Справа № 160/355/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2023 року Справа № 160/355/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивачка 04.01.2023 р. звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області призначити їй з 29.08.2022 р. пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХП. в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213- VIII. з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 року рішенні №1-р/2020, як особі, яка працювала до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 2 період її роботи з 04.02.2000 р. по 15.01.2003 р. електрозварником ручного зварювання АТ «Криворізький залізорудний комбінат».
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що вона звернулась до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте, відповідач-2 відмовив у призначенні пільгової пенсії на підставі п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» у зв`язку із не досягненням відповідного пенсійного віку. На думку позивачки, такі дії відповідача є протиправними, оскільки ним не враховано рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 р. у справі №1-р/2020, ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. №1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. №213-VІІІ. Вважаючи протиправною відмову відповідача, позивачка звернулася з цим позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
15 лютого 2023 року від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив, в якому він заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. На момент звернення позивачці виповнилось 50 років, загальний страховий стаж позивачки складає 31 роки 10 місяці 08 дні, з них пільговий стаж роботи за Списком №2 становить 19 років 03 місяців 16 днів. Враховуючи те, що позивачка не досягла встановлено законодавством пенсійного віку 55 років, у Головного управління були відсутні правові підстави для прийняття будь-якого іншого рішення, окрім як про відмову у призначенні пенсії.
Крім того, Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зазначає, що призначення пенсії є дискреційними повноваженнями.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 29.08.2022 р. ОСОБА_1 звернулась до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління ПФУ в Полтавській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивачки.
Рішенням Головного управління ПФУ в Полтавській області від 02.09.2022 р. №95 позивачці було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з недосягненням пенсійного віку.

У вказаному рішенні зазначено, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах (Список №2). ОСОБА_1 звернулась до управління 29.08.2022 р. із заявою про припинення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, надавши такі документи: диплом, трудову книжку, свідоцтво про шлюб, довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 281 від 30.04.2022 р. про період роботи з 04.02.2000 р. по теперішній час (30.04.2022 р.) на посаді електрозварника ручного зварювання. За наданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж, обчислений у відповідності до вимог чинного законодавства становить 31 рік 10 місяців 08 днів, пільговий стаж 19 років 03 місяці 16 днів. Період роботи з 04.02.2000 по 15.01.2003 р. згідно довідки від 30.04.2022 р. № 281 зараховано загальним страховим стажем без пільг, оскільки в довідці від 30.04.2022 р. №281 зазначена позиція (19756) не відповідає позиції по цій посаді, передбаченій в пільгових Списках, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162. Пільгова довідка підлягає дооформленню. Управлінням прийнято рішення відмовити гр. ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах , у зв`язку з недосягненням відповідного пенсійного віку.

Тобто, фактично підставою для відмови в призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 є недостатній вік.

При цьому, з рішення, зокрема, вбачається, що позичка має достатній пільговий та страховий стаж.

Крім того, позивачка не погоджується із не зарахуванням періоду роботи з 04.02.2000 р. по 15.01.2003 р. на посаді електрогазозварника ручного зварювання до пільгового стажу за Списком №2.

Згідно із записами в трудовій книжці ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 29.05.1990 р.:

- з 04.02.2000 р. прийнята електрозварником ручного зварювання АТ «Криворізький залізорудний комбінат» 3 розряду з правом пільгового пенсійного забезпечення по Списку №2;

- з 11.02.2003 р. переведена електрозварником ручного зварювання 3 розряду дільниці №9 ремонтно-механічного заводу (Список №2).

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 30.04.2022 р. №281, ОСОБА_1 працювала в АТ «Криворізький залізорудний комбінат» ремонтно-механічний завод за професією, посадою:

- з 04.02.2000 р. по 15.01.2003 р. - електрозварником ручного зварювання виконував /характер виконуваних робіт/ - повний робочий день був зайнятий на різанні і ручному зварюванні в виробництві, на роботах, професіях і показниках з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах , що передбачено : Списком 2, розділ XXXIII, позиція 756, Постанова КМУ від 11.03.1994 р. №162, ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». «Атестація робочих місць за умовами праці» наказ по підприємству від 04.12.1995 р. №138, лист про продовження дії наказу про «Атестацію робочих місць за умовами праці» від 10.07.2007 р. №387 продовжено з 04.12.1995 р. по 13.12.2001 р. Атестація робочих місць за умовами праці наказ по підприємству від 14.12.2001 р. №127/1.;

- з 16.01.2003 р. по 02.08.2016 р. - електрозварник ручного зварювання виконував /характер виконуваних робіт/ - повний робочий день був зайнятий на різанні і ручному зварюванні у виробництві, на роботах, за професією зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що передбачено: Списком №2 розділ 33 позиція 33 Постанова КМУ від 16.01.2003 р. №36, ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Атестація робочих місць за умовами праці» наказ по підприємству від 14.12.2001 р. №127/1, «Атестація робочих місць за умовами праці» наказ по підприємству від 09.12.2005 р. № 613, «Атестація робочих місць за умовами праці» наказ по підприємству від 07.12.2010 р. №1240, «Атестація робочих місць за умовами праці» наказ по підприємству від 07.12.2015 р. №2711;

- з 03.08.2016 р. по теперішній час продовжує працювати - електрозварник ручного зварювання, виконувала /характер виконуваних робіт/ - зайнятий повний робочий день на різанні і ручному зварюванні у виробництві, на роботах , за професією зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що передбачено : Списком 2, розділ XXXIII Постанова КМУ від 24.06.2016 р. №461, ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Атестація робочих місць за умовами праці» наказ по підприємству від 07.12.2015 р. №2711, «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» наказ по підприємству від 07.12.2020 р. №5003.

За період з 04.02.2000 р. по 30.04.2022 р. - 22 років 2 місяці 26 днів.

Не погоджуючись з рішенням відповідача у не призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та з не зарахуванням періоду роботи з 04.02.2000 р. по 15.01.2003 р. на посаді електрогазозварника ручного зварювання до пільгового стажу за Списком №2, позивачка звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Частиною 2 пунктом 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в чинні редакції, згідно із висновками рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ, а не Закону № 1058-ІV.

Відтак, суд доходить висновку, що відмова Головного управління ПФУ в Полтавській області в призначенні ОСОБА_1 , яка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 50 років, мала страховий стаж роботи 31 роки 10 місяці 08 дні, пільговий стаж 19 років 03 місяців 16 днів, з посиланням на недосягнення нею 55-річного пенсійного віку, визначеного п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV, є протиправною.

А тому, враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про те, що ОСОБА_3 набула право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ, а отже, позов в цій частині підлягає задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 р. у справі №360/3611/20.

Отже, позивачка, яка на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії, досягла 50-річного віку, мала необхідний стаж роботи.

Щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 04.02.2000 р. по 15.01.2003 р. електрозварником ручного зварювання АТ «Криворізький залізорудний комбінат», суд зважає на таке.

Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Так, згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами пункту 20 вказаного Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5)

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Отже, аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. В разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно із записами в трудовій книжці ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 29.05.1990 р.:

- з 04.02.2000 р. прийнята електрозварником ручного зварювання АТ «Криворізький залізорудний комбінат» 3 розряду з правом пільгового пенсійного забезпечення по Списку №2;

- з 11.02.2003 р. переведена електрозварником ручного зварювання 3 розряду дільниці №9 ремонтно-механічного заводу (Список №2).

Отже, в трудовій книжці ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 29.05.1990 р. містяться відомості про роботу позивачки з 04.02.2000 по 11.02.2003 на посаді електрозварником ручного зварювання.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 30.04.2022 р. №281, ОСОБА_1 працювала в АТ «Криворізький залізорудний комбінат» ремонтно-механічний завод за професією, посадою:

- з 04.02.2000 р. по 15.01.2003 р. - електрозварником ручного зварювання виконував /характер виконуваних робіт/ - повний робочий день був зайнятий на різанні і ручному зварюванні в виробництві, на роботах, професіях і показниках з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах , що передбачено : Списком 2, розділ XXXIII, позиція 756, Постанова КМУ від 11.03.1994 р. №162, ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». «Атестація робочих місць за умовами праці» наказ по підприємству від 04.12.1995 р. №138, лист про продовження дії наказу про «Атестацію робочих місць за умовами праці» від 10.07.2007 р. №387 продовжено з 04.12.1995 р. по 13.12.2001 р. Атестація робочих місць за умовами праці наказ по підприємству від 14.12.2001 р. №127/1.;

- з 16.01.2003 р. по 02.08.2016 р. - електрозварник ручного зварювання виконував /характер виконуваних робіт/ - повний робочий день був зайнятий на різанні і ручному зварюванні у виробництві, на роботах, за професією зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що передбачено: Списком №2 розділ 33 позиція 33 Постанова КМУ від 16.01.2003 р. №36, ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Атестація робочих місць за умовами праці» наказ по підприємству від 14.12.2001 р. №127/1, «Атестація робочих місць за умовами праці» наказ по підприємству від 09.12.2005 р. № 613, «Атестація робочих місць за умовами праці» наказ по підприємству від 07.12.2010 р. №1240, «Атестація робочих місць за умовами праці» наказ по підприємству від 07.12.2015 р. №2711;

- з 03.08.2016 р. по теперішній час продовжує працювати - електрозварник ручного зварювання, виконувала /характер виконуваних робіт/ - зайнятий повний робочий день на різанні і ручному зварюванні у виробництві, на роботах , за професією зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що передбачено : Списком 2, розділ XXXIII Постанова КМУ від 24.06.2016 р. №461, ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Атестація робочих місць за умовами праці» наказ по підприємству від 07.12.2015 р. №2711, «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» наказ по підприємству від 07.12.2020 р. №5003.

За період з 04.02.2000 р. по 30.04.2022 р. - 22 років 2 місяці 26 днів.

Отже, згідно із надаю довідкою позивачка у період з 04.02.2000 р. по 15.01.2003 р. працювала електрогазозварником ручного зварювання повний робочий день, яка передбачена Списком №2.

В якості підстави для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідачем у рішенні від 02.09.2022 р. №95 зазначено, що період роботи з 04.02.2000 р. по 15.01.2003 р. згідно довідки від 30.04.2022 р. № 281 зараховано загальним страховим стажем без пільг, оскільки в довідці від 30.04.2022 р. №281 зазначена позиція (19756) не відповідає позиції по цій посаді, передбаченій в пільгових Списках, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162. Пільгова довідка підлягає дооформленню.

Суд вважає необґрунтованою відмову відповідача у зарахуванні спірного періоду, оскільки формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 30.09.2019 р. у справі №638/18467/15-а та від 15.11.2019 р. у справі №495/5161/17.

Суд звертає увагу, що списки № 1, 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 1 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Розділом XXXII «Загальні професії» списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, передбачалися професії «газозварник», «електрозварник».

Розділом XXXIII «Загальні професії» списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, передбачалися професії «газозварник» 620), «електрозварник» 905) на автоматичних і напівавтоматичних машинах, «електрозварник» 906) ручного зварювання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачені професії «електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки» 756), «електрозварники ручного зварювання» 906).

Постановою Кабінету Міністрів від 16 січня 2003 №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, у якому в розділі XXXIII «Загальні професії» передбачались професії: «електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки», «електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах,зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах», «електрозварники ручного зварювання».

З огляду на викладене, професія електрогазозварника (газоелектрозварника) передбачена в усіх Списках № 2.

Суд звертає увагу, що відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16 січня 1985 року № 17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій, пов`язаних зі зварюванням металів, і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для ствердження, що професія зварника, електрозварника та газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом від 27.03.2020 р. у справі № 607/1266/17.

Також, матеріалами справи підтверджено, що робоче місце «електрогазозварник» атестоване за Списком №2, яку позивачка обіймала на підприємстві у спірний період, зайнятість на якій надає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

За таких обставин, суд вважає безпідставним не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивачки за Списком №2 періоду її роботи електрогазозварником ручного зварювання з 04.02.2000 р. по 15.01.2003 р.

З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку, що відмовляючи зараховувати період роботи позивачки електрогазозварником ручного зварювання з 04.02.2000 р. по 15.01.2003 р. до стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідачі діяли не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому рішення про відмову у призначенні пенсії, є протиправними та підлягають скасуванню, а порушені права позивача слід відновити шляхом зобов`язання Головного управління ПФУ в Полтавській області зарахувати до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи позивачки електрогазозварником ручного зварювання з 04.02.2000 р. по 15.01.2003 р.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, суд зазначає таке.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя статті 44 Закону № 1058-IV).

За приписами частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014) (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.3 Порядку № 22-1:

- заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб;

- заява про призначення пенсії може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.08.2015 за № 991/27436;

- заява про призначення пенсії може подаватись представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно із пунктом 1.8 Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 встановлено:

- рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи;

- рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

За приписами пункту 4.10 Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Вищевказане свідчить про те, що розгляд документів та безпосередньо прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії розглядає пенсійний орган за принципом екстериторіальності. Тобто, не за місцем проживання/реєстрації пенсіонера.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління ПФУ в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до пункту "б" частини І статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1- 5/2018 (746/15) від 23 січня 2020 року № 1-р/2020.

У зв`язку із наведеним, відсутні підстави для задоволення позову в частині зобов`язання Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області призначити пенсію.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Так, позивачка просить призначити їй пенсію, з дня звернення за призначенням пенсії, тобто з 29.08.2022 р.

Проте, відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою повного та ефективного захисту прав позивача, суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог.

Оскільки позивач досягла пенсійного віку, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах (50 років), 20.03.2022 р., а із заявою про призначення пенсії звернулася 29.08.2022 р., тобто не в межах трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, а тому пенсія має бути призначена саме з дати звернення з відповідною заявою 29.08.2022 р.

При цьому, суд зазначає, що повноваження Пенсійного фонду щодо призначення пенсії не є дискреційними, з огляду на таке.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Стосовно дискреційних повноважень, суд, за наслідками аналізу вказаних положень, зазначає, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

У такому випадку дійсно суд, за загальним правилом, не завжди може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки, як правило, який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.

Натомість, у цій справі, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними, оскільки у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний до вчинення конкретних дій призначити пенсію, в іншому випадку, такі дії є неправомірними, тобто у відповідача у спірних правовідносинах існував лише один правомірний варіант поведінки (призначити пенсію) і він не мав законної можливості на власний адміністративний розсуд (дискрецію) не призначати таку пенсію.

Умовами для призначення пенсії законодавство визначає цілком визначені матеріально-правові факти, а не бажання на вільний розсуд (дискрецію) пенсійного органу.

В іншому випадку законодавець формулював би відповідні положення закону із застосуванням формулювань на зразок «пенсійний орган може призначити пенсію» чи «пенсійний орган має право призначити пенсію» тощо, щоб вказувало на те, що це залежить виключно від його розсуду, а не від виконання особою передбачених законом умов.

Отже, повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними.

З урахуванням викладеного, враховуючи підтвердження обґрунтованості позовних вимог відповідними доказами, суд вважає, що позов належить задовольнити частково.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому підлягає стягненню з Головного управління ПФУ в Чернівецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у сумі 496,20 грн.

Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул.Соборності, 66, м.Полтава, 36014, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 02.09.2022 р. №95 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 04.02.2000 р. по 15.01.2003 р. на посаді електрогазозварника ручного зварювання до стажу роботи за Списком №2 згідно з п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 29.08.2022 р. відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул.Соборності, 66, м.Полтава, 36014, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко