Справа № 445/2711/21
Суддя: Сивак В. М.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 445/2711/21
Провадження № 2-а/445/6/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до органу опіки та піклування Золочівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся з позовом до Органу опіки та піклування Золочівської районної державної адміністрації Львівської області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що проявилася у відмові вчинити дії, передбачені ст. 254, 255 КУпАП, та зобов`язати орган опіки та піклування скласти протокол у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 184 КУпАП, відносно ОСОБА_2 , і скерувати такий на розгляд до суду. В обгрунтування позову вказує, що він та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 .. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір`ю. Вказав, що ОСОБА_2 постійно створює йому перешкоди у вихованні та спілкуванні з дитиною, у зв`язку з чим він звернувся до органу опіки та піклування Золочівської районної державної адміністрації Львівської області із заявою про визначення способу та порядку його участі, як батька, у вихованні та спілкуванні з дочкою. Комісією Золочівської РДА Львівської області видано висновок №1, затверджений розпорядженням Золочівської РДА від 27.01.2017 року №35 "Про визначення способів участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дочкою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого він має право на спільне проведення часу з дочкою ОСОБА_3 , за домовленістю з матір`ю з 10 год. до 16 год. в суботу в перший та третій тиждень місяця і в неділю в другий та четвертий тиждень місяця. ОСОБА_2 необхідно забезпечувати належні умови для його спілкування з дитиною, а ОСОБА_1 зобов`язаний попереджати ОСОБА_2 в переддень його візиту, в разі неможливості зустрічі з дитиною. Однак, дане розпорядження органу опіки та піклування ОСОБА_2 порушує, чим чинить перешкоди у його спілкуванні з дитиною, та його участі у вихованні. 19.12.2019 року він звернувся до органу опіки та піклування Золочівської РДА Львівської області із заявою про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КУпАП. Проте, орган опіки та піклування відмовив йому в задоволенні вказаної заяви, зсилаючись на те, що службою у справах дітей було проведено роботу з матір`ю дитини, та отримано пояснення, згідно яких ОСОБА_2 не чинить перешкод у його спілкуванні з дитиною. Окрім того, вказує, що 25.11.2019 року він звернувся до Золочівського райононго суду Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Рішенням суду його позовні вимоги задоволені частково. 26.02.2020 року він звернувся до органу опіки та піклування про збільшення його участі у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні, яку було задоволено відповідним висновком відповідача, затвердженого відповідним розпорядженням Золочівської РДА Львівської області. Однак, оскільки відповідачка продовжила йому чинити перешкоди у побаченнях та спілкуванні з дитиною, він знову 25.11.2021 року звернувся до органу опіки та піклування про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 184 КУпАП. Відповідач 25.02.2021 року в черговий раз відмовив йому в задоволенні даної заяви, мотивуючи тим, що рішення органу опіки та піклування втратило чинність, у зв`язку із ухваленням Золочівським районним судом Львівської області рішення від 21.07.2020 року. Вважає, таку бездіяльність органу опіки та піклування неправомірною, такою, що не відповідає вимогам закону, Інструкції оформлення посадовими особами органів опіки та піклування матеріалів адміністративного правопорушення, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики від 06.08.2019 року № 1201.

Представник відповідача подав до суду відзив, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. Вказав, що органом опіки та піклування 16.12.2019 року отримано ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 16.12.2019 року про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. 19.12.2019 року позивач звернувся із заявою до органу опіки та піклування про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 184 КУпАП ОСОБА_2 за невиконання рішення органу опіки та піклування. ОСОБА_1 представником органу було роз`яснено про неможливість розгляду даної заяви, оскільки він звернувся до суду з позовною заявою для вирішення питання про усунення перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні, що на підставі п.3 абзацу 2 ст. 19 СК України, унеможливлює розгляд його заяви.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив відмовити в задоволенні позовної заяви з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву.

Встановивши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши такі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Віповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що висновком комісії РДА з питань захисту прав дитини від 26.01.2017 року №1, затвердженим розпорядженням голови Золочівської РДА Львівської області №35 від 27.01.2017 року, визначено способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до органу опіки та піклування із заявою про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП, що підтверджується копією даної заяви.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач звернувся до Золочівського районного суду Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у її вихованні, яку рішенням суду від 21.07.2020 року задоволено частково, визначено спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною та її вихованні. Дане рішення набрало законної сили 30.03.2021 року.

Згідно відповіді на звернення ОСОБА_1 від 14.01.2020 року № 56-63/0/2-20, останньому повідомлено, що службою у справах дітей проведено роботу з матір`ю дитини та отримано від неї пояснення, згідно яких вона повідомила, що не чинить перешкод йому у спілкуванні з дитиною та рекомендовано йому звернутися до органу опіки та піклування із заявою про зміну порядку спілкування з дитиною.

26.02.2020 року позивач звернувся до органу опіки та піклування із заявою про зміну порядку спілкування з дитиною, яку згідно з висновком органу опіки та піклування від 12.06.2020 №1, затвердженого відповідним розпорядженням голови Золочівської РДА, було розглянуто та встановлено новий порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.

25.01.2021 року ОСОБА_1 звернувся до органу опіки та піклування із заявою про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП, що підтверджується копією даної заяви, зокрема, за невиконання рішення органу опіки та піклування №1 від 12.06.2020 року, що підтверджується відповідною заявою позивача.

Згідно відповіді наданої Золочівською РДА від 25.02.2021 року № 477/3-3, Гонтарському повідомлено, що рішення органу опіки та піклування від 18.06.2020 року №166 втратило чинність, у зв`язку з набранням чинності рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 21.07.2020 року.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Отже, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Великої палати Верховного Суду у постанові від 15.05.2018 у справі №9901/428/18 (Провадження №11-236заі18 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/74264706).

Відповідно до ч.5 ст.184 КУпАП невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини, - тягне за собою накладення штрафу від ста до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідаль ності.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Стосовно «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 це поняття, яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Стосовно поняття «охоронюваний законом інтерес» в тому ж Рішенні Конституційного Суду України вказано, що воно означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

З огляду на завдання адміністративного провадження, факт притягнення іншої особи до адміністративної відповідальності не може вплинути на особисті права та/або інтереси заявника.

Аналогічного висновку ВС КАС дійшов у постанові від 18.06.2019 року у справі №826/3585/18.

Одночасно, згідно ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення за частинами п`ятою і шостою статті 184 мають право складати уповноважені на те посадові особи органів опіки та піклування.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позову, суд враховує висновок ВС КАС викладений у постанові від 15.08.2019 року у справі №513/943/16-а.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, наділення суб`єкта правом на складення протоколу про адміністративне правопорушення є надання йому таким чином права адміністративного розсуду, що виключає можливість зобов`язання судом такого суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту.

Суд зазначає, що в цій справі, обраний позивачем спосіб захисту, як зобов`язання скласти процесуальні документи з метою притягнення до адміністративної відповідальності іншу особу, не створить для скаржника жодних юридичних прав та/чи обов`язків.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись положеннями ст. ст. 2, 19, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд.

у х в а л и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до органу опіки та піклування Золочівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 01.03.2023року.

Суддя В. М. Сивак