Справа № 240/32251/22
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Житомир справа № 240/32251/22

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області до Управління Державної казначейської служби України у м. Житомирі Житомирської області про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

Скасувати рішення Управління Державної казначейської служби України у м.Житомирі Житомирської області про повернення виконавчого документу стягувачу від 19.10.2022 № 05-08-1-10/3381.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Житомирі Житомирської області здійснити дії щодо виконання наказу Господарського суду Житомирської області №906/773/21 виданого 11.02.2022.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно повернув виконавчий документ стягувачу посилаючись на те, що виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим Законом України "Про виконавче провадження", оскільки відповідач не в повній мірі скористався цим правом, зокрема, не виконав (не оскаржив) ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.08.2022 у справі №906/773/21 у результаті чого, судом не була розглянута заява відповідача, а прийнято рішення про повернення заяви заявнику.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що здійснивши попередній розгляд поданих стягувачем документів в управління Казначейства виникла об`єктивна потреба у роз`ясненні виконання судового рішення в частині визначення джерела коштів, які підлягають безспірному списанню, а саме: за якою бюджетною програмою підлягає безспірне списання коштів за рішенням суду по програмі КПКВК 3504030 чи по програмі КПКВК 3504040. Отже в результаті невідповідності резолютивної части рішення викладеної у виконавчому документі полю де зазначаються дані (особи) боржника органу Казначейства (Виконавцю) незрозумілий саме порядок та спосіб виконання судового рішення. Хоча в резолютивній частині постанови Північно-західного апеляційного суду від 01.02.2022 у справі № 906/773/21 суд не визначав конкретного переліку рахунків для списання коштів і не обмежував виконавця у самостійному виборі рахунків для виконання судового рішення складність вибору джерела коштів (відповідного бюджетного призначення на відповідну мету), залишається.

Натомість позивач ігнорує (замовчує) той факт, що він як стягувач, сторона у справі (позивач на користь якого прийнято рішення) не належно (не в повній мірі) скористався своїми процесуальними правами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України щодо усунення обставин, які ускладнюють виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 28.09.2021 у справі №906/773/21 стягнуто з Управління Держпраці у Житомирській області (10008, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Шевченка, буд. 18-А , ідн.код 39790560) на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області (10014, Житомирська обл., м. Житомир, майдан Корольова, буд.2, ід. код 41313540): 15726,12 грн. завданої шкоди; 2182,49 грн. судового збору.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.02.2022 у справі №906/773/21 за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області до Управління Держпраці у Житомирської області змінено рішення Господарського суду Житомирської області від 28.09.2021, зокрема, вирішено стягнути з Державного бюджету України на користь Управління майнову шкоду у розмірі 15726,12 грн.

На виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.02.2022 у справі №906/773/21 Господарським судом Житомирської області 11.02.2022 було видано наказ №906/773/21 .

Управління звернулось з заявою від 15.02.2022 №10-348 про виконання рішення суду до Управління Державної казначейської служби України у м. Житомирі Житомирської області .

21.02.2022 Управління Державної казначейської служби України у м. Житомирі Житомирської області повернуло виконавчий документ без виконання листом від 18.02.2022 №05-08-1-10/943, у зв`язку з виявленням розбіжностей у виконавчому документі. Зокрема, у резолютивній частині наказу зазначено "Стягнути з Державного бюджету України на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області (10014, Житомирська обл., м. Житомир, майдан Корольова, буд.2, ід. код 41313540) майнову шкоду у розмірі 15726,12 грн., а у полі Боржник вказано "Боржником є: Управління Держпраці у Житомирській області (10008, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Шевченка, буд. 18-А, ід. код 39790560)".

На підставі вказаного, Управління звернулось до Господарського суду Житомирської області із заявою від 20.04.2022 №10-534 про виправлення описки у наказі суду у зв`язку з виявленням розбіжностей у виконавчому документі щодо зазначення боржника.

Ухвалою Господарського суду від 05.05.2022 у справі № 906/773/21 у задоволенні заяви Управління відмовлено. Судом встановлено, що наказ Господарського суду Житомирської області № 906/773/21 від 11.02.2022 видано у повній відповідності до п.2 резолютивної частини постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.02.2022 у даній справі та відповідає вимогам, зазначеним у ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження". Таким чином, боржником є Управління Держпраці у Житомирській області, а стягнення, згідно постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.02.2022, здійснюється з Державного бюджету України, тому вказаний наказ суду не містить розбіжностей, а відображає інформацію, зазначену у резолютивній частині постанови Північно-західного апеляційного господарського суду та, відповідно до п.3 ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", містить інформацію про боржника - орган державної влади, який заподіяв шкоду.

Управління повторно звернулось до відповідача із заявою про виконання рішення суду від 10.05.2022 №10-597.

02.06.2022 на адресу Управління надійшло рішення відповідача про відкладення без спірного списання коштів у зв`язку зі зверненням до Господарського суду Житомирської області із заявою 30.05.2022 про роз`яснення наказу.

06.06.2022 ухвалою Господарського суду Житомирської області у справі №906/773/21 у задоволенні заяви відповідача відмовлено. Підставою такої відмови слугувало те, що Господарський суд Житомирської області не наділений повноваженнями надавати роз`яснення постанови, яка прийнята судом апеляційної інстанції.

01.08.2022 відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із заявою про роз`яснення постанови суду. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.08.2022 у справі №906/773/21 заяву відповідача залишено без руху та надано час для усунення встановлених недоліків шляхом сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

05.09.2022 ухвалою Північно-західного апеляційного суду у справі №906/773/21 повернуто заяву заявнику, у зв"язку з не усуненням недоліків.

19.10.2022 відповідач повернув виконавчий документ стягувачу на підставі абз.5 пп. 1 п. 9 Порядку № 845, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим Законом України "Про виконавче провадження", про що повідомлено листом від 19.10.2022.

Позивач вважає протиправним рішення відповідача від 19.10.2022 щодо повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження - сукупністю дій, визначених у цьому законі.

Відповідно до п. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконується органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Статтею 1 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 №4901-VІ (далі - Закон №4901-VІ) зазначено, що даним Законом встановлюються гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" та особливості їх виконання.

Пунктом 1 статті 3 даного Закону №4901-VІ визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує політику в сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Отже, при виконанні рішень суду, за якими боржником є держава, органи казначейства України є суб`єктами владних повноважень, на яких покладений обов`язок щодо належного та своєчасного виконання рішень суду з виплати грошових коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначається Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845 (із змінами) (далі-Порядок).

Згідно п.1 Порядку виконання судових рішень, безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів; боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Відповідно до п. 6 вказаного Порядку № 845 у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:

заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Органи Казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку:

приймають їх до розгляду та реєструють відповідно до вимог організації діловодства. На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер;

здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів;

повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів. (п.8 Порядку)

Відповідно до абз.5 пп.1 п.9 Порядку №845 орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим Законом України "Про виконавче провадження".

Встановлено, що відповідачем позивачу повернуто виконавчий документ - наказ Господарського суду Житомирської області №906/773/21 про стягнення з Державного бюджету України на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області майнову шкоду у розмірі 15726,12 грн. на підставі абз.5 п.п. 1 п. 9 Порядку № 845, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим Законом України "Про виконавче провадження".

Повертаючи виконавчий документ відповідач зазначив, що обґрунтування таких дій зумовлено тим, що за результатами попереднього розгляду документів встановлено, що у наказі Господарського суду Житомирської області № 906/773/21 від 11.02.2022 по справі № 906/773/21 існує невідповідність, так в резолютивній частині Наказу зазначено: "Стягнути з державного бюджету України на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області (10014, Житомирська обл., м. Житомир, майдан Корольова, буд. 2, ід. код 41313540) майнову шкоду у розмірі 15726,12 грн." (тобто, в резолютивній частині постанови, яка викладається у виконавчому документі не зазначено орган в особі якого держава, як учасник правовідносин є відповідачем і відповідно, який державний орган згідно положень Бюджетного кодексу України є розпорядником тих бюджетних коштів, стягнення яких передбачено судовим рішенням), в той час, як у полі Боржник зазначено: "Боржником є: Управління Держпраці у Житомирській області (10008, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Шевченка, буд. 18-А, ід. код .39790560)".

У зв`язку з відсутністю в резолютивній частині рішення, викладеній у наказі № 906/773/21, визначення в особі якого органу держава є відповідачем за завдану шкоду в той час, як у полі боржник зазначено Управління Держпраці у Житомирській області (у позові управління виконавчої дирекції Фонду даний боржник визначений, як відповідач діями посадових осіб якого завдано Позивачу шкоду на суму 16356,72 грн, що підлягає стягненню), виникає питання за якими приписами Порядку № 845 (пункти 24 - 34 чи п. 35 - 46) здійснювати стягнення, тобто, за якою бюджетною програмою та з яких рахунків підлягає безспірне списання коштів за рішенням суду.

Відповідач вважає, що він вжив належних заходів для визначення джерел коштів, які підлягають списанню. При цьому, позивач ігнорує той факт, що він як стягувач, сторона у справі неналежно скористався своїми процесуальними правами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України щодо усунення обставин, які ускладнюють виконання рішення суду.

Суд не погоджується з такими діями та доводами відповідача , з огляду на таке.

У статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" містяться вимоги до виконавчого документа.

У виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

Матеріали справи свідчать, що Управління звернулось із заявою до Управління Державної казначейської служби України у м. Житомирі Житомирської області від 15.02.2022 №10-348 про виконання наказу Господарського суду Житомирської області №906/773/21 про стягнення з Державного бюджету України на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області майнову шкоду у розмірі 15726,12 грн.

21.02.2022 Управління Державної казначейської служби України у м. Житомирі Житомирської області повернуло виконавчий документ без виконання листом від 18.02.2022 №05-08-1-10/943, у зв`язку з виявленням розбіжностей у виконавчому документі. Зокрема, у резолютивній частині наказу зазначено "Стягнути з Державного бюджету України на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області (10014, Житомирська обл., м. Житомир, майдан Корольова, буд.2, ід. код 41313540) майнову шкоду у розмірі 15726,12 грн., а у полі Боржник вказано "Боржником є: Управління Держпраці у Житомирській області (10008, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Шевченка, буд. 18-А, ід. код 39790560)".

На підставі вказаного, Управління звернулось до Господарського суду Житомирської області із заявою від 20.04.2022 №10-534 про виправлення описки у наказі суду у зв`язку з виявленням розбіжностей у виконавчому документі щодо зазначення боржника.

Ухвалою Господарського суду від 05.05.2022 у справі № 906/773/21 у задоволенні заяви Управління відмовлено. Судом встановлено, що наказ Господарського суду Житомирської області № 906/773/21 від 11.02.2022 видано у повній відповідності до п.2 резолютивної частини постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.02.2022 у даній справі та відповідає вимогам, зазначеним у ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження". Таким чином, боржником є Управління Держпраці у Житомирській області, а стягнення, згідно постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.02.2022, здійснюється з Державного бюджету України, тому вказаний наказ суду не містить розбіжностей, а відображає інформацію, зазначену у резолютивній частині постанови Північно-західного апеляційного господарського суду та, відповідно до п.3 ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", містить інформацію про боржника - орган державної влади, який заподіяв шкоду.

Управління повторно звернулось до відповідача із заявою про виконання рішення суду від 10.05.2022 №10-597.

02.06.2022 на адресу Управління надійшло рішення відповідача про відкладення без спірного списання коштів у зв`язку зі зверненням до Господарського суду Житомирської області з заявою про роз`яснення рішення щодо стягнення коштів від 31.05.2022 №05-08-1- 10/1494.

Зазначене свідчить про те, що позивачем вживалися заходи та вчинялися дії, спрямовані на належне виконання судового рішення. Відповідачу були надані всі наявні відомості стосовно його виконання, тому доводи відповідача з даного приводу суд відхиляє, як безпідставні.

В той же час, частиною 1 статті 31 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі, якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.

Також, згідно з п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчих дій має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Подібні норми викладені і в Порядку № 845, так відповідно підпункту 2 пункту 5 органи Казначейства мають право звертатись у передбачених законом випадках до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання.

Матеріали справи свідчать, що 30.05.2022 відповідач звернувся до Господарського суду Житомирської області із заявою про роз`яснення наказу від 11.02.2022 №906/773/21.

06.06.2022 ухвалою Господарського суду Житомирської області у справі №906/773/21 у задоволенні заяви відповідача відмовлено. Підставою такої відмови слугувало те, що Господарський суд Житомирської області не наділений повноваженнями надавати роз`яснення постанови, яка прийнята судом апеляційної інстанції.

01.08.2022 відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із заявою про роз`яснення постанови суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.08.2022 у справі №906/773/21 заяву відповідача залишено без руху та надано час для усунення встановлених недоліків шляхом сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

05.09.2022 ухвалою Північно-західного апеляційного суду у справі №906/773/21 повернуто заяву заявнику, у зв"язку з не усуненням недоліків.

Отже, заяву відповідача про роз"яснення наказу від 11.02.2022 повернуто відповідачу, у зв"язку з несплатою судового збору .

При цьому, судом враховується, що відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу №1 (рішення від 29 червня 2004 року у справі "Войтенко проти України", заява №18966/02, пункт 53).

Згідно рекомендацій, викладених у Висновку Консультативної ради Європейських суддів №13 (2010) "Щодо ролі суддів у виконанні судових рішень", КРЄС вважає, що в державі, яка керується верховенством права, державні органи, насамперед, зобов`язані поважати судові рішення і якнайшвидше реалізувати їх ex-officio. Сама думка, що державний орган може відмовитися від виконання рішення суду, підриває концепцію примата права. Виконання рішення повинно бути справедливим, швидким, ефективним і пропорційним. Тому для цього мають бути забезпечені необхідні кошти. Чіткі правові норми повинні визначати доступні ресурси, відповідальні органи та відповідну процедуру їх розподілу.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Вказане свідчить про те, що орган державної влади повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 26.01.2022 у справі справі № 953/6561/20 вказав, що "Резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання. Тобто кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено стягнення коштів".

Отже, саме на відповідача, у даному випадку, покладено обов"язок вжиття всіх заходів для належного виконання судового рішення, а доводи щодо відсутності в судовому рішенні даних щодо бюджетної програми (призначення), з якої необхідно здійснити безспірне списання, є безпідставними.

Разом з тим, суд вважає, що відповідач не вчинив всіх можливих дій, що сприяли б належному виконанню рішення суду та безпідставно повернув виконавчий документ без виконання. Повернення відповідачу без розгляду заяви про роз"яснення судового рішення та незрозумілість способу виконання судового рішення, не може мати наслідком повернення виконавчого документа стягувачу.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не навів обґрунтованих причин та обставин, які були б підставою для повернення виконавчого документа стягувачу.

Повернувши без виконання виконавчий документ позивачу та одночасно, без вчинення всіх можливих дій, направлених на вжиття заходів по виконанню рішення суду, фактично створив для позивача необхідність звернення до суду з метою захисту свого порушеного права.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно повернув без виконання наказ Господарського суду Житомирської області 11.02.2022 №906/773/21 .

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу Брумареску проти Румунії (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Юридична визначеність вимагає поваги до остаточного рішення суду.

Позивач просить скасувати рішення Управління Державної казначейської служби України у м.Житомирі Житомирської області про повернення виконавчого документу стягувачу від 19.10.2022 № 05-08-1-10/3381.

Разом з тим, оскільки рішення, яке б відповідало вимогам до індивідуального акта, в матеріалах справи відсутнє та відповідачем не приймалося, суд вважає за можливе визнати протиправними дії Управління Державної казначейської служби України у м.Житомирі Житомирської області щодо повернення Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області наказу Господарського суду Житомирської області, виданого 11.02.2022 №906/773/21.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити дії щодо виконання наказу Господарського суду Житомирської області №906/773/21 виданого 11.02.2022, суд звертає увагу на таке.

Відповідач на підставі закону має обов`язок здійснити виконання виконавчого документа, виданого Господарським судом 11.02.2022 №906/773/21, тому додаткове накладення на відповідача подібного обов`язку на підставі рішення суду, як про це просить позивач, є необґрунтованим.

В той же час, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивач є зобов"язання відповідача прийняти до виконання виконавчий документ - наказ Господарського суду Житомирської області №906/773/21 виданий 11.02.2022.

Аналогічний спосіб захист порушеного права обраний Верховним Судом у постанові від 21.02.2023 у справі №500/5748/21.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем не доведено суду правомірності своїх дій при поверненні виконавчого документа стягувачу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області (майдан Корольова, 2,м.Житомир,10014. ) до Управління Державної казначейської служби України у м. Житомирі Житомирської області (вул. Святослава Ріхтера, 12/5,Житомир,10008. ), про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Державної казначейської служби України у м. Житомирі Житомирської області щодо повернення Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області наказу Господарського суду Житомирської області, виданого 11.02.2022 №906/773/21.

Зобов"язати Управління Державної казначейської служби України у м. Житомирі Житомирської області прийняти від Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області до виконання виконавчий документ - наказ Господарського суду Житомирської області №906/773/21, виданий 11.02.2022.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної казначейської служби України у м. Житомирі Житомирської області на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області судовий збір у розмірі 1240,50 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос