Справа № 460/14830/21
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/14830/21 пров. № А/857/16563/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Рівненської митниці на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року, ухвалене суддею Недашківською К.М. у м. Рівне у порядку письмового провадження у справі № 460/14830/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромоторс Груп" до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2021 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Євромоторс Груп" звернувся до суду з позовом до відповідача - Рівненської митниці, у якому просив визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2021/00057, рішення про коригування митної вартості товарів від 14.09.2021 №UA204060/2021/000001/2.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що в підтвердження заявленої митної вартості імпортованих товарів та обраного методу її визначення до декларації додано достатній перелік документів. При цьому зазначає, що приписи митного законодавства зобов`язують митний орган зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обгрунтовувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначати документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вказує, що відповідачем обгрунтованість сумнівів в заявленій декларантом митній вартості з урахуванням документів, поданих до митного оформлення товару, доведена не була.

На думку позивача, ним подано усі необхідні документи, що відображають усі відомості, що підтверджують ціну, яка була фактично сплачена за товар та в своїй сукупності дають можливість визначити митну вартість товару за основним методом визначення митної вартості товару, а виявлені митним органом розбіжності та неточності у документах не є підставою для витребування додаткових докуменів чи коригування заявленої митної вартості. Нижчий рівень митної вартості імпортованого товару в порівнянні із задекларованим раніше не є самостійною підставою для висновків про заниження позивачем митної вартості товару, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару та не зумовлює відмову у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року адміністративний позов задоволено. Здійсено розподіл судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскільки надані митному органу для митного оформлення документи містили розбіжності, а також відсутні всі відомості в підтвердження числових значень митної вартості, у митного органу виникли обґрунтовані сумніви у правильності визначеної декларантом митної вартості, про що безпосередньо вказано в рішенні про коригування митної вартості.

Згідно доводів скаржника, відповідно до положень п.5 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включались до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на навантаження, вивантаженні та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Покликаючись на ч.9 ст.58 МК України скаржник зазначає, що розрахунки згідно із методом визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, робиться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Тому, у відповідності до вимог п.5 ч.4 ст. 54 МК України митний орган витребував у декларанта додаткові документи для визначення митної вартості товарів. У зв`язку з ненаданням усіх додаткових витребуваних митницею документів, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст. 53 МК України, за результатом проведеної відповідно до положень ч.4 ст.57 МК України процедури консультації з декларантом, митний орган мав правові підстави для визначення митної вартості не за першим методом.

Зауважує, що митна вартість товарів була визначена митницею за резервним методом (відповідно до положень ст.64 Митного кодексу Украни), посилання у рішеннях на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи відповідає вимогам вказаного нормативного документа, номер та дата митної декларації в рішеннях також вказані.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Євромоторс Груп здійснює діяльність у сфері оптової торгівлі деталями та приладдям для автотранспортних засобів (основний КВЕД 45.31).

03 вересня 2021 року між фірмою RIGOTTI F.LLI SRL (Італія) (Продавець) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Євромоторс Груп" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу товарів №4/2021, предметом якого згідно з пунктом 1.1 є товар запасні частини, номерні агрегати та аксесуари до автомобілів.

Пунктом 2.1 Договору обумовлено, що ціна за товар встановлюється у євро та зазначається у інвойсах по кожній окремій поставці. Пунктом 2.2 Договору визначені умови поставки товарів FCA TRENTO Італія. Згідно з пунктом 2.4 загальна сума контракту становить 14280,10 Євро. Відповідно до Розділу 4 Договору Покупцем здійснюється 100% передоплата за товар до відвантаження згідно проформи-інвойсу.

На виконання умов Договору сторонами опрацьовано комерційну пропозицію до контракту від 25.08.2021, 03.09.2021 погоджено ціну шляхом укладання Протоколу узгодження ціни контракту. В подальшому 07.09.2021 складено інформаційну специфікацію до інвойсу №1001/В.

Платіж за вказані товари проведений у безготівковому порядку шляхом SWIFT - транзакції NJBKLL97055DOYT. Відповідно до рахунку-проформи Продавця №232 від 03.09.2021 за платіжним дорученням №18JBKLL9 Покупцем перераховано 14280,10 євро на рахунок Продавця.

Відповідно умов Договору за повною передоплатою та відповідно до комерційної пропозиції від 25.08.2021 товар був відправлений Покупцеві, а саме: частини до легкових автомобілів, бувші у вжитку, які вимагають ремонту, не готові до експлуатації, а саме: двигуни дизель в зборі з КПП двигуни бензин в зборі з КПП, двері передні ліві в зборі, двері задні ліві в зборі, двері задні праві в зборі, двері бокові в зборі, двері задні в зборі, двері передні праві в зборі, кришки багажника в зборі в зборі, крило переднє праве, крило переднє ліве, бампер передній в зборі, бампер задній в зборі, торпедо в зборі.

З метою митного оформлення придбаного товару за вказаним Договором декларантом подані до митного оформлення митну декларацію №UA204060/2021/018953 від 13.09.2021 за основним методом визначення митної вартості (за ціною договору).

Разом з декларацією декларантом подані до митного оформлення такі документи: митну декларацію країни відправлення №21ITQTIE4 від 09.09.2021, зовнішньоекономічний договір (контракт) №4/2021 від 03.09.2021, рахунок-проформу №232 від 03.09.2021, рахунок-фактуру №1001/B від 07.09.2021, декларацію про походження товару №1001/B вiд 07.09.2021, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №953 від 10.09.2021, комерційну пропозицію б/н від 25.08.2021, протокол погодження ціни 4/202 від 03.09.2021, банківський платіжний документ №18JBKLL9, договір про перевезення від 25.11.2019, прибуткову накладну №83 від 15.03.2021, бухгалтерську інформацію формування ціни б/н від 07.09.2021, інформаційний лист покупця від 07.09.2021, які містяться у матеріалах справи.

За результатами аналізу документів, поданих декларантом для митного оформлення, відповідачем зроблено висновок, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) згідно зі статтею 58 Митного кодексу України, у зв`язку з наявністю розбіжностей та неточностей у поданих до митного оформлення документах. Враховуючи цю обставину, митний орган зобов`язав позивача у разі наявності надати додаткові документи: висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; комерційну пропозицію від 25.08.2021 б/н; протокол погодження ціни від 03.09.2021 №4/2021; бухгалтерську документацію формування ціни №1001/В від 07.09.2021; інформаційний лист покупця до інвойсу №1001/В від 07.09.2021; цінову інформацію для застосування методів визначення митної вартості на підставі положень статей 59-63 Митного кодексу України.

На електронне повідомлення митниці товариство листом від 14.09.2021 декларантом позивача повторно надано з розбивкою на частини, а також інші документи на підтвердження заявленої митної вартості: комерційну пропозицію б/н від 25.08.2021, протокол погодження ціни 4/202 від 03.09.2021, інформаційну специфікацію до інвойсу №1001/В, бухгалтерську інформацію формування ціни б/н від 07.09.2021, рахунок-проформу №232 від 03.09.2021, заявку на транспортні перевезення №06-09, досилка від 06.09.2021, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №953 від 10.09.2021, SWIFT №18 від 07.09.2021, лист товариства митниці №14 від 14.09.2021. Поміж тим, повідомлено, що у зв`язку з великим обсягом прикріплених документів до митної декларації, об`єм вкладених файлів при надсиланні декларації на митницю, перевищує припустимий максимальний обсяг єдиного авторизованого повідомлення встановленого програмою митниці - розмір до 20мб, тому об`ємні документи, які не приймає митна база були надані на митний пост "Сарни" на флеш носії, для прикріплення в ручному режимі інспектором. Вказаним листом також повідомлено, що інші документи до митного оформлення надаватися не будуть та декларант просив прийняти рішення на підставі поданих до митного оформлення документів.

Незважаючи на викладене, відповідно до вимог пункту 2 частини 6 cтатті 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МК України, заявлену митну вартість не визнано.

Проведено консультації з декларантом згідно з статтею 57 МК України.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 26 (ст. 60 МК України) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 2 МК України) та методу 2г (ст. 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу, застосовано метод 2ґ (ст.64 МК України).

Відповідачем 14 вересня 2021 року було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів від №UA204060/2021/000001/2 та сформовано картку відмови №UA204060/2021/00057 у прийнятті митної декларації.

У графі 33 оскаржуваного рішення зазначено:

І. Митна вартість імпортованих товарів №№1-35 не може бути визнана за ціною за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: 1. Подані до митного оформлення документи містять розбіжності і неточності: 1.1. У відповідності до інформації з мережі Інтернет фірма RIGOTTI F.LLI SRL, логотип якої наявний на бланку інвойсу від 07.09.2021 №1001/B, та продавець RIGOTTI F.LLI SRL за контрактом від 03.09.2021 №24/2021 займаються видаленням особливих, безпечних небезпечних відходів і утилізацією брухту чорних металів у провінції Тренто і на всій території Північно-Східної Італії. Будь-якої інформації щодо діяльності продажу товарів в мережі Інтернет не значиться, що викликає сумніви про здійснення даної зовнішньоекономічної операції з купівлі-продажу товарів. 1.2. Банківський платіжний документ, що стосується товару від 07.09.2021 №18JBKLL9 містить реквізити банку одержувача платежу JP MORGAN CHASE BANK, що суперечить реквізитам банку відправника товару, що зазначені в контракті від 03.09.2021 №4/2021, а саме CASSE Rurale di Trento. 1.3. До графи 44 МД заявлено Комерційну пропозицію від 25.08.2021 б/н, Протокол погодження ціни від 03.09.2021 №4/2021, Бухгалтерська інформація формування ціни 1001/в від 07.09.2021, інформаційний лист Покупця до інвойсу 1001/в від 07.09.2021, однак електронні копії яких до МД не подані. 1.4 В Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 10.09.2021 №953 містить неточні відомості, щодо дати завантаження транспортного засобу, а саме: зазначено 08.09.2021. Однак CMR A №078503 від 09.09.2021. Вищевказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення недостовірних відомостей стосовно вартості товарів. 2. Не наданні усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.

ІІ. Митниця володіє інформацією стосовно митної вартості аналогічних товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів згідно цінової інформації ЄАІС Держмитслужби: за переліком МД та рівнями митної вартості, що надсилалися митним органом згідно повідомлення.

III. Заявлена декларантом митна вартість товарів може бути визнана митницею, за умови надання додаткових документів: висновку про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

