Справа № 560/4082/23
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4082/23
УХВАЛА

іменем України

20 березня 2023 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Блонський В.К., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління з забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) , заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління з забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Кота Андрія Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів. якому просить:

1) визнати рішення, дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління з забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) та заступника начальника цього відділу Кота Андрія Михайловича завідомо протиправними щодо:

- надсилання ОСОБА_1 постанови від 22.02.2023 р. з грубими порушеннями законодавчого строку;

- тривалого, понад 10 років, невчинення жодних виконавчих дій за виконавчим листом у справі, позбавлення ОСОБА_1 участі у виконавчому провадженні;

- виготовлення оскаржуваної постанови від 22.02.2023 р. шрифтом 6-8, замість використанням шрифту розміром 12-14 друкарських пунктів відповідно до вимог п. 7.2. ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів»;

- ігнорування проваджень у Хмельницькому міськрайсуді за заявами ОСОБА_1 від 01.05.2022 р. та від 27.12.2020 року, що вона подала у порядку ст. 383 КАС, справа № 2а-35/10 р., що спрямовані на виконання рішення у цій справі;

2) скасувати постанову від 22.02.2023 року ВП № 31977373 про закінчення виконавчого провадження, що перешкоджає двом провадженням у Хмельницькому міськрайсуді за заявами ОСОБА_1 від 01.05.2022 р. та від 27.12.2020 року, що позивач подала у порядку ст. 383 КАС, справа № 2а-35/10 р., які спрямовані на забезпечення виконання рішення у цій справі;

3) зобов`язати відповідачів відшкодувати ОСОБА_1 1 500 000 (один мільйон п`ятсот тисяч) гривень моральної шкоди згідно зі ст. 56 Конституції України, заподіяної протиправними рішеннями, діями та бездіяльністю, грубими порушеннями її прав стягувача у виконавчому провадженні.

Відповідно до вимог статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись із змістом позовної заяви, виявлено підстави для її повернення з огляду на таке.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами відповідно до пункту 9 частини 3 статті 2 КАС України є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Пунктом 1 частини 5 статті 44 КАС України визначений обов`язок учасників справи виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Судом встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 , в частині обгрунтування позовних вимог, містить образливі висловлювання для надання особистих характеристик відповідача Кота Андрія Михайловича - заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління з забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), а саме: "цей виконавець, якому я заявляла кілька відводів через його бездіяльність, злочинний менталітет і примітивізм у роботі", "яке цей чиновник-перевертень Кіт", "Висловлюю безмежну ганьбу цьому чиновнику, який з понад півмільйонною річною зарплатою деградує від неробства. Як казав великий класик: хай він "божеволіє і канає" за свої злодіяння", "ця особа з дуже сумнівним IQ".

Також позивач в позові прописує образливі висловлювання на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду, зазначаючи, що "злодіяння колегії 7ААС", "Таким чином, по-звірячому, з численними умисними фальсифікаціями, висновки рішень від 03.02.2010 р. й 08.04.2010 р. Хмельницького МРС та Львівського ААС від 17 листопада 2011 р., що ухвалювались у новому повторному слуханні за моїм позовом від 04.12.2006 р., 7ААС протиправно СКАСУВАВ постановою від 20.01.2022 року!!!"

З наведеного суд робить висновок про те, що позивач у позовній заяві застосовує образливі висловлювання, які дискредитують державу, судові органи України, їх посадових осіб.

Використання таких висловлювань виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики особою рішень та дій суб`єктів владних повноважень. Водночас, суд не наділений повноваженням здійснювати переклад та замінювати зміст тверджень позивача для приведення їх до тексту прийнятного офіційного спілкування.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.03.2019 у справі №9901/34/19 нецензурна лексика, образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) адміністративного судочинства, а також його завданню. З огляду на це вчинення таких дій, суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 45 КАС України.

Обгрунтування позову з використанням наведених висловлювань виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що у розумінні Європейського суду з прав людини також констатується як зловживання правом на подання заяви.

Зокрема, Європейський Суд з прав людини, застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року, заява № 67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року, заяви №61164/00 і № 18589/02, «Guntis Apinis проти Латвії» від 20 вересня 2011 року, заява №46549/06).

Дотримуючись вказаних підходів, суд дійшов висновку, що образливі висловлювання позивача, використання яких неприпустиме при оформленні позовної заяви, перешкоджають відкриттю провадження у справі та є зловживанням процесуальними правами.

Відповідно до частини 4 статті 45 КАС України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Частиною 3 статті 45 КАС України визначено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Оскільки провадження у справі не відкрите, суддя вважає за необхідне повернути позовну заяву.

Відповідно до частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторно звернутися до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління з забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) , Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління з забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Кота Андрія Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяВ.К. Блонський