Справа № 447/726/23
Суддя: Друзюк М. М.
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/447/15/23
Справа №447/726/23

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

21.03.2023 року Миколаївський районний суд Львівської області

у складі головуючої судді Друзюк М.М.

секретар судового засідання Мазуркевич І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області в особі відокремленого структурного підрозділу Миколаївського відділу ГУ ДМС у Львівській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України та затримання з метою забезпечення примусового видворення з поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні , строком на шість місяців громадянина російської федерації ОСОБА_1 ,-

за участю представника позивача Редчиць Д.І.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача Чехова Д.А.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом відповідно до якого просить винести рішення про примусове видворення за межі території України та затримання з метою забезпечення примусового видворення з поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні громадянина російської федерації ОСОБА_1 , строком на шість місяців

Позов мотивує тим, що Головним управлінням Державної міграційної служби України отримано лист Управління Служби безпеки України у Львівській області від 06.03.2023 № 62/51-394 щодо порушення громадянином російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порядку перебування іноземців в Україні, встановленого Законом «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

21.03.2023 року в ході реалізації заходів, спрямованих на виявлення іноземних громадян, які ухиляються від виїзду з України після закінчення встановленого строку перебування на території України, а також іноземців, які ухиляються від виконання рішення про примусове повернення з України працівниками Миколаївського відділу ГУ ДМС у Львівській області спільно з Управлінням Служби безпеки України у Львівській області був виявлений громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлення особи громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснено з використанням Єдиної інформаційної аналітичної системи управління міграційними процесами.

З метою з`ясування правового статусу та підстав подальшого перебування на території України громадянина російської федерації ОСОБА_1 , 18.03.1965, Миколаївським відділом ГУ ДМС у Львівській області проведено відповідну перевірку та його опитування.

Встановлено, що 10.05.2019 року Миколаївським відділом ГУ ДМС у Львівській області було прийнято рішення про примусове повернення громадянина російської федерації ОСОБА_1 , 18.03.1965 до країни походження або третьої країни, яким його зобов`язано покинути територію України в термін до 09.06.2019.

Однак, ОСОБА_1 у встановлений термін територію України не покинув та ухилився від виконання зазначеного рішення.

Наведені вище факти свідчать про те, що ОСОБА_1 перебуває на території України нелегально, не має правових підстав для подальшого перебування в Україні, ухиляється від виконання рішення про примусове повернення з України та порушив вимоги статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Паспортний документ, що дає право на перетин державного кордону, у громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протермінований за № 65 4274500 тип Р, терміном дії до 18.05.2021 року.

У зв`язку із цим, 21.03.2023 року працівниками Миколаївського відділу ГУ ДМС у Львівській області було затримано громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для з`ясування причин та обставин правопорушення і умов, що їм сприяли, у порядку частини 2 статті 262 на строк визначений частиною 2 статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 72 години.

В подальшому у відповідності до положень ст. 254, 255, 256 КУпАП російської федерації ОСОБА_1 , 18.03.1965 було складено протокол за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 203 КУпАП.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в позовній заяві, просив такий задоволити.

Відповідач в судовому засіданні заперечив щодо його примусового видворення за межі території України та затримання з метою забезпечення примусового видворення з поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні , строком на шість місяців , оскільки не зміг виїхати так як паспортний документ, що дає право на перетин державного кордону закінчив свою дію 18.05.2021. Крім того зазначив, що не зміг покинути країну оскільки здійснює догляд за мамою у АДРЕСА_1 , надалі планував виготовити паспорт, що підтверджується довідкою від 29.11.2021, проте надалі почалася війна. Представник відповідача зазначив, що питання про примусове видворення ОСОБА_2 за межі території України розглядалось в Галицькому районному суді м. Львова (справа № 461/2101/21)

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд встановив наступне.

Відповідно до листа Управління Служби безпеки України у Львівській області № 62/51-39від 06.03.2023 адресованого начальнику Миколаївського відділу ГУ ДМС України у Львівській області , повідомлено що громадянином російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перевищено встановлений законодавством 90 денний термін перебування на території України передбачений для іноземців та осіб без громадянства , які на законні підставі прибули в Україну.

21.03.2023 в ході реалізації заходів, спрямованих на виявлення іноземних громадян, які ухиляються від виїзду з України після закінчення встановленого строку перебування на території України, а також іноземців, які ухиляються від виконання рішення про примусове повернення з України працівниками Миколаївського відділу ГУ ДМС України у Львівській області був виявлений громадянин російської федерації ОСОБА_1 ..

21.03.2023 на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.203 КУпАП .

З метою з`ясування правового статусу та підстав подальшого перебування на території України громадянина російської федерації ОСОБА_1 . Миколаївським ГУ ДМС у Львівській області проведено відповідну перевірку та його опитування.

У ході перевірки було встановлено, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ухилявся від виїзду з України, відмітки про продовження терміну перебування на території нашої держави в паспортному документі іноземця відсутні, законне джерело існування та підстави для подальшого перебування на території України відсутні.

В подальшому у відповідності до положень ст. 254, 255, 256 КУпАП, 08.05.2019 складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 1700 грн. в дохід держави.

10.05.2019 Миколаївським відділом ГУ ДМС у Львівській області прийнято рішення про примусове повернення громадянина російської федерації ОСОБА_1 , 18.03.1965 до країни походження або третьої країни, яким його зобов`язано покинути територію України в термін до 09.06.2019.

Відповідач належним чином ознайомлений зданим рішенням,отримав його примірник,про щосвідчить його підпис та повідомлений, що у випадку невиконання рішення про примусове повернення до нього буде застосовано примусове видворення, відповідно дост. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в разі ухилення від виїзду за межі України у визначений строк.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення про примусове повернення відповідачем не оскаржено та, відповідно, є чинним.

Судом встановлено,що у наданий час громадянин російської федерації ОСОБА_3 не виконав рішення про примусове видворення в країну походження або третю країну.

Відповідно до пункту 16 частини першої статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» паспортний документ іноземця це документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною.

У частині 3 статті 3 розділу І Закону зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Пунктом 1 розділу VI Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС, Адміністрації Держприкордонслужби та Служби безпеки України 23.04.2012 № 353/271/150, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2012 за № 806/21119, визначено, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

Відповідно до п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон) нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Судом встановлено, що відповідач до органів ДМС України із заявою про продовження строку перебування в Україні та про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався, документального підтвердження підстав для подальшого перебування в Україні та документів на право проживання в Україні не надав. Також обставини, які б заборонили примусово повернути його з України, визначені ч. 8 ст. 26, ч. 1 ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та п. 8 розділу І Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом МВС України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України та Служби Безпеки України від 23.04.2012 року, відсутні.

Відповідно до п.п. 2, 5 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 року № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, паспортні документи або документи, що підтверджують особу без громадянства, яких зареєстровано посадовою особою Держприкордонслужби, продовжується територіальними органами або підрозділами ДМС.

Згідно з ч. 1ст.30Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Частиною 5 цієї жстатті Законупередбачено, що рішення суду про примусове видворення іноземця або особи без громадянства виконується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, а стосовно іноземців та осіб без громадянства, затриманих ним у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України, - органом охорони державного кордону. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове видворення здійснюється органом, за чиїм позовом суд прийняв рішення про примусове видворення. З метою контролю за виконанням іноземцем або особою без громадянства рішення про примусове видворення службові особи органу охорони державного кордону або центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, здійснюють супровід такого іноземця або особи без громадянства.

Крім того, встановлено, що відповідач не підпадає під захистстатті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободабостатті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", його видворення за межі території України не буде загрожувати його життю або свободі; небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки, відсутні, що також знайшло своє підтвердження в ході розгляду судової справи.

У відповідності до ч. 3ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства`іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватисяКонституції Українита законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Пунктом 7 ч. 1ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства`визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3ст.9 вказаного Законустрок перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих ДМС, її територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно п. 5 вказаного Типового положення іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців з дня фактичного затримання особи.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування не може перевищувати шести місяців з дня фактичного затримання особи. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк чи прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, такий строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженоїнаказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року №141, іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Відповідно до ч. 3ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства`строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

В силу вимог ч. 1ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства`іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч. 5ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

З аналізу наведених норм вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеного рішення адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

Таким чином, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини: перша - прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; друга - ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Таким чином право на пред`явлення визначених законом вимог щодо примусового видворення за межі України у субєктва владних повноважень виникає з моменту встановлення факту ухилення від виїзду іноземця чи особи без громадянства після прийняття рішення про його повернення або за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Тобто, обов`язковим є попереднє прийняття компетентним органом рішення про примусове повернення.

Відповідно дост. 288 КАС Українипозовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Між тим, частина 1статті 289 КАС Українивизначає що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно з ч.11ст.289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно з Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженоїНаказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

У підпункті "f" п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленоїзаконом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Відповідач відповідно дост.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», грубо та свідомо порушив законодавство України, останній не підпадає під захистстатті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Тому суд має всі підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виїзду за межі території України.

Беручи до уваги той факт, що громадянин російської федерації ОСОБА_3 , був притягнутий до адміністративної відповідальності, до органів та підрозділів міграційної служби з заявою і документами необхідними для вирішення питання про продовження строку перебування або про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався, своїми діями грубо порушив вимоги ст. ст. 9, 16, 23, 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», у нього відсутній документ , що дає право на виїзд з України, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані підстави для прийняття рішення про його примусове видворення за межі території України.

Суд зазначає , що ухвалами Галицького районного суду м. Львова від 08.04.2021 (справа № 461/2101/21) та від 17.05.2021 (справа № 461/1490/21) позовні заяви Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України залишені без розгляду

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.6,14,72-77,90,241-243,245-246,250,371 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області в особі відокремленого структурного підрозділу Миколаївського відділу ГУ ДМС у Львівській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України та затримання з метою забезпечення примусового видворення з поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні , строком на шість місяців громадянина російської федерації ОСОБА_1 - задоволити.

Видворити громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

Затримати громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на шість місяців.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський районний суд Львівської області . протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Суддя Друзюк М. М.