Справа № 200/577/23
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2023 року Справа№200/577/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

до відповідача 2: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про: визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.12.2022 року по заяві ОСОБА_1 від 22.12.2022 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 час перебування на інвалідності з 13.07.2010 року по 22.12.2022 року, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.12.2022 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та призначити з 22.12.2022 року пенсію за віком на пільгових умовах.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.12.2022 року по заяві ОСОБА_1 від 22.12.2022 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 час перебування на інвалідності з 13.07.2010 року по 22.12.2022 року, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.12.2022 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та призначити з 22.12.2022 року пенсію за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що є інвалідом 3 групи з 28.05.2010 року, що встановлена у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з нещасним випадком на виробництві, та з цього часe перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію по інвалідності.

Позивач зазначає, що 22.12.2022 року він звернувся до ГУ Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Позивач вказує, що його заява за принципом екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та 30.12.2022 року було прийнято рішення, яким було відмовлено йому в призначенні пенсії за віком на пільговим умовах, через відсутність необхідного пільгового стажу.

Позивач наголошує, що з листом Головного управління ПФУ в Донецькій області від 02.02.2023 року йому стало відомо, що до його пільгового стажу не зараховано період перебування на інвалідності, що настала внаслідок трудового каліцтва з 13.07.2010 р. по 22.12.2022 року через те, що він під час перебування на інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом продовжив працювати на інших посадах (не за Списком №1)

Позивач не погоджується з діями відповідача та вважає, що має право на переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, оскільки відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

З огляду на зазначені обставини, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач 1 через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідач зазначає, що 22.12.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про переведення на пенсію за віком на пільгових умовах. Наголошує, що заява позивача та додані до неї документи розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.12.2022 ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідач вказує, що відповідно до інформації, що міститься в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру соціального страхування відомості про застраховану особу ОСОБА_1 (довідка ОК-5), позивач у період 2010-2021 продовжував працювати. Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач з 12.07.2010 року по 16.08.2021 року працював на посаді сторожа, робота на якій не передбачає права на призначення пенсії на пільгових умовах. Відповідач зазначає, що з огляду на наявність факту роботи протягом перебування на інвалідності, відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу за Списком №1 часу перебування позивача на інвалідності з 13.07.2010 року по 22.12.2022 року. Відповідно до розрахунку стажу (форма РС-право) обрахованого по 28.02.2022 року, страховий стаж позивача з урахуванням додаткових років за Списком №1 складає 39 років 03 місяці 23 дня, в тому числі пільговий стаж за Списком №1 - 12 років 07 місяців 24 дня. Загального страхового стажу Позивача з урахуванням додаткових років (з дня встановлення інвалідності до дня досягнення віку, передбаченого ст. 26 Закону №1058), що не враховані до пільгового стажу, становить 54 роки 05 місяців 13 днів. Оскільки позивач не має необхідного стажу роботи в підземних умовах повний робочий день, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до норм ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 відсутнє.

Відповідач вважає, що спірне рішення прийнято в межах та у спосіб визначений чинним законодавством, у зв`язку з чим наголошує на відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідач 2 через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, та наголошував, що він є не належним відповідачем у справі, оскільки, оскаржуване рішення про відмову в призначенні пенсії від 30.12.2022 року було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд зазначає, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, постановлено часткову зміну ст.1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 17.05.2022 № 341/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, відповідно до Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 12.08.2022 № 573/2022 ще на 90 діб, відповідно до Указу Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" ще на 90 діб, та відповідно до Указу Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" ще на 90 діб

З огляду на збройну агресію Російської Федерації, дана справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін 22 березня 2023 року.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 22 грудня 2022 року звернувся через вебпортал Пенсійного фонду України із заявою про призначення/перерахунок пенсії, відповідно до якої просив перевести його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи екстериторіальний принцип заява позивача від 22 грудня 2022 року про призначення/перерахунок пенсії була передана на розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

30 грудня 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії № 88.

У рішенні про відмову в перерахунку пенсії від 30 грудня 2022 року № 88 відповідач 1 зазначив, що враховуючи норми статті 24 Закону № 1058 та п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, а також ст. ЗУ Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-XII та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою КМУ від 12.08.1993 № 637, з 01.01.2004 страховий стаж обчислюється на підставі даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру соціального страхування, а до 01.01.2004 на підставі трудової книжки, інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами. Оскільки на підставі даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру соціального страхування заявник у 2010-2021 роках працював, зарахувати страховий стаж з 2010 року до дати звернення за переведенням з пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва на пенсію за віком на пільгових умовах, як періоду з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою пенсійного віку, незалежно від факту роботи не має законних підстав. Враховуючи вищевикладене, в перерахунку пенсії згідно наданої заяви від 22.12.2022 року ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач не погодившись з рішення відповідача 1, яким йому було відмовлено в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах не залежно від віку, мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Частиною 5 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Відповідна гарантія встановлена і положеннями частини 4 статті 9 Закону України «Про охорону праці», якою передбачено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Отже, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Таким чином, час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням як до, так і після 1 січня 2004 року зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Згідно трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 встановлено, що позивач з 01.09.1992 року по 22.06.1995 року проходив навчання в ПТУ № 38; 27.02.1996 року прийнятий до ТОВ «Вугілля Сервіс» на посаду машиніста підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею, 11.11.1997 року звільнений за власним бажанням; з 23.03.1998 року по 24.06.1998 року проходив навчання у Донецькому облавтоучкомбінаті; 12.10.1998 року прийнятий до ВАТ «Красноармійський динасовий завод» прийнятий токарем ремонтно механічного цеху; 19.03.1999 року звільнений за власним бажанням; 06.08.1999 року прийнятий до ВАТ «Вугільної компанії «Шахта «Красноармійська-Західна № 1» прийнятий машиністом підземних установок 2 розряду з повним робочим днем в шахті; 01.09.2003 року переведений машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим днем в шахті, 12.07.2010 року переведений сторожем, 16.08.2021 року звільнений за власним бажанням; 16.09.2021 року прийнятий на посаду підсобного робітника; 09.09.2021 року звільнений за власним бажанням: 22.09.2021 року Покровським міським центром зайнятості розпочато виплату допомоги по безробіттю згідно п. 1, 4 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Як встановлено судом, 23.07.2009 року з позивачем стався нещасний випадок на підприємстві ВАТ «Вугільної компанії «Шахта «Красноармійська-Західна № 1», що підтверджений актом № 64 від 07.08.2009 року про нещасний випадок на виробництві.

Згідно довідки МСЕК № ДОН-07 № 039394 ОСОБА_1 з 28.05.2010 року первинно встановлена третя група інвалідності по липень 2011 року.

Відповідно до виписки з акту огляду медико соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 670965 вбачається, що ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності по 01.08.2025 року.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що ОСОБА_1 з 28.05.2010 року є особою з інвалідністю, на час розгляду справи йому встановлена третя група інвалідності.

Як вже встановлено судом, позивачу призначено та він отримує пенсію по інвалідності від нещасного випадку на виробництві з 28.05.2010.

Крім того, суд зазначає, що відповідач не заперечує факт перебування позивача на інвалідності, у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

Матеріалами справи підтверджено, що інвалідність позивача є наслідком трудового каліцтва, отриманого під час роботи машиністом підземного устаткування з повним робочим днем в шахті, тобто за професією, що передбачена Списком № 1 та постановою КМУ № 202, і дає право на пільгове пенсійне забезпечення ст. 114 Закону № 1058, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в, що підтверджено записами в трудовій книжці.

Отже, позивач має право на зарахування періоду перебування на інвалідності з 28.05.2010 року по 22.12.2022 року до його стажу роботи для призначення пенсії (страхового стажу), а також до спеціального (пільгового) стажу на підземних роботах ст. 114, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.

Таке правозастосування відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 05 грудня 2019 року у справі № 185/8539/16-а, від 08 липня 2021 року у справі № 212/1743/17-а.

З розрахунку стажу долученого до матеріалів справи встановлено, що період роботи позивача з 28.05.2010 року по 12.07.2010 року зараховано відповідачем 1 до пільгового стажу позивача, проте, період з 13.07.2010 року по 22.12.2022 року не зараховано до пільгового стажу позивача, оскільки позивач з 13.07.2010 року почав працювати на поверхні.

Суд вважає такі доводи відповідача 1 безпідставними, та наголошує, що чинним законодавством не обмежено право особи з інвалідністю внаслідок трудового каліцтва продовжувати працювати на будь якій посаді, якщо має змогу продовжувати працювати. При цьому, законодавець чітко визначає право особо на зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

З огляду на викладені обставини, суд приходить висновку, що відповідач протиправно відмовив у задоволенні заяви позивача про призначення/перерахунок пенсії від 22.12.2023 року, якою позивач просив перевести з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, а отже, необхідно зобов`язати відповідача зарахувати час перебування позивача на інвалідності з 13.07.2010 року по 22.12.2022 року до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Таким чином, вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в перерахунку пенсії № 88 від 30.12.2022 року прийнято без повного з`ясування усіх обставин справи, є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання призначити пенсію, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Дана правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові у справі № 21-1465а15 від 16 вересня 2015 року.

У вказаному рішенні Верховний Суд України наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.

З матеріалів справи встановлено, що при розгляді заяви позивача від 22.12.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визначено, що страховий стаж позивача з урахуванням додаткових років за Списком №1 складає 39 років 03 місяці 23 дня, в тому числі пільговий стаж за Списком №1 - 12 років 07 місяців 24 дня.

При цьому, як було встановлено вище, відповідач 1 протиправно не врахував до пільгового стажу позивача період перебування на інвалідності з 13.07.2010 року по 22.12.2022 року, який за підрахунок суду складає 12 років 5 місяців 11 днів.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що на час звернення із заявою про призначення/перерахунок пенсії від 22.12.2022 року, відповідно до якої позивач просив перевести його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, позивач мав 25 років 1 місяць 5 днів пільгового стажу роботи, отже відповідно мав право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на зазначені обставини, суд приходить висновку, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.12.2022 року про призначення/перерахунок пенсії від 22.12.2022 року із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 на підземних роботах за Списком №1 час перебування на інвалідності з 13.07.2010 року по 22.12.2022 року, та призначити ОСОБА_1 з 22.12.2022 року пенсію за віком на пільгових умовах.

Щодо визначення належного органу Пенсійного фонду, яким має здійснюватися розгляд заяви позивача про призначення пенсії, суд зазначає про таке.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до абзацу 13 пункту 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до пункту 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

В даному випадку органом призначення визначено за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача від 22.12.2022 року здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2 Порядку.

Проте, з огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, суд вважає наявними підстави покласти обов`язок щодо повторного розгляду заяви позивача саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як визначений суб`єкт призначення.

Таким чином, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.12.2022 року про призначення/перерахунок пенсії від 22.12.2022 року із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 на підземних роботах за Списком №1 час перебування на інвалідності з 13.07.2010 року по 22.12.2022 року, та призначити ОСОБА_1 з 22.12.2022 року пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, а також положення частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в перерахунку пенсії № 88 від 30.12.2022 року, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.12.2022 року про призначення/перерахунок пенсії від 22.12.2022 року із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 на підземних роботах за Списком №1 час перебування на інвалідності з 13.07.2010 року по 22.12.2022 року, та призначити ОСОБА_1 з 22.12.2022 року пенсію за віком на пільгових умовах.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в перерахунку пенсії № 88 від 30.12.2022 року, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.12.2022 року про призначення/перерахунок пенсії від 22.12.2022 року із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 на підземних роботах за Списком №1 час перебування на інвалідності з 13.07.2010 року по 22.12.2022 року, та призначити ОСОБА_1 з 22.12.2022 року пенсію за віком на пільгових умовах задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в перерахунку пенсії № 88 від 30.12.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місце знаходження: вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49000) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) від 22.12.2022 року про призначення/перерахунок пенсії від 22.12.2022 року із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 на підземних роботах за Списком №1 час перебування на інвалідності з 13.07.2010 року по 22.12.2022 року, та призначити ОСОБА_1 з 22.12.2022 року пенсію за віком на пільгових умовах.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місце знаходження: вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49000) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Повний текст рішення буде складено та підписано 22 березня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Олішевська