IV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 МКУ) інформації щодо вартості операцій, щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість товарів №№1-35 скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартостi згiдно з положеннями статті 64 Митного кодексу України, з розрахунку у національній валюті України та валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання МД до митного оформлення: товар 31,5843 №1 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751USD/кг * 4103 кг * 26,6782 UAH/USD = 410586,92 UAH або 12999,71 EUR №2 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751 USD/кг * 1191 кг * 26,6782 UAH/USD = 119183,28 UAH або 3773,50 EUR №3 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751 USD/кг * 310 кг * 26,6782 UAH/USD = 31021,68 UAH або 982,19 EUR №4 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751USD/кг * 283 кг * 26,6782 UAH/USD = 28319,79 UAH або 896,64 EUR №5 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751USD/кг * 3309 кг * 26,678 2UAH/USD = 331131,39 UAH або 10484,05 EUR №6 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751 USD/кг * 1835кг * 26,6782 UAH/USD = 183628,32 UAH або 5813,91 EUR №7 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751 USD/кг * 1566 кг * 26,6782 UAH/USD = 156709,51 UAH або 4961,63 EUR №8 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751 USD/кг * 758 кг * 26,6782 UAH/USD = 75853,01 UAH або 2401,60 EUR №9 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751 USD/кг * 336 кг * 26,678 2UAH/USD = 33623,50 UAH або 1064,56 EUR №10 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751 USD/кг * 292кг * 26,6782 UAH/USD = 29220,42 UAH або 925,16 EUR №11 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751 USD/кг * 2606 кг * 26,6782 UAH/USD = 260782,23 UAH або 8256,70 EUR №12 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751USD/кг * 637 кг * 26,6782 UAH/USD = 63744,54 UAH або 2018,23 EUR №13 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751 USD/кг * 429 кг * 26,6782 UAH/USD = 42930,00 UAH або 1359,22 EUR №14 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751 USD/кг * 174кг * 26,6782 UAH/USD = 17412,17 UAH або 551,29 EUR №15 МД від 18.06.2021 №UA209120/2021/021642: 3,751 USD/кг * 161 кг * 26,6782 UAH/USD = 16111,26 UAH або 510,10 EUR №16 МД від 14.06.2021 №UA500300/2021/001910 3,85USD/кг* 570 кг * 26,6782 UAH/USD = 58545,31 UAH або 1853,62 EUR №17 МД від 14.06.2021 NUA500300/2021/001910: 3,85 USD/кг * 416 кг * 26,6782 UAH/USD = 42727,81 UAH aбо 1352,82 EUR №18 MД від 14.06.2021 №UA500300/2021/001910: 3,85USD/кг* 281 кг * 26,6782 UAH/USD = 28861,81 UAH або 913,80 EUR №19 MД від 14.06.2021 №UA500300/2021/001910: 3,85 USD/кг * 236 кг * 26,6782 UAH/USD = 24239,81 UAH aбо 767,46 EUR №20 МД вiд 14.06.2021 №UA500300/2021/001910: 3,85 USD/кг * 137 кг * 26,6782 UAH/USD = 14071,42 UAH або 445,52 EUR №21 MД вiд 14.06.2021 №UA500300/2021/001910: 3,85 USD/кг * 132 кг * 26,6782 UAH/USD = 13557,86 UAH aбо 429,26 EUR №22 MД вiд 14.06.2021 №UA500300/2021/001910: 35USD/кг * 22 кг * 26,6782 UAH/USD = 2259,64 UAH aбо 71,54 EUR №23 MA вiд 14.06.2021 №UA500300/2021/001910: 3,85USD/кг * 8 кг * 26,6782 UAH/USD = 821,69 UAH aбо 26,02 EUR №24 MД від 14.06.2021 №UA500300/2021/001910: 5,42 USD/кг * 87 кг * 26,6782 UAH/USD = 12579,84 UAH aбо 398,29 EUR №25 МД вiд 14.06.2021 №UA500300/2021/001910: 5,42USD/кг*78кг* 26,6782UAH/USD = 11278,48 UAH a60 357,09 EUR №26 МД від 14.06.2021 №UA500300/2021/001910: 5,42USD/кг * 37кг * 26,678 UAH/USD = 5350,05 UAH aбо 169,39 EUR №27 МД вiд 14.06.2021 №UA500300/2021/001910: 5,42USD/кг * 13 кг * 26,6782 UAH/USD = 1879,75 UAH aбо 59,52 EUR №28 МД вiд 14.06.2021 №UA500300/2021/001910: 5,42 USD/кг * 25 кг * 26,6782 UAH/USD = 3614,90 UAH aбо 114,45 EUR №29 MД вiд 14.06.2021 №UA500300/2021/001910: 5,42USD/кг * 5кг * 26,6782UAH/USD = 722,98 UAH aбo 22,89 EUR.

Позивач, вважаючи рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів від 14.09.2021 №UA204060/2021/000001/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2021/00057 протиправними, звернувся до суду з вимогами про їх скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

В розумінні пунктів 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Згідно із статтею 264 Кодексу митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

У випадках, коли з причин, визнаних органом доходів і зборів обґрунтованими, окремі документи, визначені цим Кодексом, не можуть бути представлені разом з митною декларацією, дозволяється подання таких документів протягом часу, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Орган доходів і зборів не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

За визначенням, викладеним у статті 256 Митного кодексу України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Згідно зі статтею 264 Митного кодексу орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 335 Митного кодексу України разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості, зокрема у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (частина 12 статті 264 МК України).

Суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивачем у відповідності до вимог статей 52, 53 МК України подано всі необхідні документи для митного оформлення зазначеного товару за ціною договору.

Також судом першої інстанції наголошено на тому, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів суду, що надані ТОВ "Євромоторс Груп" документи містять істотні розбіжності, що впливають на митну вартість заявленого до митного оформлення товару, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Суд вказав, що встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими та чому з наданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого числового показника. Суд виснував, що митний орган не мав жодних правових підстав для зобов`язання декларанта надавати додаткові документи.

Згідно доводів відповідача, митна вартість товару не могла бути визнана за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, що імпортуються, у зв`язку із неподанням декларантом додаткових документів, витребуваних органом доходів і зборів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині третій статті 53 Митного кодексу України.

Тобто, наданими до митного оформлення документами не підтверджено заявлену до митного оформлення ціну імпортованого товару та на вимогу митного органу необхідних додаткових доказів декларантом не надано.

За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

Згідно з частиною першою статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та главою 8.

За приписами частини другої цієї статті декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Як встановлено частиною першою статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст. 53 МК України).

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. При цьому, положеннями частини шостої цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом.

Разом з тим, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішення суб`єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч.2 ст.2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).

Так, заявлена позивачем митна вартість товару не визнана митним органом. Відповідачем поставлено під сумнів правильність визначення митної вартості декларантом.

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості митним органом було виявлено, що подані до митного контролю та оформлення документи містять такі розбіжності і неточності:

1.У відповідності до інформації з мережі Інтернет фірма «RIGOTTІ F.LL1 SRL», логотип якої наявний на бланку інвойсу від 07.09.2021 №1001/В, та продавець «RIGOTTI F.LLI SRL» за контрактом від 03.09.2021 №4/2021 займаються видаленням особливих, безпечних і небезпечних відходів і утилізацією брухту чорних металів у провінції Тренто і на всій території Північно-Східної Італії. Будь-якої інформації щодо діяльності продажу товарів в мережі Інтернет не значиться, що викликає сумніви про здійснення даної зовнішньоекономічної операції з купівлі-продажу товарів.

2.Банківський платіжний документ, що стосується товару від 07.09.2021 №18JBKLL9 містить реквізити банку одержувача платежу «JP MORGAN CHASE BANK», що суперечить реквізитам банку відправника товару, що зазначені в контракті від 03.09.2021 №4/2021, а саме «CASSE Rurale di Trento».

3.До графи 44 МД заявлено Комерційну пропозицію від 25.08.2021 б/н, Протокол погодження ціни від 03.09.2021 №4/2021, Бухгалтерська інформація формування ціни 1001/В від 07.09.2021, інформаційний лист Покупця до інвойсу 1001/В від 07.09.2021, однак електронні копії яких до МД не подані.

4. В Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 10.09.2021 №953 містить неточні відомості , щодо дати завантаження транспортного засобу, а саме: зазначено 08.09.2021.Однак CMR А №078503 від 09.09.2021.

5.Митниця володіє інформацією стосовно митної вартості аналогічних товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів згідно цінової інформації ЄАІС Держмитслужби: за переліком МД та рівнями митної вартості, що надсилалися митним органом згідно повідомлення.

Аналіз наведених вище положень МК України дозволяє дійти висновку про те, що підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товару, серед іншого, може слугувати неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другої-четвертої статті 53 МК України, або відсутність у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, на думку суду, у разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка підлягає сплаті за ці товари, митний орган може витребувати додаткові документи.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу та подані до митного оформлення документи містять розбіжності, які наданими при митному оформленні та додатково долученими на витребування митниці документами декларантом не спростовані.

У митного органу наявна інформація щодо вищої митної вартості подібних товарів, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару. Згідно доводів відповідача, надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

Митні органи наділені виключною компетенцією в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. З цією метою їм надано повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товарів разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Митниця може вимагати, а суб`єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності заявленої митної вартості товару.

Надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог митниці щодо підтвердження митної вартості товарів.

З матеріалів справи суд апеляційної інстанціх вбачає, що здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом вартості товару Рівненська митниця в електронному повідомленні з посиланням на розбіжності у поданих документах декларанту запропоновано подати такі документи: висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, Комерційну пропозицію від 25.08.2021 №б/н, протокол погодження ціни від 03.09.2021 №4/2021, Бухгалтерську інформацію формування ціни 1001/В від 07.09.2021, інформаційний лист Покупця до інвойсу 1001/В від 07.09.2021, які фактично не подані до МД.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що у митного органу були наявні обґрунтовані сумніви у правильності визначення декларантом митної вартості товарів, у зв`язку з чим відповідач витребовував додаткові документи та вказані вище розбіжності у поданих до митного оформлення документах могли бути усунуті або ж пояснені декларантом після отримання запиту митного органу, проте декларант не спростував твердження відповідача про виявлені у документах недоліки та не надав додаткових документів, які б дозволяли митниці однозначно встановити і перевірити заявлену декларантом митну вартість.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної, зокрема в постановах від 14 липня 2020 року у справі №809/1557/17, від 10 червня 2020 року у справі №1.380.2019.004752, від 28 вересня 2020 року у справі №520/2133/19, від 10 квітня 2020 року у справі №822/2806/15, наявність розбіжностей в документах, що підтверджують митну вартість є підставою для коригування додаткових документів та у разі їх ненадання - коригування митним органом митної вартості.

Запропонувавши надати додаткові документи, митний орган сприяв позивачу в обґрунтуванні застосування першого (основного) методу визначення митної вартості ввезеного на митну території України товару.

Відповідно, з огляду на наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості товару за першим методом, у відповідача були правові підстави витребувати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, проте декларант жодних інших документів митному органу не подав, що стало підставою для коригування митної вартості товарів не за ціною договору (контракту).

Тобто, за результатами опрацювання документів, долучених до митної декларації, відповідно до положень статей 53, 54, 368 МК України, декларанту направлено письмову вимогу про необхідність подання додаткових документів, визначивши їх чіткий перелік, однак на вимогу митного органу належних документів декларантом не надано.

Слід зазначити, що саме позивач на стадії декларування товару (подання декларації та інших документів) зобов`язаний довести та надати докази (відповідні документи) того, що має право декларувати товари за самостійно обраним методом, і лише у разі надання таких документів, контролюючий орган за наявності у нього сумнівів може витребувати додаткові документи, що передбачені ч. 3ст. 53 Митного кодексу України.

При цьому, за змістом пункту 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Зі змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості слідує, що їх прийняттю передувало проведення митним органом консультації з декларантом. За результатом проведеної процедури консультації із декларантом та у зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 2б (ст. 60 МК України) з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МК України) та методу 2г (ст. 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта, митну вартість визначено за резервним методом відповідно до статті 64 МК України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що митний орган навів достатнє обґрунтування причин, за наявності яких митниця не могла визнати заявлену декларантом митну вартість; у них вказано джерела інформації, що використовувались відповідачем для визначення митної вартості з покликанням на реквізити митних декларацій, зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований метод, що передує методу, обраному митним органом.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що під час процедури митного оформлення ввезеного позивачем товару у митного органу були наявні правові підстави для обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару.

За таких обставин, суд апеляційної інстанціх дійшов до переконання щодо безпідставності позовних вимог та, відповідно, відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Отже, висновок про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом за ціною контракту з підстав ненадання декларантом позивача документів, які є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, та про застосування при визначенні митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, суд апеляційної інстанції вважає правомірним.

Наведені обставини в своїй сукупності під час вирішення спірних правовідносин залишилися поза увагою суду першої інстанції, що має наслідком його скасування.

Таким чином, оскільки митний орган діяв підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 14.09.2021 №UA204060/2021/000001/2 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2021/00057 є правомірними, а позовні вимоги про їх скасування є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, які підлягають скасуванню.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в строки, встановлені статтею 309 КАС України.

Оскільки ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2023 року Рівненській митниці відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року у справі № 460/14830/21 та на момент ухвалення судового рішення вказаним скаржником доказів сплати судового збору у визначеному законом розмірі на відповідні реквізити не надано, сума судового збору в розмірі 8769,96 грн підлягає стягненню постановою суду.

Керуючись статтями 242, 309, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці задовольнити, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року у справі № 460/14830/21 - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромоторс Груп" до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відмовити.

Стягнути з Рівненської митниці () до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 8769 (вісім тисяч сімсот шістдесят дев`ять) грн 96 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний