.09.2022; Звіту про обсяг наданих послуг від 30.09.2022 згідно Договору № 184 про надання правової допомоги від 02.09.2022.

Так, між Адвокатським об`єднанням «ВР Партнерс» (далі - Адвокатське об`єднання) та Науково-виробничим Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» (далі - Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги від 02 вересня 2022 року (далі - Договір), відповідно до п. 1 якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Адвокатське об`єднання зобов`язується надати Клієнту визначені цим Договором юридичні послуги (правову допомогу) щодо захисту інтересів, прав та свобод останнього у будь-яких органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, у тому числі, але не виключно, в органах досудового розслідування, прокуратури, служби безпеки України, державній фіскальній службі України, органах МВС, Антимонопольному комітеті України, у судах загальної юрисдикції та спеціалізованих судах України всіх рівнів та інстанцій у тому числі Верховному Суді, Конституційному Суді України, Європейському суді з прав людини, третейських судах, відділах, управліннях та департаменті державної виконавчої служби, районних, районних у містах, міських ( міст обласного значення) міськрайонних управлінь юстиції, Міністерстві юстиції України, органах нотаріату, Вищій раді правосуддя, Вищій кваліфікаційній комісії суддів, у пенітенціарних установах та установах відбування покарань, органах статистики, поштових відділеннях, банківських установах тощо. Для чого Клієнт надає право Адвокатському об`єднанню користуватися всіма правами передбаченими чинним в Україні законодавством, як стороні по справі/провадженню чи будь-яким іншим учасникам процесу.

Клієнт дає завдання, а Адвокатське об`єднання зобов`язується відповідно до завдання Клієнта надавати йому юридичні послуги (правову допомогу) за відповідну плату, у свою чергу Клієнт зобов`язується оплатити такі юридичні послуги та фактичні витрати Адвокатського об`єднання, пов`язані з наданням таких послуг.

Як вбачається з Акта наданих послуг від 29.09.2022 та Звіту про обсяг наданих послуг від 30.09.2022, Адвокатське об`єднання «ВР Партнерс», в особі керуючого партнера Васюка Миколи Миколайовича, надало Клієнтові (Науково-виробничому Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер») наступну професійну правничу допомогу:

- проведення правового аналізу наданих документів Клієнтом, аналіз законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення судової практики, формування позиції та консультування Клієнта у справі № 640/33782/20, аналіз апеляційної скарги ГУ ДПС у Чернігівській області від 01.06.2022; підготовка та подання відзиву від 10.09.2022 у справі № 640/33782/20.

Загальна сума за цим Актом та Звітом складає: 15 000,00 гривень.

Таким чином, на переконання Позивача з Відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

За правилами ч.ч. 1,2 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), (частина сьома статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Вказане правило при вирішені питання про співмірність заявленої до присудження суми витрат на професійну правничу допомогу сформульовано Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17 (73021615) та від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16 (73356068).

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовуюсь при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії», заява № 34884/97, п. 30).

У пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції У справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

А у пункті 154 рішення Європейського суду із прав людини від 07.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» (заява № 58442/00) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Правова позиція Верховного Суду щодо необхідності доведення та врахуванням того чи були витрати на правничу допомогу фактичними, а їх розмір обґрунтованим та розумним викладена, зокрема у постанові від 05.05.2018 року у справі № 821/1594/17.

Верховним Судом у постанові від 19.02.2019 року у справі № 803/1032/18 підкреслюється, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи втрат на правничу допомогу необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`ємом наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Також, Верховний Суд у постанові від 17 серпня 2022 року у справі № 580/3324/19 дійшов висновку, що визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та об`ємом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягом. Таким чином, колегія суддів вважає за потрібне присудити понесені Позивачем витрати на правничу допомогу в сумі 1000,00 грн.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 241, 242, 243, 252, 308, 311, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області (14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 11, ) на користь Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» (01133, м. Київ, вул. Л. Первомайського, буд. 11, ) судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1 000,00 (одна тисяча) грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко