Справа № 160/20714/22
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач-1), Військової частини НОМЕР_1 (відповідач-2) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не направлення засудженого ОСОБА_1 на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією під час призову на військову службу за мобілізацією;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову 04.06.2022 засудженого ОСОБА_1 на військову службу за мобілізацією;
- визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 № 178 від 04.06.2022, в частині призову засудженого ОСОБА_1 на військову службу за мобілізацією;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №205 від 29.07.2022 в частині зарахування до списків в/ч НОМЕР_1 засудженого ОСОБА_1 ;
- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 видати наказ про звільнення з військової служби та виключити із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 військовослужбовця ОСОБА_1 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк для надання відзиву на позов, належним чином засвідчені копії витягу із наказу № 178 від 04.06.2022, в частині призову засудженого ОСОБА_1 на військову службу за мобілізацією, загальної картки медичного огляду ОСОБА_1 , постанови військово-лікарської комісії про придатність ОСОБА_1 до військової служби, рапортів (заяв), які подавались ОСОБА_1 під час заходів із мобілізації.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що його призвано 04.06.2022 на військову службу за мобілізацією згідно із наказом відповідача-1, незважаючи на те, що він засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19.01.2021 у справі №210/4996/20 та не проходив обов`язкового медичного огляду військово-лікарською комісією. Отже, наказ відповідача-1 №178 від 04.06.2022 в частині призову на військову службу прийнято поза межами наданих йому повноважень, а тому є протиправним та підлягає скасуванню. Крім того, зазначив, що позовна вимога про скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 №205 від 29.07.2022 є похідною від позовної вимоги про скасування наказу про призов на військову службу, оскільки у разі визнання незаконним призову на військову службу, перебування у військовій частині та виконання обов`язків військової служби знаходиться поза межами правового поля. Видача наказу відповідачем-2 про зарахування до списків військової частини є наслідком прийняття відповідачем-1 наказу №178 від 04.06.2022, а тому наказ командира військової частини НОМЕР_1 щодо зарахування до списків також підлягає скасуванню.
Відповідачем-1 надано відзив на позовну заяву, згідно змісту якого останній з позовними вимогами не погоджується та зазначає, що позивач, відповідно до картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного запасу для призову за мобілізацією, проходив військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_2 . Висновком даної комісії визнаний придатним до військової служби. Крім того, вказав, що відсутність судимості, як обов`язкова підстава, - визначена при відборі кандидатів на військову службу за контрактом і при бажанні вступити на неї, іноземців або осіб без громадянства. Разом з цим, позивач є громадянином України, призваним на військову службу за мобілізацією, а тому дані положення на нього не поширюються. Щодо права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, яке визначено статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зазначив, що серед чисельної кількості обставин, які надають право на відстрочку така обставини як наявність непогашеної судимості відсутня.
До відзиву долучено картку обстеження та медичного огляду позивача та копію витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 178 від 04.06.2022 щодо призову позивача для проходження військової служби.
Відповідач-2 копію ували суду від 17.01.2023 та позовну заяву з додатками отримав 31.01.2023, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте, правом на надання відзиву не скористався.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 , 04.06.2022 на підставі Указу Президента України №69 від 24.02.2022 призваний у Збройні Сили України за загальною мобілізацією, 26.05.2022 медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний придатним до військової служби.
Відповідно до картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного запасу для призову за мобілізацією військового-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.05.2022 позивача визнано придатним до військової служби.
Наказом № 178 від 04.06.2022 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (з адміністративно-господарської діяльності) солдата запасу ОСОБА_1 призвано та направлено 04 червня 2022 року для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період.
Відповідно до військового квитка позивач проходив службу у військових частинах НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_1 .
Відповідно до витягу з наказу № 205 від 29.07.2022, з військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_1 матрос за мобілізацією ОСОБА_1 , призначений наказом командира В/ч НОМЕР_1 (по особовому складу) від 29.07.2022 №17-РС на посаду номер обслуги мінометного взводу роти вогневої підтримки в/ч НОМЕР_1 з 29.07.2022 зараховано до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та на всі види забезпечення.
Не погоджуючись з рішенням щодо призову на військову службу з огляду на порушення прав позивача при його прийнятті, останній звернувся до суду.
Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.
Згідно статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до статті 106 Конституції України, Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 з 5:30 24 лютого 2022 року введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації .
Указом Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України № 7168 від 16.03.2022 воєнний стан продовжений до 25.04.2022.
Указом Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженого Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженого Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Указом «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженого Законом України № 2500-IX від 15.08.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.
Указом «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженого Законом України № 2738-IX від 16.11.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.
Указом «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженого Законом України № 2915-IX від 07.02.2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.
Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію; мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон №3543-ХІІ).
У статті 1 Закону №3543-ХІІ визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до частини восьмої статті 4 Закону №3543-ХІІ, з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Відповідно до частини десятої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» (далі Положення № 402).
Відповідно до п. 1.1.-1.2. глави 1 розділу І Положення № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Відповідно до п. 1.1. глави 1 розділу ІІ, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Пунктами 2.1.-2.2. визначено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Відповідно до п. 2.6.1, до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування (далі - ВЛК ТЦК); ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК.
Відповідно до п.п. 2.6.2.-2.6.4, позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (у гарнізонних, госпітальних ВЛК не менше ніж три лікарі, в інших ВЛК і ЛЛК - терапевта, хірурга, невропатолога, окуліста, стоматолога, оториноларинголога, психіатра) і секретаря з середньою медичною освітою. До складу ВЛК (ЛЛК) можуть призначатися лікарі інших спеціальностей.
До складу ВЛК (ЛЛК), що створюється у військовому комісаріаті, ТЦК, лікарі і секретар комісії залучаються з місцевих лікувально-профілактичних закладів рішенням голови районної державної адміністрації (виконавчого органу міської ради) за погодженням з головою відповідної штатної ВЛК регіону.
Штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК.
Пунктом 2.10. визначено, що ВЛК військового комісаріату створюється у районному (міському) військовому комісаріаті в установленому законодавством порядку за узгодженням із заінтересованими органами.
На ВЛК районного (міського) військового комісаріату покладається огляд контингентів відповідно до пункту 1.2 розділу І цього Положення. Рішенням ВЛК регіону на ВЛК військового комісаріату покладається огляд інших контингентів.
Суд наголошує, що з метою вдосконаленням порядку комплектування військ особовим складом та організації оборонно-мобілізаційної роботи проведено реформування військових комісаріатів у територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Так, у березні 2018 року Міністром оборони України затверджено План створення на базі військових комісаріатів територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким передбачено перехід на новий формат роботи у військових комісаріатах.
Постановою Кабінету Міністрів України №154 від 23.02.2022 року затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення №154).
Згідно з пунктом 1 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до пункту 3 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки очолюють керівники, які організовують діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки як структурні підрозділи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя підпорядковуються відповідному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя, на території відповідальності якого вони перебувають згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.
Відповідно до пункту 11 Положення №154, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема:
- сприяють організації призовними комісіями проведення медичного огляду, обстеження та лікування призовників;
- організовують з визначеною періодичністю проведення медичних оглядів та психологічних обстежень військово-лікарськими комісіями військовозобов`язаних і резервістів.
З огляду на викладене до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки перейшли повноваження військових комісаріатів.
Главою 3 розділу ІІ Положення № 402 встановлено порядок проведення медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період.
Так, вказаною главою визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.
Військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення.
Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.
Картка обстеження та медичного огляду на солдатів, матросів, сержантів і старшин зберігається у військовому комісаріаті до чергового огляду, а на офіцерів, прапорщиків (мічманів) у їх особових справах - постійно.
За статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов:
"Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час";
"Обмежено придатний до військової служби";
"Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)";
"Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)";
"Придатний до військової служби".
Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.
Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов:
"Придатний до військової служби";
"Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)";
"Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку".
Суд наголошує, що вимоги позивача в цій частині ґрунтуються на непроведенні медичного огляду саме військово-лікарською комісією.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що, відповідно до картки обстеження та медичного огляду солдата ОСОБА_1 , останній 26.05.2022 був оглянутий терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, отоларингологом, психіатром, стоматологом.
У пункті 7 вказаної картки («Інформація щодо стану здоров`я надана мною в повному обсязі. Попереджений про надання неповної та недостовірної інформації») наявний підпис обстежуваного ОСОБА_1 .
Так, за результатами проведеного медичного огляду позивача військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача визнано придатним до військової служби.
Вказана картка обстеження підписана головою та секретарем ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, з огляду на встановлені обставини у справі, доводи позивача щодо непроведення медичного огляду ВЛК суд оцінює критично, оскільки вказаний медичний огляд проведено повноважним органом - ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено відповідними доказами наявними в матеріалах справи.
