Справа № 440/2593/22
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 р. Справа № 440/2593/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2022 (головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба) по справі № 440/2593/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Надежда Ритейл 2017"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Надежда Ритейл 2017" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило:

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.07.2021 №5 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 282 673,94 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю висновків податкового органу щодо порушення підприємством п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", оскільки при здійсненні фактичної перевірки АЗС ним не було проведено жодних вимірювань, обрахунків фактичних залишків нафтопродуктів, як і не виявлено жодних відхилень наявних на АЗС нафтопродуктів від даних обліку господарської одиниці.

З урахуванням наведеного, вважало податкове повідомлення-рішення від 30.07.2021 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 282 673,94 грн протиправним.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2022 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 30 липня 2021 року №5 в частині нарахування ТОВ "Надежда Ритейл 2017" штрафних (фінансових) санкцій за порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі 282 673,94 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській області на користь ТОВ "Надежда Ритейл 2017" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 240,11 грн.

Головне управління ДПС в Полтавській області (далі - відповідач), не погодившись із рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного висновку, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінки доводам відповідача про те, що під час перевірки податковим органом, шляхом аналізу наданих підприємством журналів обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою №13-НП та оперативного обліку скрапленого Вуглеводневого газу (СВГ) за формою №2-ГС, встановлено, надходження на АЗС №15 з магазином дизельного пального та скрапленого газу, що необліковані у відповідних журналах (відсутні записи про надходження бензину автомобільного, дизельного пального та скрапленого газу на АЗС) на загальну суму 260 838,81 грн, що є порушенням ведення порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та здійснення продажу лише тих товарів, які відображені в такому обліку.

При цьому, перевіряючим не надавались документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходилися у місці продажу (господарському об`єкті).

Отже, на думку апелянта, податкове повідомлення-рішення складено контролюючим органом правомірно.

Також не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо стягнення на користь ТОВ «Надежда Ритейл 2017» витрат на правову допомогу з огляду на відсутність доказів в підтвердження їх понесення .

Позивач не подав відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ГУ ДПС у Сумській області виданий наказ від 25.05.2021 №879-кп "Про проведення фактичної перевірку" за місцем фактичного провадження діяльності, розташування господарських об`єктів (зокрема, АЗС з магазином № 58 за адресою: Сумська область, м. Охтирка, площа Соборна, 6) через які здійснює господарську діяльність ТОВ "Надежда Ритейл 2017". Термін проведення перевірки визначити строком не більше 10 діб у період з 25.05.2021. Фактичну перевірку здійснити за період діяльності платника податків за місцем фактичного провадження господарської діяльності з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 ПК України з 01.04.2020 по день завершення перевірки. (а.с.73-74)

ГУ ДПС у Сумській області, на підставі наказу від 25.05.2021 та направлень на перевірку, проведено фактичну перевірку за місцем фактичного провадження діяльності, розташування господарських об`єктів (зокрема, АЗС з магазином № 58 за адресою: Сумська область, м. Охтирка, площа Соборна, 6), через які здійснює господарську діяльність ТОВ "Надежда Ритейл 2017", за результатами якої складено акт від 03.06.2021 №2828/18/23/РРО/41022256.

За висновками акту перевірки зазначено про порушення позивачем п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", в частині реалізації пального, що не обліковане у встановленому порядку.

Також, в акті перевірки зазначено, що дані щодо облікованого пального відповідають даним змінних журналів та первинних документів, що безпосередньо були надані в ході проведення перевірки за місцем розташування АЗС з магазином №58 за адресою: Сумська область, м. Охтирка, пл. Свободи, 6.

На підставі акту перевірки, 30.07.2021 податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № 5, яким до позивача на підставі п. 7 ст. 17, ст. 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" застосовано штрафні (фінансові) санкції у загальному розмірі 287 773,94 грн (у т.ч., 282 673,94 грн - за порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг").

Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку, за результатами якого останнє залишено без змін.

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 282 673,94 грн, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не встановлено фактів як не забезпечення підприємством обліку палива так і реалізації не облікованого пального та газу вуглеводневого скрапленого, що свідчить про протиправність податкового повідомлення рішення.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06 липня 1995 року (далі - Закон № 265/95-ВР), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Пунктом 12 ч. 1 ст. 3 Закону № 265/95-ВР передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Згідно статті 20 Закону №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розділом V Закону №265/95-ВР передбачено відповідальність за порушення вимог лише цього Закону, зокрема, фінансова санкція, встановлена статтею 20 зазначеного Закону, може бути застосована до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV).

Згідно з ч. ч. 1, 3, 5 ст. 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Статтею 6 Закону № 265/95-ВР передбачено, що облік товарних запасів юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) здійснюється у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 8 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси» , затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 № 246 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за № 751/4044, придбані (отримані) або вироблені запаси зараховуються на баланс підприємства/установи за первісною вартістю.

З урахуванням специфіки провадження діяльності з роздрібної торгівлі нафтопродуктами та з метою встановлення єдиного порядку організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155 затверджено Інструкцію про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція № 281/171/578/155).

Вимоги Інструкції № 281/171/578/155 є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб-підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

Згідно з підпунктом 10.2.10 пункту 10.2 Інструкції № 281/171/578/155 на підставі товарно-транспортних накладних та акта приймання (у разі його наявності) оператор автозаправної станції має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на автозаправну станцію за формою № 13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту автозаправної станції за формою № 17-НП.

Підпунктом 10.3.1.3 пункту 10.3 Інструкції № 281/171/578/155 встановлено, що облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи реєстратор розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною автозаправною станцією, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою. Відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у змінному звіті автозаправної станції за формою № 17-НП.

Відповідно до підпунктів 10.3.2 - 10.3.4 пункту 10.3 Інструкції № 281/171/578/155 відпуск нафтопродуктів за безготівковим розрахунком за відомостями здійснюється автозаправною станцією на підставі договорів, укладених між підприємством та споживачем. Відпуск нафтопродуктів відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою № 16-НП, яка ведеться безпосередньо на автозаправній станції, що підтверджується підписами оператора автозаправної станції та водія.

Підприємства, автозаправні станції на підставі відомостей про відпуск нафтопродуктів періодично, але не менше одного разу на місяць, виписують зведені відомості-рахунки кожному споживачу за марками нафтопродуктів та цінами, установленими протягом місяця. У рахунках обов`язково зазначаються кількість та загальна вартість відпущених нафтопродуктів, у тому числі податок на додану вартість.

Звіряння розрахунків із споживачами за відпущені нафтопродукти здійснюється щомісяця не пізніше п`ятого числа наступного за звітним місяцем.

За правилами підпунктів 10.3.3.1, 10.3.3.2, 10.3.4.1, 10.3.4.2 пункту 10.3 Інструкції № 281/171/578/155 заправлення автомобілів за талонами та відпуск нафтопродуктів за платіжними картками відображається у змінному звіті автозаправної станції за формою № 17-НП.

Судом встановлено, що податковим органом застосовано до ТОВ «Надежда Ритейл 2017» штрафні санкції за порушення ведення у встановленому законодавством порядку обліку пального за місцем його реалізації.

Вказані висновки зроблені відповідачем за наслідками аналізу журналів обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою № 13-НП та оперативного обліку скрапленого вуглеводневого газу (СВГ) за формою № 2-ГС, в яких відсутні записи про надходження дизельного пального, бензину автомобільного та скрапленого газу на АЗС .

Разом з тим, судом першої інстанції досліджено Журнал обліку нафтопродуктів по АЗС № 58 м. Охтирка, в якому за період з жовтня 2020 по травень 2021 містяться відомості щодо надходження пального дизельного палива та бензину, а в журналі обліку надходжень газу, що поступив міститься відомості за період з січня по лютий 2021 р. про надходження газу.(а.с.88-91)

На підтвердження оприбуткування пального шляхом внесення відомостей про прийняті об`єми палива до РРО позивачем як податковому органу так і суду надано копії Х-звітів.

Так само відповідні відомості позивач відобразив в бухгалтерському обліку шляхом обліку операцій з приймання пального по рахунку 0241 «Товари на складі».

Крім того, ТОВ «Надежда Ритейл 2017» надавались під час проведення перевірки копії змінних звітів АЗС (форма 17-НП), які також не взяті до уваги податковим органом під час прийняття спірного податкового повідомлення-рішення. Такі ж документи долучено позивачем і до матеріалів справи.

Доводи апелянта щодо ненадання позивачем перевіряючим документів, які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) колегія суддів вважає такими, що спростовуються актом перевірки, в якому зазначено про використання податковим органом журналів обліку нафтопродуктів та надходжень газу, Х-звітів.

При цьому, в акті перевірки зазначено, що дані щодо облікованого пального відповідають даним змінних журналів та первинних документів, що безпосередньо були надані в ході проведення перевірки за місцем розташування АЗС з магазином №58 за адресою: Сумська область, м. Охтирка, пл. Свободи, 6.

Отже, вірним є висновок суду першої інстанції, що позивачем доведено належними доказами факт оприбуткування пального та газу вуглеводневого скрапленого в об`ємах, зазначених в акті перевірки.

Оскільки у позивача наявні первинні документи, що є підставою для оприбуткування пального та внесення записів до облікових бухгалтерських реєстрів, та документи, що підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей до об`єктів торгівлі, облік товарних запасів ведеться відповідно до Положення про облікову політику товариства з урахуванням загальних вимог, визначених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відсутні підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій у зв`язку із незабезпеченням ведення обліку залишків товарно-матеріальних цінностей за місцем їх реалізації.

Також судом першої інстанції враховано, що єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком нафтопродуктів (усіх типів, марок і видів (залежно від масової частки сірки) визначено Інструкцією №281/171/578/155, вимоги якої є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

До суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (стаття 20 Закону №265/95-ВР).

Тобто, при проведенні обрахунку штрафної санкції слід відштовхуватися від фактичного обсягу не облікованого товару.

Відповідачем не доведено, а судом не встановлено, проведення податковим органом при здійсненні фактичної перевірки вимірювань, обрахунків фактичних залишків нафтопродуктів на АЗС, що є необхідною умовою для перевірки наявності не оприбуткованих нафтопродуктів, як і виявлення відхилень наявних на АЗС нафтопродуктів від даних обліку позивача.

Разом з тим єдиним можливим способом перевірки наявності не облікованих нафтопродуктів є співставлення даних обліку звітів АЗС за формою №16-НП та №17-НП та даних РРО із фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів.

Аналогічна правова позиція викладена і, зокрема, в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі №823/1917/16, від 25.05.2022 у справі №1.380.2019.004011.

Доводи апелянта щодо незабезпечення позивачем обліку товарів, посилаючись на Інструкцію 281/171/578/155 повністю спростовані наданими позивачем разом з позовною заявою письмовими доказами.

При цьому, як вірно зауважив суд першої інстанції поняття «облік» нафтопродуктів, в розумінні вказаної Інструкції є відмінним від поняття «обліку» товарів у розумінні Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій», оскільки Інструкція №281/171/578/155, порушення вимог якої, на думку контролюючого органу встановлено в ході перевірки, не розроблена на виконання Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Подібні висновки викладено Верховним Судом у постанові від 05.03.2019 по справі №806/2402/16, від 25.05.2022 у справі №1.380.2019.004011.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте відповідачем не доведено порушення ТОВ "Надежда Ритейл 2017" вимог п. 12 ч. 3 Закону №265/95-ВР, а саме: не забезпечено ведення обліку, в порядку встановленому законодавством, залишків товарно - матеріальних цінностей за місцем їх реалізації та/або запасів на складах.

З огляду на зазначене вірним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для скасування спірного податкового повідомлення рішення.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу колегія суддів зазначає, що судовим рішенням таких витрат не стягнуто, а вирішено питання лише щодо відшкодування витрат зі сплати судового збору,

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2022 по справі № 440/2593/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова