Справа № 500/369/23
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/369/23

20 березня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач), в якій просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" із врахуванням змісту довідки № 436/10/19-00-05-33 від 20.12.2019 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідки №437/10/14-00-05-33 від 20.12.2019 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарних місяців років підряд перед зверненням за пенсією) з 21.12.2019;

зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Тернопільської області здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" з 21.12.2019 та здійснити відповідний перерахунок розміну пенсійних виплат на підставі усіх складових заробітної плати, зазначених в довідках № 436/10/19-00-05-33 від 20.12.2019 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та №437/10/19-00-05-33 від 20.12.2019 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарних місяців років підряд перед зверненням за пенсією) з 21.12.2019, з урахуванням уже виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 у справі №500/371/20, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723- XII від 16.12.1993 (далі Закон №3723- XII), з 21.12.2019. Проте листом №266-168/1- 02/8-1900/23 від 27.01.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило позивача про відмову у переведенні на пенсію згідно Закону №3723-ХІІ, оскільки рішення суду не містить додаткової регламентації порядку виконання задоволених позовних вимог, а саме не вказано, які довідки про складові заробітної плати повинні бути враховані при виконанні вказаного судового рішення. Також зазначено, що такий перерахунок проводити недоцільно, оскільки при переході на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ розмір пенсії буде меншим від розміру пенсії, що виплачується їй на даний час. Позивач не погоджується з такою відмовою та стверджує, що додані до заяви від 21.12.2019 довідки безпідставно не враховані відповідачем, що призвело до невірного обчислення та заниження розміру пенсії, і, власне, слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 09.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На виконання вимог вказаної ухвали, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області 20.02.2023 подано до суду відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що відповідно до рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 у справі №1500/371/20 неможливо самостійно визначити заробітну плату при розрахунку пенсії згідно Закону №3723-ХІІ. До заяви позивачем долучено довідки від 20.12.2019 №436/10/19-00-05-33 та №437/10/19-00-05-33, видані Головним управлінням ДФС у Тернопільській області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, які не відповідають вимогам Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Деякі низання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" від 14.09.2016 № 622 (далі Порядок №622), тому не можуть бути враховані. Враховуючи зазначене та за результатами додаткового контролю правильності призначення пенсій на виконання рішень суду, з 21.12.2019 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії та призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058-IV). Також, на думку відповідача, наявні підстави для закриття провадження у справі, оскільки спір у цій справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду суду у іншому провадженні, проте, на стадії виконання судового рішення у справі №500/371/20.

Ухвалою суду від 09.03.2023 витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області докази: матеріали пенсійної справи, що стосуються звернення ОСОБА_1 про переведення на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ з 21.12.2019, у тому числі рішення про призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону №3723-ХІІ з 21.12.2019 та рішення про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV з 21.12.2019, крім тих, які вже долучені до позову.

Розглянувши у відповідності до вимог ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, і це не заперечується сторонами, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV.

21.12.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ. До заяви ОСОБА_1 , серед іншого, додала довідки про складові заробітної плати від 20.12.2019 №436/10/19-00-05-33 та №437/10/19-00-05-33, видані Головним управлінням ДФС у Тернопільській області, про що свідчить розписка-повідомлення.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 у справі №500/371/20, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону №3723- XII, з 21.12.2019; визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлену листом Управління обслуговування громадян Тернопільського міського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України від 23.01.2020 №210/03-15; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону Закон №3723- XII, з 21.12.2019.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом №3978-4145/І-02/8-1900/22 від 06.12.2022 та листом №266-168/1-02/8-1900/23 від 27.01.2023 повідомило позивача про відмову у переведенні на пенсію згідно Закону №3723-ХІІ, оскільки рішення суду не містить додаткової регламентації порядку виконання задоволених позовних вимог, а саме не вказано, які довідки про складові заробітної плати повинні бути враховані при виконанні вказаного судового рішення. Також зазначено, що такий перерахунок проводити недоцільно, оскільки при переході на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ розмір пенсії буде меншим від розміру пенсії, що виплачується на даний час.

Не погоджуючись з таким діями суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, рішень відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Право на пенсійне забезпечення державних службовців визначено Законом №889-VIII, який набув чинності 01.05.2016.

Згідно з п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, втратив чинність Закон №3723-XII, крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у п.10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ст.37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Право ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ підтверджено рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 у справі 500/371/22, згідно з яким зобов`язано відповідача перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ, з 21.12.2019. Вказане судове рішення набрало законної сили та є обов`язковим для виконання та врахування пенсійним органом, відтак в силу вимог ч.4 ст.78 КАС України такі обставини не підлягають доказуванню у цій справі.

Разом з тим, цим судовим рішенням не встановлено обов`язку щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії державного службовця з урахуванням довідок про складові заробітної плати.

З цього приводу суд зазначає, що порядок призначення пенсій згідно з Законом №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст.37 Закону №3723-XII, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб".

Пунктом 4 вказаного Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Пунктами 5 та 6 Порядку №622 передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.

Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048.

Такими довідками є:

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь- які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Судом встановлено, що довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 20.12.2019 №436/10/19-00-05-33 на суму 11385,00 грн., видана Головним управлінням ДФС у Тернопільській області за останньою займаною ОСОБА_1 посадою заступника начальника управління начальника відділу станом на грудень 2019 року.

Довідка складена за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", та містить відображення складових заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с.15).

У затвердженій постановою правління Пенсійного фонду України формі довідки складові заробітної плати складаються з: посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією) від 20.12.2019 №437/10/19-00-05-33, видана Головним управлінням ДФС у Тернопільській області, відповідає формі довідки, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", та містить дані про надбавку за інтенисвність праці, розмір місячної премії та інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) за період з 01.05.2016 по 30.11.2019.

На всі виплати, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с.16).

Всі відображені в довідках види оплати праці є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому вони мають братися до уваги при розрахунку розміру пенсії позивача.

Такий висновок суду узгоджується з положеннями п.1 ч.1 ст.41 Закон № 1058-ІV, відповідно до якої до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Водночас, відповідачем не здійснено належного обґрунтування чому, на його думку, підстави для врахування довідок про складові заробітної плати відсутні.

До того ж, Верховний Суд, зокрема, у постанові від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 дійшов висновку про те, що "перевірка достовірності виданих документів покладається на Пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії". Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24.06.2021у справі № 233/179/17.

Крім того, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір у даній справі не є аналогічним спору в справі №500/371/20, та не стосується виконання рішення у справі №500/371/20. Так, підставою для звернення позивача до суду в справі, що розглядається, послужила відмова у врахуванні поданих ним довідок про заробітну плату державного службовця, що вплинуло на доцільність його переведення на пенсію за віком відповідно до норм Закону №3723-XII. Натомість у справі №500/371/20 пенсійний орган відмовив у такому переведенні з підстав недостатності стажу державної служби.

Обираючи спосіб захисту, суд враховує, що відповідач фактично вчинив протиправні дії щодо відмови у переведенні позивачки на пенсію державного службовця, через неврахування довідок про складові заробітної плати позивачки.

Водночас, суд зауважує, що право позивачки на переведення на пенсію державного службовця уже вирішене судом. Однак, відповідач відмовився його виконувати, пославшись на невідповідність довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії вимогам актів Кабінету Міністрів України.

Важливим є те, що судове рішення є обов`язковим до виконання, тому суд не може повторно досліджувати та вирішувати питання про призначення позивачці пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Суд принагідно зазначає, що чинне законодавство допускає примусове виконання рішення суду, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, оскільки, при переведені позивача на пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ з 21.12.2019 на підставі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 у справі №500/371/20, відповідач безпідставно не врахував довідки про складові заробітної плати, суд вважає за необхідне визнати протиправними, в контексті ч.2 ст.2 КАС України, такі дії та застосувати належний спосіб захисту прав позивача, у відповідності до вимог ч.2 ст.9 КАС України, шляхом зобов`язання Головне управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області врахувати при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ з 21.12.2019 довідки про складові заробітної плати від 20.12.2019 №436/10/19-00-05-33 та №437/10/19-00-05-33, видані Головним управлінням ДФС у Тернопільській області.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 1073,60 грн. відповідно до квитанції № від 07.02.2023.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо неврахування довідок про складові заробітної плати від 20.12.2019 №436/10/19-00-05-33 та №437/10/19-00-05-33, видані Головним управлінням ДФС у Тернопільській області, при переведені ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області врахувати довідки про складові заробітної плати від 20.12.2019 №436/10/19-00-05-33 та №437/10/19-00-05-33, видані Головним управлінням ДФС у Тернопільській області, при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ з 21.12.2019.

Стягнути з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 20 березня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач: - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м.Тернопіль, 46001, ).

Головуючий суддя Мандзій О.П.