Справа № 120/10186/22
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 березня 2023 р. Справа № 120/10186/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

06.12.2022 у Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач).

У позовній заяві позивачка просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 05.10.2022 № 23 про відмову в призначенні пільгової пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати відповідача призначити та виплачувати пільгову пенсію з 19.04.2022, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи на Вінницькому заводі "Кристал" з 02.04.1984 по 01.07.1989 та період служби у Збройних Силах з 29.06.1989 по 11.02.1993.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначила, що 28.09.2022 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням відповідача від 05.10.2022 № 23 їй відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю пільгового стажу. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 02.04.1984 по 01.07.1989 на посаді "огранувальник алмазів у діаманти", оскільки посада, яка б давала право виходу на пенсію на пільгових умовах, включена до Списку № 2 (Постанова від 22.08.1956 № 1173) Постановою Ради Міністрів СРСР від 12.04.1990 № 365, тобто після звільнення заявниці. Як наслідок, до пільгового стажу не зараховано і період військової служби з 29.06.1989 по 11.02.1993.

Рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії позивачка вважає протиправним, оскільки здобутий пільговий стаж підтверджується трудовою книжкою та уточнюючими довідками підприємства. Позивачка зазначає, що працюючи на посаді за Списком № 2 вона вступила на службу в ЗС, а тому військова служба теж підлягає зарахуванню до стажу роботи який дає право на призначення пільгової пенсії.

Тому, з метою захисту свої прав та законних інтересів, звернулася з цим адміністративним позовом до суду.

Ухвалою від 12.12.2022 відкрито провадження у справі та вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні. Крім, того відповідачеві встановлено 15 - ти денний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Також ухвалою від 12.12.2022 витребувано у відповідача оригінал або належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1

28.12.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що обов`язковою умовою для призначення позивачці пільгової пенсії є досягнення нею віку 55 років та наявність страхового стажу не менше 24 роки, з них не менше 10 років на роботах за списком № 2. Відповідач просить врахувати, що період роботи позивачки з 02.04.1984 по 01.07.1989 на посаді "огранувальник алмазів у діаманти", а звідси і період військової служби, не підлягають зарахуванню до пільгового стажу, оскільки ця посада включена до Списку № 2 Постановою Ради Міністрів СРСР від 12.04.1990 № 365, тобто після звільнення заявниці.

Відтак, з огляду на відсутність у позивачки стажу роботи на посадах за списком № 2 та недотримання нею необхідних умов для призначення пільгової пенсії, відповідач вважає прийняте ним рішення від 05.10.2022 № 23 правомірним та просить відмовити у задоволенні позову про його скасування.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 02.04.1984 по 01.07.1989 працювала на посаді "огранувальник алмазів у діаманти" на Вінницькому заводі " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (а.с. 13).

01.07.1989 була звільнена з Вінницького заводу "Кристал" у зв`язку з призовом до лав Збройних Сил та в період з 29.06.1989 по 11.02.1993 проходила військову службу, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.04.2022 № 202 та військовим квитком серії НОМЕР_2 (а.с. 17-20).

З метою призначення пільгової пенсії на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивачка неодноразово зверталася до Пенсійного органу з відповідними заявами.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 22.04.2022 № 23 позивачці відмовлено у призначенні пенсії через відсутність пільгового стажу, оскільки надана до пенсійного фонду довідка Вінницького заводу "Кристал" не відповідала встановленим вимогам (а.с. 8)

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 25.07.2022 № 23 позивачці відмовлено у призначенні пенсії через відсутність пільгового стажу. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 02.04.1984 по 01.07.1989, оскільки довідка № 10/62 від 18.07.2022, що видана АТ Вінницьким заводом "Кристал" не відповідає вимогам Додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 (а.с. 6).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 04.08.2022 № 23 позивачці втретє відмовлено у призначенні пенсії через відсутність достатнього пільгового стажу. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 02.04.1984 по 01.07.1989 на посаді "огранувальник алмазів у діаманти" згідно довідки від 29.07.2022 № 10/63, оскільки посада, яка б давала право виходу на пенсію на пільгових умовах, включена до Списку № 2 (в редакції Постанови від 22.08.1956 № 1173) Постановою Ради Міністрів СРСР від 12.04.1990 № 365, тобто після звільнення заявниці з посади "огранувальника алмазів у діаманти" (а.с. 7).

Однак 28.09.2022 позивачка знову звернулася із заявою про призначення пільгової пенсії. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 05.10.2022 № 23 їй відмовлено у призначенні пенсії через відсутність пільгового стажу. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 02.04.1984 по 01.07.1989 на посаді "огранувальник алмазів у діаманти" згідно довідки від 15.08.2022 № 10/63, оскільки посада, яка б давала право виходу на пенсію на пільгових умовах, включена до Списку № 2 (Постанова від 22.08.1956 № 1173) Постановою Ради Міністрів СРСР від 12.04.1990 № 365, тобто після звільнення заявниці з посади "огранувальника алмазів у діаманти" (а.с. 21).

Для підтвердження стажу роботи на шкідливих та важких роботах, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, окрім трудової книжки серії НОМЕР_1 позивачка надала відповідачу додаткові документи, а саме: 1) довідку Вінницького заводу "Кристал" від 29.07.2022 № 10/63 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; 2) довідку Вінницького заводу "Кристал" від 15.08.2022 № 10/68 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Не погоджуючись із рішенням відповідача від 05.10.2022 № 23, позивачка звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок.

Як вже встановлено судом, позивачці відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком № 2.

Із копії оскарженого рішення встановлено, що за підрахунками відповідача пільговий стаж роботи позивачки на посадах за Списком № 2 становить 0 р. 0 м. 0 д. (а.с. 21). При цьому, позивачці не зараховано до пільгового стажу період роботи з 02.04.1984 по 01.07.1989 на посаді "огранувальник алмазів у діаманти" згідно довідки від 15.08.2022 № 10/63, оскільки посада, яка б давала право виходу на пенсію на пільгових умовах, включена до Списку № 2 (Постанова від 22.08.1956 № 1173) Постановою Ради Міністрів СРСР від 12.04.1990 № 365, тобто після звільнення заявниці з цієї посади.

Незарахування вказаного періоду роботи до пільгового стажу стало причиною незарахування до стажу роботи, який дає право на призначення пільгової пенсії і періоду військової служби, адже основною умовою для цього є робота на момент призову на військову службу на посаді за Списком № 2 якої позивачка не дотрималася.

Відтак, ключовим у цьому спорі є питання про наявність підстав для зарахування до пільгового стажу позивачки періоду її роботи з 02.04.1984 по 01.07.1989 на посаді "огранувальник алмазів у діаманти" з огляд на те, що посада яку вона займала включена до Списку № 2 лише Постановою Ради Міністрів СРСР від 12.04.1990 № 365, тобто після її звільнення. Похідним від цього є й питання про наявність підстав для включення до пільгового стажу періоду впродовж якого позивачка проходила військову службу - з 29.06.1989 по 11.02.1993.

Визначаючись щодо вказаних питань суд враховує, що згідно ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевказаної норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, зокрема й уточнюючих довідок.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що в уточнюючій у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З метою забезпечення соціального захисту працівників зайнятих на роботах за Списками № 1 та № 2 наказом Мінпраці від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При цьому, пунктом 10 Порядку № 383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати, з поміж інших документів, трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Як встановлено із записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 в період з 02.04.1984 по 01.07.1989 працювала на посаді "огранувальника алмазів у діаманти" на Вінницькому заводі "Кристал" (а.с. 13).

Із виданої АТ "Вінницький завод "Кристал" довідки від 29.07.2022 № 10/63 з`ясовано, що в період з 02.04.1984 по 01.07.1989 позивачка працювала повний робочий день та виконувала роботи по огрануванню алмазів у діаманти в виробництві "оброблення металу" без використання роботехніки за професією "Огранувальник алмазів у діаманти" (а.с. 14). З поміж іншого у довідці від 29.07.2022 № 10/63 вказано, що посада позивачки передбачена Списком № 2 (розділ 15, пункт 10а) у редакції затвердженій постановою Ради Міністрів СРСР від 12.04.1990 № 365 якою доповнено раніше чинну постанову про затвердження Списків № 1 та № 2 від 22.08.1956 № 1173.

Відтак, судом встановлено, що впродовж періоду роботи позивачки на посаді "огранувальник алмазів у діаманти" (з 02.04.1984 по 01.07.1989) ця посада не відносилася до посад із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2. Зазначену посаду включено до Списку № 2 лише постановою від 12.04.1990. Ці обставини позивачкою не оспорюються.

Відповідно до п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

У прикладі, що наведений в додатку 1 йдеться про випадок коли Громадянин Д. у період з 01.01.75 до 31.12.92 року працював муляром в бригаді мулярів і його посаду віднесено до Списку № 1 постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10. Тобто постанову про включення посади до списку прийнято у період коли особа продовжувала її займати і в такому випадку до пільгового стажу зараховується весь період роботи за цією професією при дотриманні вимог, передбачених законодавством.

У прикладі наведеному нормотворцем у додатку 2 описано випадок коли Громадянин М. у період з 01.03.68 до 02.05.93 працював водієм вантажного автомобіля на вивезенні гірничої маси з Першотравневого кар`єру, який досяг 150-метрової глибини 01.06.1970. Умова щодо віднесення його посади до Списку № 1 вперше була передбачена постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10. Тобто, як і в попередньому прикладі (додаток № 1), постанову про включення посади до списку прийнято у період коли особа продовжувала її займати і в такому випадку до пільгового стажу зараховується весь період роботи за цією професією при дотриманні вимог, передбачених законодавством.

Водночас у додатку 3 описано приклад коли Громадянин К. у період з 01.01.1975 до 30.11.1991 працював муляром в бригаді мулярів. У період його роботи застосовувався Список № 2 затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 № 1173, яким зазначена професія не була передбачена, тому цей період роботи до пільгового стажу не зараховується, відповідно права на пенсію за віком на пільгових умовах особа не має.

Отже, аналіз процитованих правових норм та наведених законодавцем у тексті нормативно - правового акта прикладів (правил) його застосування дає підстави для таких висновків.

За загальним правилом при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. Із додатків 1 та 2 випливає, що до пільгового стажу може бути зарахований весь період роботи навіть у тому випадку, коли він повністю не охоплений часом дії відповідного Списку № 1 чи № 2. Однак у такому випадку обов`язковою умовою є зайнятість особи на відповідній посаді за списком № 1 чи № 2 хоча б частину періоду після включення цієї посади до одного чи іншого списку. Проте у випадку коли особа прийнята на посаду та звільнена із неї до віднесення цієї посади до робіт із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, то вона в силу норми першого речення пункту 3 Порядку № 383 позбавлена права на зарахування періоду роботи до пільгового стажу як і права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Узагальнюючи встановлені обставини спірних правовідносин та їх нормативне регулювання суд зауважує, що у періоди роботи позивачки на посаді "огранувальник алмазів у діаманти" (з 02.04.1984 по 01.07.1989), діяв Список № 2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах". Список у редакції на час роботи не відносив посаду "огранувальник алмазів" до числа тих, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Тому, враховуючи, що впродовж періоду роботи позивачки на посаді "огранувальник алмазів у діаманти" (з 02.04.1984 по 01.07.1989) ця посада не відносилася до посад із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, а включено посаду до зазначеного списку, лише після звільнення позивачки, постановою Ради Міністрів СРСР від 12.04.1990 № 365, ОСОБА_1 не має права на зарахування періоду роботи з 02.04.1984 по 01.07.1989 до пільгового стажу.

Висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду в подібних правовідносинах наведеною у постанові від 01.06.2022 (справа № 640/10113/19).

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду служби в Збройних Силах з 29.06.1989 по 11.02.1993, суд зазначає наступне.

Відповідно до норми абзацу 2 частини 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII, у редакції чинній на момент розгляду заяви позивачки, час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналіз процитованої норми дає підстави для висновку, що умовою зарахування часу проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії, є, зокрема, факт роботи особи на момент призову за професією чи зайняття посади, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

Однак, як встановлено судом раніше, на момент призову на військову службу (29.06.1989) позивачка займала посаду яка не відносилася до посад із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, а робота на цій посаді не давала право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Із цих причин суд доходить висновку про відсутність підстав для зарахування періоду військової служби позивачки до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, відмовивши ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу періоду її роботи з 02.04.1984 по 01.07.1989 та періоду військової служби з 29.06.1989 по 11.02.1993 відповідач діяв правомірно, а тому рішення від 05.10.2022 № 23 яке стало предметом оскарження у справі відповідає приписам пенсійного законодавства та скасуванню не підлягає.

Як наслідок, не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію адже вони є похідними від позовної вимоги про оскарження рішення. До того ж, як зазначалося раніше, обов`язковою умовою призначення пенсії жінкам на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV є наявність стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 не менше 10 років. Позивачкою не враховано, що навіть за умови зарахування спірних у цій справі періодів до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, загальна тривалість такого стажу буде недостатньою для призначення бажаної для неї пенсії.

Тому, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази надані суб`єктом владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та аргументи висловлені позивачкою, суд доходить висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи вимоги ст. 139 КАС України, підстав для відшкодування позивачці судових витрат у справі немає.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, .

Суддя Богоніс Михайло Богданович