Справа № 580/1101/23
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про прийняття позовної заяви до розгляду
та відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі
20 березня 2023 року справа № 580/1101/23
м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

15.02.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018;

зобов`язання нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018.

Додатково просив звільнити його від сплати судового збору відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як позивача у справі про стягнення заробітної плати (індексації грошового забезпечення, як складової частини грошового забезпечення) та як учасника бойових дій.

Обґрунтовуючи зазначив, що відповідач всупереч вимог закону не виплатив індексацію грошового забезпечення за вказаний період. Стверджує, що щодо строків звернення до адміністративного суду зі вказаним позовом підлягають врахуванню норми Кодексу законів про працю України. Зокрема, ч.2 ст.233 вказаного Кодексу встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Ухвалою суду від 20 лютого 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів з дати отримання ухвали для усунення її недоліків.

14.03.2023 позивач на виконання вимог вказаної ухвали надіслав суду заяву (вх.№9670/23) (далі - Заява), в якій просив прийняти його позовну заяву до розгляду. До неї додав два екземпляри позовної заяви з попередніми позовними вимогами та додатки.

Обґрунтовуючи зазначив, що з 04.08.2015 проходив службу у військових частинах, які перебували на фінансовому забезпеченні у відповідача і з 29.04.2021 переведений до нового місця служби військової частини НОМЕР_4 , що підтверджується витягом з послужного списку. Щодо строку звернення до суду зазначив. До 27.12.2022 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 , що підтверджується витягом з наказу командира цієї військової частини №455, тобто на дату внесення змін до Закону №2352-ІХ, який набрав чинності 19.07.2022 щодо нової редакції ст.233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) він виконував службові обов`язки по захисту Батьківщини у визначених районах. Вказав, що станом на момент виникнення спірних правовідносин строки звернення до суду застосовувались з урахуванням положень ч.ч.1, 2 ст.233 КЗпП України в старій редакції. Після внесення Законом №2352-ІХ змін до Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у ч.2 ст.233 встановлено строк звернення до суду у справах про звільнення (місячний строк з дня вручення копії наказу розпорядження), а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні (тримісячний строк з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні). Водночас відповідно до п.1 глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Зазначена норма є імперативною. Постановою Уряду від 23.12.2022 №1423 «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №338 і постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236» дію карантину продовжено до 30.04.2023. Тому вважає, що з урахуванням п.1 глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України строки, визначені ст.233 зазначеного Кодексу автоматично продовжено до 30.04.2023.

Суд врахував, що зазначений спір пов`язаний з проходженням публічної служби позивачем, а саме щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення.

Позивач звернувся з позовними вимогами щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі Закон №2011-ХІІ)

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 3 ст.9 Закону №2011-ХІІ визначено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Пунктом 1.3. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України 13.01.2004 №5 (далі - Інструкція), передбачено, що Фонд оплати праці складається з фонду основної заробітної плати, фонду додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Фонд основної заробітної плати включає нарахування винагороди за виконану роботу

відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадових обов`язків) (п2.1 Інструкції).

Згідно з підп. 2.2.7 п.2.2 Інструкції фонд додаткової заробітної плати включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До складу фонду додаткової заробітної плати входять суми виплат, пов`язаних з індексацією заробітної плати працівників.
Отже, індексація грошового забезпечення відноситься до грошового забезпечення позивача.

Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів врегульовані ст.233 КЗпП України, яка на момент виникнення спірних правовідносин у цій справі передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Чинна редакція ст.233 КЗпП України, на яку позивач посилався у Заяві, передбачає:

"Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Для звернення роботодавця до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.
Встановлений частиною третьою цієї статті строк застосовується і при зверненні до суду вищого у порядку підлеглості органу.".

Отже, для вирішення трудового судового спору встановлюється місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Докази повідомлення відповідачем позивача про нараховані та виплачені для звільнення коштів до позовної заяви не додані.

Водночас відповідно до п.1 глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Отже, визначені у ст.233 КЗпП України строки продовжуються на строк дії карантину. Вказана норма є імперативною та підлягає врахуванню судом.

Суд зі вказаного питання на виконання ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) також врахував висновки Верховного суду (далі ВС) у постанові від 19.01.2023 у справі №460/17052/21 ВС, який проаналізував норми ст.233 КЗпП України та серед іншого зазначив:

«...23. Крім того, суд наголошує, що відповідно до пункту першого глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
24. Постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2022 року № 1423 "Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236" дію карантину через COVID-19 продовжено до 30 квітня 2023 року.
25. З огляду на вказане, доводи касаційної скарги щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду є помилковими, оскільки його право на звернення до суду із цим позовом відповідно до положень частини другої статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній до 19 липня 2022 року) не обмежене будь-яким строком.».
На час звернення позивача до суду в Україні на підставі постанови Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 09.12.2020 №1236 у редакції постанови від 27.05.2022 діють карантинні обмеження з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Вказані обставини можуть свідчити, що позивач у період карантинних обмежень мав об`єктивні перешкоди для своєчасного звернення до адміністративного суду щодо невиплати відповідачем індексації грошового забезпечення, в т.ч. через ризик його захворювання на COVID-19.

Оскільки перешкоди для відкриття провадження у справі усунені та вона відповідає вимогам, встановленим ст.ст.160, 161, 172 КАС України, наявні підстави прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

З огляду на вимоги ч.3 ст.257 КАС України, враховуючи характер спірних правовідносин, зміст заявлених позовних вимог та предмету доказування, обсяг наданих доказів, справа не має значної складності. Кількість учасників не є значною, а викладені в позовній заяві обставини не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Тому можливо її розглянути та вирішити за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Відповідно до вимог ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. Частина 5 вказаної статті КАС України встановлює, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При цьому, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч.7 ст.262 КАС України). Отже, у випадку бажання учасників взяти участь у судовому засіданні, відповідні обґрунтовані клопотання вони мають надати суду у вищевказаний строк.

Водночас позивач має врахувати, що згідно з ч.3, 4 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Тобто, суд має право переглянути власний висновок щодо поважності причин звернення особи в суд з пропуском встановленого законом строку.

Керуючись ст. ст.2-20, 160-161, 168, 171, 243, 248, 259-263 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

1. Задовольнити заяву (вх. від 14.03.2023 №9670/23) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Прийняти його позовну заяву до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії до розгляду та відкрити провадження у справі, а розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

2. Повідомити учасників, що судовий розгляд відбудеться суддею Бабич А.М. одноособово в залі Черкаського окружного адміністративного суду за адресою: бульвар Шевченка, 117, місто Черкаси, 18002. У випадку бажання учасників взяти участь у судовому засіданні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Учасники мають право заявити клопотання про розгляд справи без їх участі та надати обґрунтовані заперечення на розгляд справи у спрощеному провадженні.

3. Встановити відповідачу строк, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надіслання: суду - відзиву на позовну заяву та всіх письмових і електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову (за наявності); позивачу - копії відзиву та доданих до них документів. Зобов`язати відповідача в разі надання відзиву зазначити у ньому, серед іншого, конкретні правові підстави та фактичні обставини нарахування позивачу розміру індексації грошового забезпечення за вказаний період, у т.ч. докази на їх підтвердження, докази щодо підстав для обрання базового місяця, призначення, зміни посад з урахуванням відомостей про нараховане грошове забезпечення в розрізі всіх складових та інші обставини, що впливають на визначення базового місяця для розрахунку індексації. У разі неможливості надати наявні докази у вищевказаний строк письмово повідомити суд про причини та надати на їх підтвердження відповідні докази. Попередити, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин спір буде вирішено за наявними матеріалами справи.

Встановити позивачу строк тривалістю 5 днів з дня отримання відзиву для подання суду відповіді.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію у справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

5. Копію ухвали направити учасникам спору.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Анжеліка БАБИЧ