Отже, позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненаправлення засудженого ОСОБА_1 на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією під час призову на військову службу за мобілізацією не знайшли свого підтвердження, а тому не підлягають задоволенню.
Щодо призову на військову службу позивача як засудженого за вироком суду, суд зазначає наступне.
Статтею 14 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-XII) визначено порядок приписки громадян України до призовних дільниць.
Частиною 1 статті 14 Закону № 2232-XII (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), приписка громадян України чоловічої статі до призовних дільниць проводиться з метою взяття їх на військовий облік, визначення наявних призовних ресурсів, ступеня придатності до військової служби, встановлення освітнього рівня, здобутої спеціальності або професії, рівня фізичної підготовки, вивчення особистих якостей.
Відповідно до ч. 10 ст. 14 Закону № 2232-XII, за результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань приписки може прийняти одне з таких рішень:
придатний для військової служби та попередньо призначений до служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні;
тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування;
підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду (із зазначенням дати проведення);
непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, підлягає взяттю на облік військовозобов`язаних;
непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, підлягає виключенню з військового обліку;
підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі, обмеження волі, арешту, виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання;
підлягає виключенню з військового обліку як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Судом встановлено, що відповідно до військового квитка, позивач призовною комісією Дзержинсько-Довгинцівського району Дніпропетровської області 11.05.2013 зарахований в запас. Станом на дату приписки та зарахування в запас позивач судимостей не мав.
У подальшому вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.01.2021 у справі № 210/4996/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 01 (одного) року обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 02 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнено засудженого від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням строком на 01 (один) рік, зобов`язавши його на підставі ст. 76 ч. 1 п.п. 1, 2 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та згідно зі ст. 70 ч. 3 п. 2 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим оріоном з питань пробації.
Позивача призвано на військову службу за мобілізацією 04.06.2022.
Статтею 23 Закону №3543-ХІІ (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), визначено підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Суд наголошує, що серед визначених вказаною статтею осіб (військовозобов`язаних), які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, засуджені або особи, які мають судимість, відсутні.
З огляду на викладене наявність у позивача на дату призову за мобілізацією непогашеної судимості не є підставою для визнання його таким, що не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, а тому вказані доводи позивача судом до уваги не беруться.
Щодо доводів позивача про недобровільне прибуття для проходження військової служби, суд зазначає.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону № 3543-ХІІ, проходження військової служби здійснюється, зокрема: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Аналогічні приписи містяться у Положенні про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008.
Відповідно до абзацу другого частини першої статті 22 Закону № 3543-ХІІ, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Згідно з абзацом першим частини п`ятої статті 22 Закону № 3543-ХІІ, призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Абзацом третім частини першої статті 23 Закону № 3543-ХІІ встановлено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).
З огляду на оголошену Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року загальну мобілізацію громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та можуть бути призвані на військову службу під час мобілізації. При цьому відповідні громадяни проходять обов`язковий медичний огляд.
Позивачем у позовній заяві зазначено, що його в супроводі поліції доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 при цьому позивач вказував на засудженість та наявні проблеми зі станом здоров`я, проте, жодними доказами вказаний факт не підтверджується.
Таким чином, суд з огляду на вже встановлені обставини у справі ставиться до доводів позивача щодо добровільності прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки критично та не бере їх до уваги з огляду на відсутність належних доказів у справі.
Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно із положеннями статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, згідно з принципом змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.
Так, позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами доводи на обґрунтування підстав неправомірності оспорюваних наказів.
З урахуванням викладеного, оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що відповідач-1 діяв в межах наданих йому повноважень та підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненаправлення засудженого ОСОБА_1 на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією під час призову на військову службу за мобілізацією та визнання протиправними дій щодо його призову 04.06.2022 на військову службу за мобілізацією, а також визнання протиправним та скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 № 178 від 04.06.2022 в частині призову позивача на військову службу за мобілізацією відсутні.
Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 205 від 29.07.2022 в частині зарахування до списків військової частини та зобов`язання видати наказ про звільнення позивача з військової служби та виключити його із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 суд зазначає, що вказаний наказ є похідним від рішення щодо призову позивача на військову службу прийнятого відповідачем-1правомірність якого встановлено судом вище.
З огляду на те, що командир військової частини діяв на основі рішень керівництва центру комплектування вказані вимоги також не підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судового витрат не здійснюється.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 20 березня 2023 року

Суддя Н.Є. Калугіна