Справа № 725/711/23
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/711/23
Номер провадження 2-а/725/5/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Ватаманюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 БУПП в Чернівецькій області лейтенанта Токарюк М.І., Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною і скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що постановою серії ВАБ №210397 від 23.01.2023 року його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП по факту порушення вимог п. 11.4 ПДР України та накладено адміністративне стягнення. Згідно вказаної постанови він, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz 316 реєстраційний номер НОМЕР_1 , 23 січня 2023 року о 11 год. 45 хв. на АДМ М-19 499+200 м. керував транспортним засобом на дорозі з двома смугами в одному напрямку та здійснив виїзд з прилеглої території на зустрічну смугу для руху.

Вважає, що обставини викладені у постанові не відповідають дійсності, оскільки він виїхав з місця паркування та рухався по прилеглій території парковки, повернув ліворуч та, не виїжджаючи на узбіччя чи дорогу, припаркував автомобіль в іншому місці в межах території стоянки, після чого до нього підійшов працівник поліції, який звинуватив його в порушення п. 11.4 ПДР України та на його доводи про те, що він не виїжджав на зустрічну смугу та не рухався по тротуару, а їхав в межах території парковки, відповідач не реагував.

Вказував на те, що відповідач не навів будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів та на спростування його пояснень, а також невірно кваліфікував пункт порушення ПДР України відповідно до фабули порушення, яка викладена в оскаржуванній постанові. Також, вважає, що відповідач допустив процесуальні порушення при розгляді справи, не надавши йому можливість ознайомитись з доказами, а також можливості скористатись правовою допомогою.

З урахуванням наведеного, посилаючись на норми права, просив скасувати постанову від 23.01.2023 року серії БАВ №210397 і закрити справу про адміністративне правопорушення; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ДПП на користь позивача судові витрати.

На вказану постанову надійшов відзив в якому відповідач позов не визнав та пояснив, що під час несення служби в с. Магала, а/д М-19, 499+200м, 23.01.2023 року екіпажем патрульної поліції було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме, водій керував транспортним засобом Mercedes Benz 316 з номерним знаком НОМЕР_1 на дорозі з двома смугами в одному напрямку руху та здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, чим порушив п.п. 11.4 ПДР України. Під час розгляду справи було дотримано всіх процесуальних вимог, роз`яснено позивачу його права згідно ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України. Вважає, що та обставина, що позивач порушив вимоги напрямку руху по смугах та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху підтверджується долученим до тексту відзиву відеозаписом, де сам позивач визнає свою вину. Просив відмовити в задоволені позову.

В судове засідання позивач не з`явився, в його інтересах діяв представник, який позов підтримав та просив задовольнити, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи. З урахуванням наявного в матеріалах справи відзиву, а також даних щодо належного повідомлення відповідачів про час та місце розгляду справи, дана справа може бути розглянута без їх участі.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, судом встановлено, що 23.01.2023 року інспектором взводу №1 роти №1 БУПП в Чернівецькій області страшим лейтенантом поліції Токарюк М.І. винесено постанову серії БАВ №210397 якою на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а/с 7).

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно п.п.8, 11 частині 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліції», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, в тому числі по ч.1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, відповідач під час провадження у справі про адміністративне правопорушення, повинен відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Зі змісту вказаної вище постанови вбачається, що 23.01.2023 року об 11 год. 45 хв. с. Магала, а/д М-19, 499+200м водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом на дорозі з двома смугами в одному напрямку та здійснив виїзд з прилеглої території на зустрічну смугу для руху, чим порушив вимоги п. 11.4 ПДР України, а саме рухався по тротуару в зустрічному напрямку.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за обставин, що вказані в оскаржуваній постанові, відповідач посилається на долучений до тексту відзиву відеозапис з бодікамер патрульних, натомість обставини, які відображені на вказаному відеозаписі не містять відомостей про факт порушення п. 11.4 ПДР України, а відеозапис розпочинається з моменту розгляду справи поліцейським та спілкування з позивачем, а тому такий відеозапис не містить відомостей про обставини вчинення правопорушення, у зв`язку з чим не може вважатись доказом наявності чи відсутності складу правопорушення в діях позивача. Слід також зазначити, що події, які відображені на відповідному відеозаписі дійсно відбуваються на парковці, про що вказував позивач у тексті позовної заяви.

Отже, відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого в даній категорії справ покладається обов`язок доказування, не посилається на будь-які докази, при цьому факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у оскаржуваній позивачем постанові від 23.01.2023 року серії БАВ №210397 та не підтверджується жодними іншими доказами.

У постанові Верховного Суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-а Касаційний адміністративний суд дійшов висновку про те, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по свій правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Лише фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивача, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

Таким чином, саме по собі формулювання в оскаржуванній постанові змісту правопорушення не може бути доказом вчинення правопорушення без наявності інших доказів, які у своїй сукупності підтверджують обставини викладені у постанові.

Європейський суд з прав людини в певних випадках поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення тобто, фактично «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати обставини вчинення адміністративного правопорушення (відповідні висновки містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії», «Карелін проти Росії»).

Як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17, адміністративне провадження № К/9901/1403/17.

Так, на підтвердження вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за обставин, що вказані в оскаржуваній постанові, відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого в даній категорії справ покладається обов`язок доказування, не надав жодних належних та допустимих доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи квитанції, позивач при зверненні до суду сплати судовий збір в сумі 536,80 грн., а тому з урахуванням вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню вказана сума понесених позивачем судових витрат.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 183, 222, 283, 284 КУпАП , ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії БАВ №210397 від 23.01.2023 року, винесену інспектором взводу №1 роти №1 БУПП в Чернівецькій області страшим лейтенантом поліції Токарюк М.І. якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в сумі 536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду або у той самий строк через Першотравневий районний суд м. Чернівці з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна