Справа № 580/221/23
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення заяви без розгляду

20 березня 2023 року справа № 580/221/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглядаючи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

12.01.2023 ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області (далі управління ДМС, відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області № 54 від 06.12.2022 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну, виданого 01.11.2005 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваним рішенням скасовано дозвіл на імміграцію в Україну, виданий позивачу 01.11.2005, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 12 Закону України Про імміграцію (за наявності інших випадків, передбачених законами України). Позивач вказує, що спірне рішення прийнято з грубим порушенням норм матеріального права, оскільки скасування дозволу на імміграцію можливе лише за наявності визначених Законом № 2491-ІІІ підстав та на основі складеного обґрунтованого висновку із зазначенням таких підстав для скасування відповідного дозволу. Разом з тим, оскаржуване рішення, не містить жодної норми іншого закону України, якою б конкретизувалася причина скасування дозволу на імміграцію відповідачем, відтак позивач вважає, що спірне рішення, яке не містить прямої норми іншого закону, яка чітко регламентує причини щодо скасування даного рішення, що надає право іноземцю та особі без громадянства на імміграцію, не може вважатися правомірним. Також позивач звертає увагу, що відповідачем не вказано жодних законних обґрунтувань на підтвердження того, що за час перебування позивача на території України з`явилися обставини, які б слугували підставою для скасування дозволу на імміграцію, передбачені ст. 12 Закону України Про імміграцію.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 17.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

16.02.2023 (вх. суду від 17.02.2023 № 5997/23) позивачем подано заяву про зміну предмету позову, в якій позивач до позовних вимог додав вимогу немайнового характеру та виклав прохальну частину позовної заяви в такій редакції:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області № 54 від 06.12.2022 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну, виданого 01.11.2005 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області від 13.01.2023 року про скасування рішення Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області від 09.09.2020 про набуття громадянства України ОСОБА_1 за територіальним походженням на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України Про громадянство України;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області видати ОСОБА_1 тимчасове посвідчення громадянина України на час дії воєнного стану на території України і один рік після закінчення дії воєнного стану з одночасним продовженням дії зобов`язання припинити іноземне громадянство на той самий строк.

В обґрунтування поданої заяви позивачем вказано, що після подання позову до суду та відкриття провадження у справі № 580/221/23, 13.01.2023 відповідач прийняв рішення про скасування рішення про набуття позивачем громадянства України від 09.09.2020 року відповідно до статті 21 Закону України Про громадянство України, у зв`язку із невиконанням зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом 2 років з моменту набуття громадянства України. Позивач вважає вказане рішення протиправним та зазначає, що зобов`язання припинення громадянства рф ним не виконано з незалежних від нього причин, у зв`язку з початком 24 лютого 2022 року повномасштабної агресії рф в Україні та закриттям всіх дипломатичних установ, розірванням будь-яких дипломатичних зв?язків між Україною та країною агресором, а тому навіть надсилання кореспонденції з метою отримання певних документів стало неможливим, натомість відповідачем, під час прийняття спірного рішення, вказані обставини не враховано. Позивач звертає увагу, що не відмовляється від свого зобов`язання припинити іноземне громадянство, однак з урахуванням наявних обставин утруднення реалізації такого обов`язку, виникає необхідність продовження строку для вжиття позивачем відповідних дій, у зв`язку із чим вважає, що належним способом захисту є зобов`язання відповідача видати позивачу тимчасове посвідчення громадянина України на час дії воєнного стану на території України і один рік після закінчення дії воєнного стану з одночасним продовженням дії зобов`язання припинити іноземне громадянство на той самий строк.

14.03.2023 відповідач подав заперечення на заяву про зміну підстав та предмету позову, в якій просив у задоволенні поданої заяви відмовити повністю, зазначивши, що позивач змінюючи одночасно предмет і підставу позову, фактично оформлює новий позов, який повинен вже розглядатись в іншому провадженні. Відповідач вважає, що заява позивача про зміну предмету позову не стосується первинних спірних правовідносин у справі, водночас така зміна виходить за межі спірних правовідносин, вважає це не зміною заявлених позовних вимог, а новим позовом до суду.

Під час вирішення питання щодо прийняття заяви позивача про зміну предмету позову, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КАС України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Аналіз вказаних приписів КАС України вказує на наявність у позивача права на зміна предмету або підстав позову, при цьому у межах спірних правовідносин, одночасна зміна і предмета, і підстав позову не передбачена.

Суд зазначає, що підстава позову це обставини та нормативно-правове обґрунтування вимог, які заявляє позивач для захисту своїх прав, свобод, інтересів, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача.

Отже, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Правовідносини з питань імміграції регулюються, зокрема, Законом України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства від 22.09.2011 № 3773-VІ, Законом України Про імміграцію від 07.06.2001 № 2491-ІІІ, Порядком провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 № 1983, Порядком оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322.

В свою чергу, правовідносини з питань громадянства України регулюються, зокрема, Законом України Про громадянство України від 18.01.2001 № 2235-ІІІ, Законом України Про Єдиний державний демографічний реєстр від 20.11.2012 № 5492-VІ, Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006).

Таким чином, правовідносини щодо надання дозволу на імміграцію та стосовно набуття громадянства різняться як у законодавчому регулюванні та за своєю суттю, так і в часі виникнення спірних правовідносин, оскільки рішення відповідача від 13.01.2023 про скасування рішення про набуття позивачем громадянства України прийнято вже після звернення позивача до суду із даним позовом.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що позивач у заяві від 16.02.2023 (вх. суду від 17.02.2023 № 5997/23) фактично одночасно змінює і предмет і підстави позову, що не стосувались первинних спірних правовідносин. Такий спосіб захисту порушеного права, як одночасна зміна предмету і підстав позову КАС України не передбачено та може бути реалізована шляхом подання окремого позову щодо оскарження рішення, яким позбавлено позивача громадянства.

Суд зазначає, що наслідком розгляду заяви, зміст якої свідчить про одночасну зміну предмета і підстав позову є повернення такої заяви та розгляд раніше заявлених позовних вимог, якщо позивач не відмовляється від позову. Водночас у таких випадках позивач не позбавлений права звернутися з новим окремим позовом у загальному порядку.

Вказані висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, що висловлена у постанові від 22 січня 2020 року у справі № 826/19197/16.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 47, 241, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 від 16.02.2023 про зміну предмету позову (вх. суду від 17.02.2023 № 5997/23) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення повернути позивачеві без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Ухвала в повному обсязі складена та підписана 20.03.2023.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК