Справа № 583/341/23
Суддя: Яценко Н. Г.
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/341/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Яценко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Артеменко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка Сумської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Сумській області, третя особа інспектор СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Кіяшко Віктор Іванович про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

31.01.2023 представник позивача звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 653754 від 19.01.2023 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП, закрити провадження у даній адміністративній справі.

Вимоги вмотивовані тим, що 19.01.2023 о 15.25 год. поліцейським СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Кіяшком В.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 653754, якою ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст.121 КупАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 19.01.2022 о 20.40 год. керував транспортним засобом марки «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маюч права керувати даним транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Також, у вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом був не пристебнутим ременем безпеки, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст.121 КупАП. Представник позивача зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, а тому вимога працівника поліції пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб є безпідставною, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортни засобом, він лише повернувся до автомобіля забрати телефон, який забув. Крім того, інспектором Кіяшком В.І. при складанні постанови серії БАД № 653754 від 19.01.2022 було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме не надано для огляду докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та не роз`яснено позивачу його права. Представник позивача вказував на те, що норми п. 2.4 Правил дорожнього руху України застосовуються виключно до водіїв, однак ОСОБА_1 не був водієм на момент предявлення працівником поліції до нього вимоги про пред`явлення посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а тому така вимога була незаконною. Представник позивача наголошує на тому, що у разі надання відповідачем до суду відеозаписів, вони не можуть бути визнані належними доказами, оскільки такі відеозаписи не були надані для огляду позивачу до моменту винесення оскаржуваної постанови. Крім того, у постанові серії БАД № 653754 від 19.01.2022 відсутня відомості щодо здійснення працівниками поліції відеофіксації.

31.01.2023 ухвалою суду відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

09.03.2023 від представник Головного управління Національної поліції в Сумській області надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість. Представник відповідача зазначив, що постанова серії БАД № 653754 від 19.01.2022 складена в порядку та у спосіб, визначені нормами чинного законодавства, оскільки дії поліцейського СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Кіяшка В.І. щодо винесення оскаржуваної постанови були законними.

Щодо вимоги про стягнення судових витрат, представник відповідача вказує на те, що справи про оскарження постанови про адміністративне стягнення відносяться до категорії справ незначної складності, предмет спору в даній справі є нескладним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складання процесуальних документів не є значним. Вказаний спір не потребує глибокого правового аналізу та дослідження, а отже і значних часових затрат. З огляду на викладене, заявлений розмір витрат на правову допомогу є необгрутованим та завищеним. Крім того, позивачем не надано жодного належного доказу на підтвердження реально понесених витрат, що ним заявлені.

20.03.2023 надійшов відзив від інспектора СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Кіяшка В.І., згідно якого він просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Інспектор Кіяшко В.І. зазначив, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» 19.01.2023 о 15.03 год. в с. Олешня Охтирського району, ним було зупинено водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «ЗАЗ 2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керувати даним транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Також під час керування вказаним транспортним засобом ОСОБА_2 був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги ч. 5 ст. 121 КУпАП. Інспектором ОСОБА_3 завчасно було зупинено автомобіль марки «ЗАЗ 2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , за допомогою звукового та світлового сигналу спеціальних маячків. Після цього працівник поліції підійшовши до зазначеного автомобіля, представився, повідомив причину зупинки, запропонував водію пред`явити реєстраційні документи на транспортний засіб та посвідчення водія, на що ОСОБА_1 пред`явив для перевірки реєстраційні документи на транспортний засіб, посвідчення водія у нього було відсутнє, у зв`язку з тим, що він взагалі не навчався та не отримував водійського посвідчення. Крім того, ОСОБА_1 були зачитані його права та обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 268 КупАП, ст. 63 Конституції України та винесено відносно нього постанову за ч 2 ст. 126 ч. 2 КупАП. Інспектор Кіяшко В.І. вказував на те, що фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи показаннями засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. З огляду на викладене, під час винесення оскаржуваної постанови інспектор Кіяшко В.І. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача та третя особа про причини неявки суд не повідомили.

В даному випадку суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи, не здійснюючи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.4 ст. 227 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 19.01.2023 інспектор СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Кіяшко В.І. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 653754 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 19.01.2023 о 15.03 год. по вул. Довгого, 24А в с. Олешня Охтирського району Сумської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи не пристебнутим ременем безпеки, керував автомобілем не маючи права керування даним транспортним засобом, без відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1, п. 2.3 Правил дорожнього руху України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог п. 8, п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачені, зокрема, статтею 126. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Диспозицією ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

В п. 1.3. Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

За приписами ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно вимог п. 2.1. Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

В п. 2.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів i технічних засобів, що мають функції фото- i кінозйомки, відеозапису, засобів фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Положеннями ст. 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідачем до відзиву додано диск з відеозаписом події при перегляді якого судом не можливо встановити, що ОСОБА_1 19.01.2023 о 15.03 год. по вул. Довгого, 24А в с. Олешня Охтирського району Сумської області, керував автомобілем марки «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , без посвідчення водія та будучи не пристебнутим паском безпеки, оскільки на відеозаписі не зафіксовано факту зупинку транспортного засобу та особи, яка знаходилася за кермом.

Крім того, згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

З наведеного вбачається, що положення ч. 3 ст. 283 КУпАП містить імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що в оскаржуваній постанові в розділі 7 «До постанови додаються» не вказано жодних відомостей про здійснення відеозапису події технічними засобами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наданий відповідачем відеозапис не може бути належним та допустимим доказом у підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

Інших належних та допустимих, а в сукупності достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому адміністративних правопорушень відповідачем не надано, а сама по собі постанова не може бути єдиним доказом вчинення особою правопорушення.

Згідно вимог п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

За приписами ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач заперечує факт вчинення ним адміністративних правопорушень за ч.2 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП та вважає, що оскаржувана постанова винесена інспектором поліції з порушенням вимог чинного законодавства. Такі доводи позивача не спростовані відповідачем під час розгляду справи належними та допустимими доказами.

Так доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно положень ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач, всупереч вимогам ст. 77 КАС України, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Наявна у справі постанова, сама по собі не дає суду підстави зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а в даному випадку відповідачем, в порушення вимог 72 КАС України не виконано обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не надано належних і допустимих доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, що в свою чергу не дає можливості встановити винність позивача у вчиненні адміністративних правопорушень.

Оскільки відповідачем не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем правил дорожнього руху, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність скасування постанови серія БАД № 653754 від 19.01.2023.

Приписами ч. 1, 3 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що при звернені до суду з позовом позивачем було сплачено судовий збір в сумі 536,80 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 0.0..1 від 30.01.2023 (а.с. 4).

За таких обставин, враховуючи задоволення позовних вимог з відповідача Головного управління Національної поліції в Сумській області підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 132, 139, 229, 242-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАД № 653754 від 19.01.2023, винесену інспектором СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області старшим лейтенантом поліції Кіяшком Віктором Івановичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126, ч.5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач Головне управління Національної поліції в Сумській області, , місцезнаходження вул. Г. Кондратьєва, 23, м. Суми.

Третя особа інспектор СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області старшим лейтенантом поліції Кіяшко Віктор Іванович, місцезнаходження вул. Незалежності, 29, м. Охтирка, Сумської області.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко