Справа № 280/1703/23
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

21 березня 2023 рокуСправа № 280/1703/23 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Садовий І.В., розглянувши заяву Комунального некомерційного підприємства «Обласний медичний центр серцево-судинних захворювань» Запорізької обласної ради про забезпечення позову у справі

за позовною заявою Комунального некомерційного підприємства «Обласний медичний центр серцево-судинних захворювань» Запорізької обласної ради (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.78; )

до Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації (69107, м. Запоріжжя, пр.Соборний, буд. 164; )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Запорізька обласна рада (69107, м. Запоріжжя, пр.Соборний, буд. 164; )

про визнання протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Комунального некомерційного підприємства «Обласний медичний центр серцево-судинних захворювань» Запорізької обласної ради (далі позивач) до Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Запорізька обласна рада (далі третя особа), в якому позивач просить суд:

- прийняти позовну заяву та відкрити провадження у справі, розгляд якої здійснювати за правилами загального позовного провадження;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №257/в-с від 28.02.2023;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №337/в-с від 15.03.2023;

- за результатом розгляду справи присудити на користь позивача понесені ним судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, зокрема сплачений судовий збір у розмірі 5368,00грн. (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень 00 копійок), а також витрати на професійну правничу допомогу, докази понесення, яких буде надано у відповідності до частини 7 статті 139 КАС України.

Разом із позовною заявою 21.03.2023 позивач подав до суду заяву про забезпечення позову (вх.№11421), в якій просить суд зупинити дію наказів відповідача №257/в-с від 28.02.2023 та №337/в-с від 15.03.2023 до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

В обґрунтування поданої заяви зокрема зазначено, що Комунальне некомерційне підприємство «Обласний медичний центр серцево-судинних захворювань» Запорізької обласної ради це високотехнологічний медичний центр кардіології міста Запоріжжя, який включає в себе стаціонар, консультативну поліклініку, діагностичні та допоміжні підрозділи (відділення функціональної діагностики, клініко-діагностична лабораторія, рентген-кабінет, кабінет ФГДС, кабінети лікувальної фізкультури та медичного масажу). Метою центру є надання фахової допомоги при серцево-судинних захворюваннях громадянам міста Запоріжжя, у тому числі військовослужбовцям. Водночас зауважено, що допуск до перевірки осіб, що не мають на це відповідних повноважень, призведе до розкриття інформації про евакуацію військовослужбовців до закладу, взаємодію з військовослужбовцями, кураторів від військового шпиталю, медичної документації військовослужбовців, реєстрів військовослужбовців, організацію доставки та відправки військовослужбовців тощо. Наголошено, що у діючому законодавстві міститься не тільки заборона розповсюдження персональних даних, але і кримінальна відповідальність за розголошення лікарської таємниці. Відповідно до пункту 5.9 Переліку затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 27.12.2016 № 720, відомості про медичні послуги, що надаються Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, утвореним відповідно до законів України, за умов воєнного стану (особливого періоду), у яких розкриваються за окремими показниками види, напрями, номенклатура, терміни, обсяги послуг є службовою інформацією. Як вбачається зі зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого Наказом Центрального управління Служби безпеки України від 23.12.2020 №383, відомості про медичні послуги, що надаються Збройним силам України, іншим військовим формуванням, утвореним відповідно до законів України за умов воєнного стану, у яких розкриваються за сукупністю всіх показників види, напрями, номенклатура, терміни, обсяги послуг відносяться до категорії таємної інформації. Відтак, на думку позивача, надання інформації третім особам про військовослужбовців в умовах військового стану є протиправним.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Приймаючи рішення про забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлює винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи (позовної заяви) та керуючись законом.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Суд зазначає, що статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існують зазначені підстави, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

В розумінні наведеної норми закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.

Зміст вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити адміністративний позов лише за наявності 2 обов`язкових умов: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Суд звертає увагу позивача, що необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є також існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У рішенні ЄСПЛ від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настане подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2021 року у справі №600/1136/20-а зазначав, що щодо наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, як підстави для забезпечення позову, то вони повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав, повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень.

У іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивачів до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію по справі.

Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має встановити наявність саме таких ознак, які свідчать про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом, а не встановлювати правомірність/протиправність оскаржуваного рішення на цій стадії.

Так, в обґрунтування наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову заявник зокрема посилається на очевидну протиправність оскаржуваних наказів.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що очевидність ознак протиправності оскаржуваних наказів, в контексті спірних правовідносин, може бути підтверджена виключно під час судового розгляду, на підставі з`ясування фактичних обставин справи та оцінки доказів, які такі доводи і обставини можуть підтвердити.

Суд зауважує, що в даному випадку вирішення питання про очевидність ознак протиправності оскаржуваних наказів відповідача під час розгляду заяви позивача про забезпечення позову може свідчити про правову позицію суду наперед до розгляду справи по суті, чим може потенційно порушити принцип безсторонності (неупередженості) адміністративного процесу.

Відтак, суд відхиляє наявність такої підстави як очевидна протиправність оскаржуваних наказів.

Крім того, позивачем не надано й доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а лише зазначено про можливе розкриття таємної інформації про надання медичної допомоги військовослужбовцям Збройних сил України.

Так, позивачем не надано доказів, що на Комунальне некомерційне підприємство «Обласний медичний центр серцево-судинних захворювань» Запорізької обласної ради покладено обов`язки з надання фахової медичної допомоги військовослужбовцям Збройних сил України чи іншим військовим формуванням, утвореним відповідно до Законів України та не підтверджено жодним належним та допустимим доказом, що проведення відповідачем планового аудиту може призвести до розкриття службової інформації, яка відноситься до категорії таємної інформації.

Отже, викладені в заяві обставини та надані докази не можна вважати такими, що очевидно призведуть до заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або є очевидні ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, передчасною та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150-157, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Комунального некомерційного підприємства «Обласний медичний центр серцево-судинних захворювань» Запорізької обласної ради про забезпечення позову, - відмовити.

Копію ухвали направити позивачу по справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення ухвали у повному обсязі.

Суддя І.В. Садовий