Справа № 340/5389/22
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/5389/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і не виплати збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням ОСОБА_1 , пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди з 04.06.2022 по 14.06.2022, з 15.06.2022 по 30.06.2022, з 25.08.2022 по 13.09.2022;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити збільшену до 100000 грн. додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням ОСОБА_1 , пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди з 04.06.2022 по 14.06.2022, з 15.06.2022 по 30.06.2022, з 25.08.2022 по 13.09.2022.

Ухвалою судді від 28.11.2022 позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення її недоліків, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду (а.с.26).

Представником позивача подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, а також уточнений адміністративний позов.

Ухвалою судді від 26.12.2022 визнано поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду та поновлено цей строк, відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.43-44).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що ОСОБА_1 під час виконання бойового завдання з 21.05.2022. по 02.06.22 знаходився під неперервним обстрілом з боку ворога в районі м. Сєвєродонецька Луганської області. Внаслідок вибухів мін та танкових снарядів з 31.05.2022 став відмічати значне погіршення стану здоров`я. Медичну допомогу не отримував. Самостійно з місць бойових дій дістався до пункту постійної дислокації своєї військової частини у АДРЕСА_1 , звідки був доставлений швидкою медичною допомогою до Кіровоградської обласної лікарні. У свою чергу відповідачем всупереч вимог законодавства України, за період перебуванням позивача на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, отриманого при захисті Батьківщини, не виплачено у належному розмірі додаткової винагороди. Невиплату військовою частиною НОМЕР_1 додаткової винагороди внаслідок поранення, отриманого при захисті Батьківщини, вважає протиправною та безпідставною.

Також, ухвалою судді від 26.12.2022 зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, подати до суду всі наявні документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, а також інформацію чи нараховувалася та виплачувалася ОСОБА_1 додаткова винагорода за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди з 04.06.2022 по 14.06.2022, з 15.06.2022 по 30.06.2022, з 25.08.2022 по 13.09.2022, якщо так - надати відповідні докази.

Зазначена ухвала судді вручена відповідачу 27.01.2023 (а.с.46-49, 53), проте відповідачем так і не виконані вимоги ухвали судді від 28.11.2022.

Ухвалою суду 16.02.2023 зобов`язано відповідача повторно, надати докази, а також зобов`язано Міністерство оборони України забезпечити виконання ухвали суду військовою частиною НОМЕР_1 (а.с.50-51).

Відповідачем не виконано вимоги ухвали судді від 16.02.2023, тому суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши докази і письмові пояснення позивача, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022, 25.02.2022 був мобілізований та зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення, призначено на посаду стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.09.2022 №620 "Про результати службового розслідування за фактом отримання поранення (травми) військовослужбовця ОСОБА_1 ", за результатами службового розслідування встановлено, що 31.05.2022 в районі смт. Борівське Луганської області, виконуючи бойове завдання, солдат ОСОБА_1 , під час бою попав під ворожий мінометний обстріл та отримав бойове поранення: мінно-вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, акубаротравму, гострий правобічний кохлеоневрит, двобічний гострий отит. Вищевказані факти травми підтверджуються медичною випискою із медичної карти позивача стаціонарного хворого №5467 Нейрохерургічного відділення КНП Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради. Командиром наказано: позивача вважати таким, що травма пов`язана з виконанням бойового завдання при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. (а.с.8, 15)

Згідно свідоцтва про хворобу № 524/ЗСУ від 13.09.2022 ВЛК ДУ ТМО МВС України по Кіровоградській області за розпорядженням командира в/ч НОМЕР_2 провела медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби ОСОБА_1 , його травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби. На підставі статі 26а, 31б, 17б, 39б графи ІІ Розкладу хвороб непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с.12-12зв).

На підставі наказу військової частини НОМЕР_1 від 07.09.2022 року №620 позивачу було видано довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №1418 від 15.09.2022 відповідно до якої солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31 травня 2022 одержав: Вибухову травму (31.05.22). Закриту черепно-мозкову травму. Струс головного мозку. Акубаротравму, гострий правобічний кохлеоневрит, двобічний гострий отит. За обставин при виконанні службових обов`язків із захисту Батьківщини, 31.05.2022 внаслідок мінометного обстрілу, перебуваючи на бойових позиціях неподалік смт. Борівське, Луганської області стрілець 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 отримав поранення (травму). Перебував в засобах індивідуального захисту та не перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.16).

У зв`язку з вищевказаним пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, позивач перебував на стаціонарному лікуванні в наступних закладах охорони здоров`я:

- з 04.06.2022 по 14.06.2022 у КНП Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради, що підтверджується випискою із медичної карти позивача стаціонарного хворого №5467 (а.с.8);

- з 15.06.2022 по 30.06.2022 у комунальному некомерційному підприємстві Обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Кіровоградської обласної ради, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 2170 від 30.06.2022 (а.с.9);

- з 25.08.2022 по 13.09.2022 у ДУ ТМО МВС України по Кіровоградській області, що підтверджується свідоцтвом про хворобу № 524/ЗСУ від 13.09.2022 (а.с.12).

Оскільки за вказані періоди ВЧ НОМЕР_1 позивачу не нараховано та не виплачено у належному розмірі додаткової винагороди у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, отриманого при захисті Батьківщини, останній 23.09.2022 звернувся до командира військової частини із рапортом щодо виплати грошового забезпечення за період перебування на лікуванні, зокрема додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 (а.с.17).

При цьому, судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 28.09.2022 №173, солдата ОСОБА_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 26.09.2022 №47-РС у відставку за пунктом "б" (за станом здоров`я з виключенням з військового обліку) п.2 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з 28.09.2022 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. (а.с.19).

Так, відповідь на рапорт позивача військовою частиною НОМЕР_1 не надана, а додаткову винагороду у розмірі до 100000 грн. не виплачено, що й стало підставою для звернення до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року N 2011-XII (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з положенням ч.4 ст.9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за N 745/32197 (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 (далі Постанова №168, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної).

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

При цьому, суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.

Суд констатує, що обидві вищевказані умови у даних спірних правовідносинах дотримані та підтверджуються довідкою військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 15.09.2022 №1418 (а.с.16), випискою із медичної карти позивача стаціонарного хворого №5467, щодо стаціонарного лікування з 04.06.2022 по 14.06.2022 у КНП Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради (а.с.8), випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 2170 від 30.06.2022, щодо стаціонарного лікування з 15.06.2022 по 30.06.2022 у комунальному некомерційному підприємстві Обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Кіровоградської обласної ради (а.с.9), свідоцтвом про хворобу № 524/ЗСУ від 13.09.2022, щодо стаціонарного лікування з 25.08.2022 по 13.09.2022 у ДУ ТМО МВС України по Кіровоградській області (а.с.12).

З огляду на викладене, позивач має право на отримання збільшеної до 100 000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, з огляду на те, що позивачу не нараховано та не виплачено додаткову винагороду, збільшену до 100 000 грн., у період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а тому позовні вимоги позивача є законними й обґрунтованими, та підлягають задоволенню.

Стосовно подання звіту про виконання судового рішення, то відповідно до ч.1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд першої інстанції може під час прийняття рішення у справі.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Водночас, встановлення строку на подачу звіту про виконання судового рішення є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов`язком.

Таким чином, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням зазначеного рішення.

При цьому, суд зазначає, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом (ч.4 ст.372 КАС України).

У разі ухилення відповідача від виконання у встановлений судом строк зобов`язання, покладеного на нього рішенням суду, це рішення підлягає примусовому виконанню у порядку, установленому Законом України "Про виконавче провадження".

У разі можливих зловживань з боку відповідача при виконанні цього рішення, позивач вправі на підставі статті 383 КАС України подати до суду заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.243 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до частин першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору у сумі 1984,80 грн. (а.с.24) підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Представник позивача в позовній заяві просить компенсувати судові витрати понесені за надання професійної правничої допомоги (а.с.4).

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За приписами ч.ч.3, 4 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надані копії: договору про надання правової допомоги від 21.11.2022, розрахункову квитанцію серію ААА № 002524 на суму 10000 грн., свідоцтва про права на заняття адвокатською діяльністю серії КР №000186, ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1042740 (а.с.20-23). При цьому сума гонорар за послуги становить 10000 грн. (а.с.21).

Суд зазначає, що позивачем не надано детального розрахунку наданих адвокатом послуг за які було сплачено гонорар у розмірі 10000 грн., при цьому в п. 2 договору про надання правничої допомоги від 21.11.2022 зазначено, що гонорар сплачено у вигляді авансу і списання коштів не залежить від результату виконання доручення.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд, враховуючи предмет спору та виходячи із критеріїв, визначених частинами 3, 5 статті 134, частиною 9 статті 139 КАС України, вважає, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування і не виплатити ОСОБА_1 додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди з 04.06.2022 по 14.06.2022, з 15.06.2022 по 30.06.2022, з 25.08.2022 по 13.09.2022 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду збільшену до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди з 04.06.2022 по 14.06.2022, з 15.06.2022 по 30.06.2022, з 25.08.2022 по 13.09.2022, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) здійснені ним судові витрати: на оплату судового збору в сумі 1984,80 грн., на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина