Справа № 160/3512/23
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

22 березня 2023 року Справа № 160/3512/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В., перевіривши матеріали адміністративного позову Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2023 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ДПП майнову шкоду у розмірі 4159,75 гривень.

Ухвалою суду від 28.02.2023 року позовну заяву Департаменту патрульної поліції залишено без руху із наданням десятиденного строку для усунення недоліків позовної заяви, з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання: заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку з наданням відповідних підтверджуючих доказів; доказів направлення відповідачу позовної заяви з додатками; доказів сплати судового збору за подачу даного адміністративного позову у розмірі 2684,00 грн.;

На виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, від Департаменту патрульної поліції надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду; доказів направлення відповідачу позовної заяви з додатками та квитанцію про сплату судового збору від 09.03.2023 року №0.0..1 в сумі 200 грн.

Дослідивши отримані документи, перевіривши матеріали позовної заяви, суд зазначає наступне.

В обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду, позивачем зазначено, що відповідно до ч.5 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк звернення до суду, який обчислюється з дня виникнення підстав, що дають такому суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержиська від 23.11.2020 по справі №207/171/20 у задоволенні позовних вимог ДПП до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди відмовлено. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30.06.2021 №207/171/20 апеляційну скаргу ДПП задоволено частково, рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержиська від 23.11.2020 скасовано, а провадження закрито та повідомлено, що розгляд справ такої категорії віднесено до юрисдикції адміністративного суду. Верховним судом було прийнято постанову, якою касаційну скаргу залишено без задоволення.

Суд звертає увагу, що пропуск строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для залишення позову без розгляду, оскільки процесуальним законодавством передбачено можливість визнання судом причини пропуску таких строків поважними, і в такому випадку справа розглядається та вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Поважними причинами пропуску строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, що підтверджені належними і допустимими доказами. Водночас на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини Перез де Рада Каванілес проти Іспанії, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (AFFAIRE PЙREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE № 116/1997/900/1112).

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Крім того, як встановлено судом, позивач звертався з даним позовом у справа №207/171/20 (ухвалою суду від 29.08.2022 року позов залишено без розгляду), №160/15710/22 (ухвалою суду від 28.10.2022 року позов повернуто позивачу) та 160/19727/22 (ухвалою суду від 09.01.2023 року позов повернуто позивачу).

Щодо посилання позивача як на підставу пропуску строку звернення до суду - введення воєнного стану в Україні, суд зазначає, що запровадження воєнного стану є безумовною підставою, яка відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку.

Разом з тим, питання поновлення строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку звернення до суду у всіх абсолютно випадках.

Посилання позивача, як на причину пропуску строку звернення до суду у зв`язку із введеним в Україні воєнного стану, суд вважає необґрунтованим, оскільки із вказаного клопотання не зрозуміло, як саме введення воєнного стану вплинуло на неможливість подання позовної заяви до суду, в межах установленого Законом строку.

Відтак, позивачем не надано доказів того, як саме введення воєнного стану на території України або ж ведення воєнних дій перешкоджало йому звернутися до суду у визначений КАС України строк, або навести інші підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, з наданням доказів поважності причин його пропуску.

Отже, враховуючи вимоги ч.2 ст.122 КАС України, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем пропущено місячний строк звернення до адміністративного суду.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій, є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Частиною 2 ст.123 КАС України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи, що позивач не вказує у заяві інші поважні підстави для поновлення строку звернення до суду, суд робить висновок, що заява позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду є необґрунтованою, та такою, що задоволенню не підлягає.

Окрім того, ухвалою суду від 28.02.2023 року позивачу зазначено про необхідність сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Позивачем на виконання вимог ухвали суду було надано квитанцію про доплату судового збору від 09.03.2023 року №0.0..1 в сумі 203 грн. за подання даної позовної заяви виходячи з вимог розрахунків на 2023 рік.

В ухвалі суду від 28.02.2023 року судом зазначено, що позивачем до позовної заяви долучено платіжне доручення №38054 від 23.11.2022 року про сплату судового збору в сумі 2481,00 гривень.

Згідно інформаційної довідки від 27.02.2023 №361, матеріали справи № 160/3512/23 (суддя Сидоренко Д.В.), за адміністративним позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, містять платіжне доручення Держказначейської служби України, м. Київ від 23.11.2022 року №38054 на суму 2481,00 грн про сплату судового збору за подання адміністративного позову до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Станом на 27.02.2023 року зазначене вище платіжне доручення прикріплене та обліковується в КП ДСС за адміністративною справою №160/19727/22, яка перебуває в провадженні судді Коренева А.О.

Відтак, дане платіжне доручення №38054 від 23.11.2022 року про сплату судового збору в сумі 2481,00 гривень., не підтверджує сплату судового збору в межах позовної заяви поданої позивачем 22.02.2023 року (справа №160/3512/23).

Таким чином, в порушення ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви позивачем не додано документу про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а саме, 2684,00 грн.

Пунктами 1 та 9 ч.4 ст.169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, суд вважає повернути позовну заяву Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди

Згідно з ч.6 ст.169 КАС України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Керуючись статтями 14, 44, 121-123, 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про поновлення строку звернення до адміністративного суду - відмовити.

Позовну заяву Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 цього Кодексу.

Суддя Д.В. Сидоренко