Справа № 200/1648/22
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року справа №200/1648/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 5 вересня 2022 року у справі № 200/1648/22 (головуючий І інстанції Волгіна Н.П.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просив: визнати протиправною бездіяльність з нездійснення нарахування та виплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми індексації грошового забезпечення за період з червня 2016 року по жовтень 2017 року згідно положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати» за весь період затримки виплати заборгованості за відповідний місяць; зобов`язати здійснити нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням строків виплати суми індексації грошового забезпечення за червень 2016 року по жовтень 2017 року згідно положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати» та Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» за весь період затримки виплати заборгованості за відповідний місяць.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 5 вересня 2022 року позов задоволений: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період червень 2016 року - жовтень 2017 року; зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період червень 2016 року жовтень 2017 року - за весь період затримки заборгованості з індексації за відповідні місяці.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апелянт вважає, що відсутні правові підстави для виплатити позивачу згідно ст. 4 Закону № 2050 компенсації втрати грошових доходів пенсії, оскільки умовою виплати такої компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. З матеріалів справи вбачається, що позивач в червні 2021 року звернувся до Донецького окружного адміністративного суду (справа № 200/7641/21) щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за червень 2016-жовтень 2017 роки.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.09.2021 року зобов`язано нарахувати та виплатити суму індексації грошового забезпечення під час проходження служби в поліції за червень 2016-жовтень 2017.

На виконання судового рішення, після відрахування обов`язкових податків та зборів 21.10.2021 року на рахунок позивача перераховано суму індексації грошового забезпечення за червень 2016 - жовтень 2017 роки в розмірі 3324,54 грн.

Таким чином, з моменту прийняття рішення суду відповідачем нараховано та виплачено позивачу компенсацію в місячний строк, тому відсутні підстави для задоволення позову. Крім того, судом першої інстанції, при прийняті рішення по справі, вказано, що під доходами визначеними у законі (Закон № 2050-ІІІ) слід розуміти, зокрема, суму індексації грошових доходів громадян. Із вказаною позиція суду погодитись неможливо, адже Законом України від 04.02.2021 № 1214-IX доповнено частину другу статті 2 Закону № 2050-ІІІ таким змістом: «сума індексації грошових доходів громадян». Внесені зміни вступили в закону силу з 26 лютого 2021 року. Крім того, постановою КМУ від 14.04.2021 № 355 внесено зміни до Порядку № 159, а саме доповнено пункт 3 абзацами такого змісту, зокрема, «сума індексації грошових доходів громадян». З цього приводу, суд першої інстанції у мотивувальний частині рішення зазначає, що «...у пункті 3 Порядку № 159 (у редакції, чинній як з 14 квітня 2021 року так і до 14 квітня 2021 року) прямо зазначено, що компенсації підлягають грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і які не мають разового характеру, разом із сумою індексації: у редакції, чинній до 14 квітня про це зазначено у першому абзаці цього пункту, у чинній редакції у шостому абзаці...». Вважаємо таке твердження помилковим, оскільки перший абзац пункту 3 порядку № 159 (у редакції до 14.04.2021 року) встановлював, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення). Отже, законодавцем чітко визначені види доходів, які підлягають компенсації у разі їх виплат з порушенням місячного терміну, і індексація, як окремий вид доходу, у даному випадку не є самостійним видом компенсації. При цьому, такий вид доходу, як індексація підлягала компенсації у разі втрати частини доходу лише з 14.04.2022 року. Таким чином, до 26 лютого 2021 року нормами чинного законодавства не було передбачено здійснення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації, як окремого виду заробітної плати. Як вбачається із матеріалів справи, у справі № 200/7641/21 спірним було право нарахування на виплати позивачу індексації за 2016-2017 роки. Рішенням суду зобов`язано Головне управління нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за червень 2016 - жовтень 2017 роки, тобто не грошове забезпечення з урахуванням індексації за вказаний період, а лише індексацію, як окремий вид доходу. Відповідно до положень Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 у редакції чинній до 2021 року, тобто до моменту виникнення спірних правовідносин, компенсація втрати частини доходу у разі порушення строків виплати індексації передбачена не була.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі № 200/7641/21, яке набрало чинності 29 жовтня 2021 року, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за червень 2016 року - жовтень 2017 року; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за червень 2016 року - жовтень 2017 року ОСОБА_1 (а.с. 13-15).

22 жовтня 2021 року відповідач згідно платіжного доручення № 658689912 від 22 жовтня 2021 року нарахував та виплатив позивачу суму індексації грошового забезпечення за червень 2016 року жовтень 2017 року в розмірі 3 324,54 грн (а.с. 16).

30 листопада 2021 року позивач звернувся із запитом до відповідача щодо виконання Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі № 200/7641/21 (а.с. 17).

Листом від 8 грудня 2021 року (вих. № 645зі/26/02-2021) позивачу повідомлено, що розмір нарахованої йому суми індексації грошового забезпечення за червень 2016 року жовтень 2017 року складає 3 375,17 грн, після відрахування обов`язкових податків та зборів кошти у сумі 3 324,54 грн були перераховані на картковий рахунок ОСОБА_1 (а.с. 17-18).

13 грудня 2021 року позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Донецькій області із заявою, у якій просив здійснити нарахування та виплату суми компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням строків виплати суми індексації його грошового забезпечення за червень 2016 року жовтень 2017 року, - за весь період затримки виплати заборгованості за відповідний місяць (а.с. 19-20).

Листом від 30 грудня 2021 року (вих. № Б-328/26/02-2021) Головне управління Національної поліції в Донецькій області повідомило позивачу, що бюджетне законодавства забороняє керівникам бюджетних органів брати на себе зобов`язання понад наявні кошторисні призначення, тому Головне управління Національної поліції в Донецькій області не наділено повноваженнями нараховувати та виплачувати компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення (а.с. 21-22).

За ст. 1 Закону України від 19.10.2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно статті 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення), сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Як вже зазначалось судом, індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є однією із основних державних гарантій. При цьому індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру.

Отже, сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення, про що неодноразово висловлювався Верховний Суд, в тому числі у постановах від 23 жовтня 2019 року у справі № 825/1832/17, від 16 квітня 2020 року у справі №822/3307/17, від 16 вересня 2020 року у справі № 815/2590/18.

За п. 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженому постановою КМУ від 21 лютого 2001 року № 159 (далі Порядок № 159), компенсації підлягають грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і які не мають разового характеру, разом із сумою індексації: у редакції, чинній до 14 квітня 2022 року про це зазначено у першому абзаці цього пункту, у чинній редакції у шостому абзаці.

Як наслідок, заперечення відповідача з приводу непередбачення проведення компенсації нарахованої індексації грошового забезпечення Порядком № 159 судом відхиляються.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст. 3 Закону № 2050-III).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 Закону № 2050-III).

За ст. 7 Закону № 2050-III відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Відповідальність власника або уповноваженого ним органу (особи) за несвоєчасну виплату доходів визначається відповідно до законодавства.

Використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 13 січня 2020 року у справі № 803/203/17, від 15 жовтня 2020 року у справі № 240/11882/19.

Відповідачем 22 жовтня 2021 року на виконання рішення суду у справі № 200/7641/21 нараховано та виплачено позивачу суму індексації грошового забезпечення за червень 2016 року -жовтень 2017 року.

Враховуючи наявність факту несвоєчасної виплати позивачу індексації грошового забезпечення за червень 2016 року-жовтень 2017 року, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів.

Крім того, необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050-III, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, або відмовити у її виплаті. А тому тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

Судом враховано правову позицію Верховного Суду в постанові від 9 червня 2021 року у справі № 240/186/20.

За матеріалами справи позивач звертався до відповідача із заявою про виплату компенсації втрати частини доходу. Таким чином, позивачем дотримано, визначеної Законом № 2050-III, умови щодо звернення до відповідача із заявою про виплату відповідної компенсації.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправною бездіяльності ГУНП в Донецькій області щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період червень 2016 року - жовтень 2017 року; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період червень 2016 року - жовтень 2017 року, за весь період затримки заборгованості з індексації за відповідні місяці.

На підставі встановлених обставин справи та наведених нормативно-правових норм, які регулюють спірні відносини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно вирішив справу, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 5 вересня 2022 року у справі № 200/1648/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 20 березня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв