Справа № 607/14684/16-а
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 607/14684/16-а пров. № 857/Н-1/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.

за участі секретаря судового засідання Хабазні Ю.Є.,

позивач: ОСОБА_1

відповідач: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_2 про перегляд за виключними обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 року у справі № 607/14684/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дії та бездіяльності протиправними

В С Т А Н О В И В:

23 січня 2023 року Восьмим апеляційним адміністративним судом зареєстровано заяву ОСОБА_2 перегляд за виключними обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 року у справі № 607/14684/16-а. Вказана заява подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Підставою для перегляду постанови за виключними обставинами заявник зазначає прийняття Конституційним Судом 23.12.2022 рішення щодо відповідності Конституції України підпункту 1 пункту 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889VIII (щодо гарантій соціального захисту державних службовців).

Звертає увагу суд на те, що Конституційний Суд України визнав, що підпункт 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» №0889 суперечить частині першій, другій етапі 8, частині першій етапі 24, статті 46 Конституції України в тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723. Припис Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України( є неконституційним).

ОСОБА_2 вважає, що вищезгадана обставина має значення для вирішення справи і є визначальною для постановлення правильного рішення. З огляду на наведене та враховуючи те, що Конституційний Суд України визнав підпункт 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 15 грудня 2015 року №889 таким, що не відповідає Конституції України постанова Львівського апеляційного суду від 30.05.2017 року у справі №876/3340/17 підлягає розгляду за виключними обставинами згідно Кодексу адміністративного судочинства України.

Просить заяву задовольнити, скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року у справі № 607/14684/16-а та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2023 року витребувано з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області матеріали справи № 607/14684/16-а. На виконання вимог ухвали, матеріали справи до суду апеляційної інстанції надійшли 16.02.2023.

Ухвалами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2023 відкрити провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд за виключними обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 року у справі № 607/14684/16-а та призначено заяву до розгляду у судовому засіданні 21.03.2023, про що учасники справи були належним чином повідомлені.

15.03.2023 від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до суду надійшло заперечення на заяву ОСОБА_2 про перегляд за виключними обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 року у справі № 607/14684/16-а. Вважає наведені у заяві доводи необґрунтованими та звертає увагу на те, що колегія суддів Львівського апеляційного суду переглядаючи рішення суду першої інстанції у цій справі прийшла до переконання про те, що підстави для перерахунку пенсії відсутні, а відтак позов не підлягав до задоволення. Просить у задоволенні заяви відмовити.

Окрім того, зазначає про те, що рішення Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності)підпункту 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889 (щодо гарантій соціального захисту державних службовців) оприлюднено у Офіційному Віснику України №6 від 25.01.2023. Однак, звертає увагу суду на те, що Конституційний Суд України рішенням у справі №3-132/2018(5462/17) від 23 грудня 2022 року ухвалив, що підпункт 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889, визнаний неконституційним у зазначеному аспекті, втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 грудня 2022 року №64/2022 зі змінами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи заявника у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню, керуючись наступним.

21.12.2016 ОСОБА_2 звернувся з позовом до Тернопільського ОУПФ України Тернопільської області про визнання неправомірними та протиправними дій Тернопільського ОУПФ України Тернопільської області щодо прийняття рішення про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки, наданої ГТУЮ у Тернопільській області від 14 грудня 2016 року за № 6-22/10760 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії працюючим державним службовцям та зобов`язати відповідача провести йому перерахунок та виплату пенсії державного службовця в розмірі 80% місячної заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, зазначеній у вищевказаній довідці, та виплатити різницю між фактичною та належною до сплати пенсії з 01 червня 2016 року.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2017 року, позов задоволено частково. Визнано дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, які полягають у відмові ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку пенсії з розрахунку 80 % від суми заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, виходячи з її розміру станом на 01 грудня 2015 року, неправомірними. Зобов`язано Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити з 01 грудня 2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 з розрахунку 80 % заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення її розміру з 01 грудня 2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», виходячи з її розміру, зазначеного у довідці про заробітну плату № 6-22/10760 від 14 грудня 2016 року, виданій Головним територіальним управлінням юстиції у Тернопільській області, та провести відповідні виплати з урахуванням вже виплаченої суми пенсії.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просило скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області задоволено. Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2017 року у справі №607/14684/16-а - скасовано та прийнято нову, якою в задоволені позову відмовлено.

Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

В адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати обставину (підставу), яка виникла пізніше ухвалення судового рішення. Тобто, перегляд справи у зв`язку з виключними обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням підстав, які виникли після ухвалення судового рішення.

Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення;

3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

За приписами частин першої, другої статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині 1 цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Зі змісту поданої позивачем до Восьмого апеляційного адміністративного суду заяви про перегляд постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року за виключними обставинами вбачається, що останній, як на підставу для такого перегляду посилається на прийняття Конституційним Судом 23.12.2022 рішення щодо відповідності Конституції України підпункту 1 пункту 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889VIII (щодо гарантій соціального захисту державних службовців), згідно якого Конституційний Суд України визнав, що підпункт 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» №0889 суперечить частині першій, другій етапі 8, частині першій етапі 24, статті 46 Конституції України в тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723. Припис Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України( є неконституційним).

Однак, слід звернути увагу заявника на те, що Конституційний Суд України рішенням у справі №3-132/2018(5462/17) від 23 грудня 2022 року ухвалив, що підпункт 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889, визнаний неконституційним у зазначеному аспекті, втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 грудня 2022 року №64/2022 зі змінами.

Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (пункт 3), який у подальшому неодноразово продовжувався, та діяв на момент звернення позивача із заявою, та діє на момент розгляду цієї справи.

Однак, розглядаючи подану заяву про перегляд постанови за виключними обставинами, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду розглядав справу № 808/1628/18, обставини якої є подібними, та у постанові від 19 лютого 2021 року зазначив:

« положення пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.

Слід звернути увагу, що словосполучення «ще не виконане», яке вживається у пункті 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також «розширеного тлумачення» про яке зазначено в ухвалі Верховного Суду від 14 травня 2020 року, якою справу № 808/1628/18 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Аналогічні положення містяться у статті 91 Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України».

Наявність Рішення Конституційного Суду України № 1-р(II)/2019 від 25 квітня 2019 року по справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при вирішенні спору, крім того, на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття рішення судом першої інстанції положення вказаної норми були чинними та підлягали застосуванню.

не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання».

Колегія суддів бере до уваги висновок об`єднаної палати, а також те, що Велика Палата Верховного Суду не вбачала виключної правової проблеми у застосуванні пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України (справа № 808/1628/18).

Крім того, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року, про перегляд якої за виключними обставинами звернувся позивач, у задоволенні позову відмовлено. Отже, це рішення не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання.

Також, вказана правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 17.12.2019 у справі №808/2492/18, від 19.11.2018 у справі №755/4893/18 (755/18431/15-а), від 12.11.2020 у справі № 805/550/16-а, від 19.02.2021 у справі №808/1628/18.

Зважаючи на вищенаведене, в апеляційного суду відсутні підстави для неврахування правового висновку об`єднаної палати у справі, що розглядається.

Колегія суддів вважає, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, а тому, підстави для скасування постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року відсутні.

Відповідно до частини першої статті 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 325, 328, 361, 368, 369 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд за виключними обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 року у справі № 607/14684/16-а залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 року у справі № 607/14684/16-а залишити в силі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повне судове рішення виготовлено 21 березня 2023 року