Справа № 520/2823/22
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 р. Справа № 520/2823/22

Харківський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області, , щодо призначення пенсії ОСОБА_1 у розмірі 71% замість 76% відповідних сум грошового забезпечення, з 30.12.2010 року по 01.01.2016;

- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області () щодо призначення ОСОБА_1 пенсії у розмірі 70% замість 76% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 по день перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області, перерахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію у розмірі 76% сум відповідних сум грошового забезпечення з 30.12.2010 року;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області () здійснити ОСОБА_1 виплату суми всієї перерахованої пенсії за весь період з 30.12.2010 по дату перерахунку пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Згідно з наказом ГУ МВС України в Харківській області від 19.01.2011 № 6 о/с був звільнений за ст. 64 п. "Б" ( через хворобу) зі служби в органах внутрішніх справ України. Пенсія позивачу призначена із розрахунку 71 % грошового забезпечення при вислузі 27 років. Позивач вважає, що ГУ ПФУ в Харківській області не вірно призначено пенсію у розмірі 71 % грошового забезпечення, оскільки пенсійним органом не враховано те, що позивач має право на визначення розміру пенсії, виходячи з 55 % грошового забезпечення, як особа, що має 20 років вислуги та звільнений через хворобу, а тому розмір пенсії має становити 76 % ( 55 % розмір пенсії+21 % (7 років вислуги понад 20 років*3 % за кожен рік вислуги понад 20 років). Вказані обставини слугували підставою звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу через систему "Електронний суд" та доставлена до електронного кабінету користувача 25.02.2022.

Представником відповідача відзив на позов у встановлений судом строк до канцелярії суду не направлено, причин поважності його неподання відповідачем не повідомлено.

Згідно положень ч.4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Положеннями ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України: за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Оскільки на території м. Харкова з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд ухвалює рішення по справі за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Згідно витягу з наказу Головного управління МВС України в Харківській області від 29.10.2010 року № 195 о/с (по особовому складу) згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України ОСОБА_1 , підполковника міліції (Т-217941), начальника сектору КР Нововодолазького РВ ГУ звільнено з 30.10.2010 року за ст. 64 п. "Ж" (за власним бажанням). Вислуга років на день звільнення складає: у календарному обчисленні - 19 років 02 місяців 02 дні, у пільговому обчисленні - 27 років 06 місяців 21 день.

Згідно копії Свідоцтва про хворобу № 11 від 10.01.2011 року, виданого військово-лікарською комісією УМВСУ в Харківській області, захворювання ОСОБА_1 пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час .

Згідно витягу з наказу Головного управління МВС України в Харківській області від 19.01.2011 року № 6 о/с (по особовому складу) пункт наказу ГУ від 29.12.2010 № 195 о/с змінено, звільнення ОСОБА_1 у запас Збройних сил відбулось за ст. 64 п. "Б" (через хворобу). Підстава - свідоцтво про хворобу від 10.01.2011 № 11, видане ВЛК госпіталю ГУ.

Як вказує позивач у позовній заяві, він перебуває на обліку у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 30.12.2010 року та йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 71% від суми грошового забезпечення (вислуга понад - 20 років).

Позивач вважає, що ГУ ПФУ в Харківській області не вірно призначено пенсію у розмірі 71 % грошового забезпечення, оскільки пенсійним органом не враховано те, що позивач має право на визначення розміру пенсії, виходячи з 55 % грошового забезпечення, як особа, що має 20 років вислуги та звільнений через хворобу, а тому розмір пенсії має становити 76 % ( 55 % розмір пенсії+21 % (7 років вислуги понад 20 років*3 % за кожен рік вислуги понад 20 років).

Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Пунктом "а" ч.1 ст.13 Закону №2262-ХІІ (у редакції на час призначення пенсії позивачу) визначено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону №2232-XII (в редакції на час виникнення спірних відносин) звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно до п.62 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 №114 (в редакції чинній на момент призначення пенсії, далі - Положення №114) звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться: а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Згідно з п. "б" ст.64 Положення №114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

Відповідно до п. "б" ст.65 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням військово-лікарської комісії, винесеним до звільнення особи із служби.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що звільнення зі служби в запас і у відставку є різними формами звільнення та пов`язані з настанням різних обставин.

Звільнення у запас через хворобу здійснюється у випадку недосягнення особою віку, встановленого Законом № 2232-XII для перебування у запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я непридатні до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатні 2-го ступеня). Натомість звільнення у відставку через хворобу здійснюється щодо осіб, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Як встановлено судом, позивача звільнено у запас Збройних сил України за п.64 "б" (через хворобу) з 26.12.2006 року згідно витягу з наказу Головного управління МВС України в Харківській області від 26.12.2006 року № 198 о/с.

На момент призначення пенсії позивачу (30.12.2010) п. "а" ч.1 ст.13 Закону № 2262-XII діяв в редакції Закону від 04.02.1994 №3946-12, за змістом якої пенсії за вислугу років військовослужбовцям призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-XII, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 відсотків, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. За кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

З огляду на викладене, оскільки розмір 55% грошового забезпечення при обрахуванні пенсії застосовується для осіб, які звільнені саме у відставку за віком або за станом здоров`я, суд приходить до висновку, що позивач, який звільнений в запас, не має права на розмір пенсії, виходячи з 55% грошового забезпечення.

Відтак, ГУ ПФУ в Харківській області вірно встановлено ОСОБА_1 пенсію у розмірі 50% відповідних сум грошового забезпечення та додатково за кожний рік вислуги понад 20 років - 3% відповідних сум грошового забезпечення.

Крім того, за правилами ст.63 Закону № 2262-XII (у редакції Закону №900-VIII) пенсії перераховують у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Водночас з 01.01.2016 не відбулось підвищення чи ведення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" внесено зміни в п. "а" ч.1 ст.13 Закону № 2262-XII та розширено коло осіб, яким призначається пенсія на підставі п. "а" ч.1 ст.13 цього Закону за рахунок осіб, звільнених зі служби в поліції на підставі п.2, 3 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Як встановлено у справі, що розглядається, позивач звільнений у запас Збройних сил України за п.64 "б" (через хворобу ) 30.12.2010 року, службу в поліції не проходив, а отже, норма ст.13, яка набрала чинності з 07.11.2015 на позивача не розповсюджується.

Таким чином, передбачені ст.63 Закону №2262-XII підстави для перерахунку раніше призначених пенсій не настали.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.11.2019 у справі №806/1369/18, від 05.02.2021 у справі №1.380.2019.000262.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, в межах даних правовідносин суд не вбачає протиправних дій або бездіяльності відповідача, які б могли стати підставою для задоволення позову, а відтак суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.С.Мороко