Справа № 160/13568/22
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Савченка А.В.
при секретарі судового засідання Дубовику Г.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач 02.09.2022 р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправними дії Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України щодо не підготовки та не направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області коригуючого (оновленого) подання, з врахуванням розрахунку вислуги років із зазначенням вислуги років в пільговому обчисленні, передбачених Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. № 3-1, на підставі підпункту "г" пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, для перерахунку, раніше призначену пенсію за вислугу років з врахуванням вислуги років в пільговому обчисленні;
- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку йому раніше призначеної пенсії за вислугу років, з врахуванням вислуги років в пільговому обчисленні, не витребувавши від Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України оновленого розрахунку його вислуги років із зазначенням вислуги років в пільговому обчисленні та зобов`язати вчинити певні дії;
- зобов`язати Державну установу «Центр пробації» Міністерства юстиції України вчинити певні дії - підготувати та направити до Головного управління Пенсійного ПФУ в Дніпропетровській області коригуюче (оновлене) подання з врахуванням розрахунку вислуги років із зазначенням вислуги років в пільговому обчисленні, передбачених Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. № 3-1, на підставі підпункту "г" пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393, для перерахунку, раніше призначену пенсію за вислугу років з врахуванням вислуги років в пільговому обчисленні;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області вчинити певні дії - перерахувати йому раніше призначену пенсію за вислугу років з врахуванням вислуги років в пільговому обчисленні з дати її призначення - з 28.01.2020 р., здійснивши виплати відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що наявність у нього вислуги років в пільговому обчисленні років за період проходження служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України не заперечується Державною установою «Центр пробації» та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Так, чинним законодавством на відповідача покладено обов`язок підготувати і направити документи для призначення пенсії, який відповідачем належним чином не виконано, не вказавши в документах та в поданні, яке направлялося до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області, вислугу років в пільговому обчисленні, для призначення йому пенсії за вислугу років. Не відображення Державною установою «Центр пробації» в розрахунку його вислуги років відповідної вислуги в пільговому обчисленні порушує йогоправа, адже фактично спричиняє виникнення обставин, за яких відповідна пільгова вислуга років не доводиться до відома органів Пенсійного фонду та створює умови, за яких пенсія йому призначена без її врахування. Таким чином, вважає протиправним дії Державної установи «Центр пробації» щодо відмови йому у підготовці оновленого розрахунку вислуги років із відображенням в ньому вислуги років в пільговому обчисленні за періоди служби в органах в розрахунку один місяць служби за сорок днів та не направлення коригую чого (оновленого) подання до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській для перерахунку його пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2022 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
29 вересня 2022 року від Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України надійшов відзив, в якому вони зазначили, що згідно з наказом Центру пробації від 24.01.2020 р. №11/К позивача звільнено зі служби 27.01.2020 р. Вислуга років позивача на день звільнення 27.01.2020 р. у календарному обчисленні становить: 15 років 6 місяців 06 днів, пільгова вислуга років становить: 20 років 8 місяців 8 днів. Враховуючи вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (зі змінами) (додаток 16) та Порядку обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Центром пробації виплачувалась надбавка за вислугу років в розмірі 45 відсотків з розрахунку пільгового обчислення - 20 років 08 місяців 08 днів, що є складовою щомісячного основного виду грошового забезпечення.
03 жовтня 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останній виклав аналогічну позицію заявлену в позовній заяві.
18 жовтня 2022 року від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив, в якому вони зазначили, що позивач, відповідно до Порядку передачі органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Ключовим правовим питанням щодо якого фактично виник спір, є визначення кількості вислуги років позивача, відповідно, питання щодо проведення перерахунку пенсії за вислугу років є похідним питанням і повинно вирішуватись після вирішення спору щодо визначення фактичної кількості вислуги років. Таким чином, позовна вимога щодо перерахунку пенсії за вислугу років з врахуванням вислуги років в пільговому обчисленні заявлені позивачем передчасно та безпідставно. Документально підтверджено, що з 28.01.2020 р. позивачу призначено пенсію за 26 років 11 місяців 10 днів загального страхового стажу, з яких 15 років 06 місяців 06 днів складає військова служба, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до п. «б» ст. 12 Закону № 2262 пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України. Таким чином, пільгове обчислення вислуги років при застосуванні норм зазначеної статті законодавством не передбачене.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2022 р. розгляд справи за вказаною позовною заявою вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.01.2023 р. о 14:45 год.
13 грудня 2022 року від Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
В підготовче судове засідання 05.01.2023 р. з`явився позивач.
Представник відповідача-2 в підготовче судове засідання 05.01.2023 р. не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
16 січня 2023 року від Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
31 січня 2023 року від Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
В судове засідання 07.02.2023 р. з`явився позивач.
Представник відповідача-2 в судове засідання 05.01.2023 р. не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
У судовому засіданні 05.01.2023 р. оголошено перерву та призначено наступне судове засідання на 14.02.2023 р. о 13:30 грн.
10 лютого 2023 року від Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, що позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-XII, що не заперечується сторонами, а тому не потребує доказування і вважається встановленим.
Відповідно до витягу із наказу Державної установи «Центр пробації» від 24.01.2020 р. №11/к майора внутрішньої служби ОСОБА_1 відповідно до п.5 ст.23 Закону України «Про Державну кримінальну виконавчу службу України» та п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» звільнено (за власним бажанням).
У вказаному наказі зазначено, що вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 15 років 06 місяці 06 днів. Виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 15 (п`ятнадцять) календарних років служби. Виплатити премію за січень 2020 року в розмірі 90 відсотків, за фактично відпрацьований час.
Відповідно до висновку комісії Державної установи «Центр пробації», комісія зарахувала позивачу до стажу служби для виплати надбавки за вислугу років станом на 01.01.2019 р. - 19 років 03 місяці 03 дні.
Згідно з довідкою Державної установи «Центр пробації» від 05.02.2020 р. №458/10/10.01-20 вислуга років на день звільнення позивача у календарному обчисленні становить 15 років 06 місяці 06 днів. Пільгова вислуга років становить: 20 років 08 місяців 08 днів.
Позивач 15.06.2020 р. звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській із заявою, в якій він просив врахувати при обчислені йому пенсії пільговий стаж роботи з 04.10.2006 р. по 06.02.2007 р. машиністом насосних установок дільниці з виробництва концентрату збагачувальної фабрики на ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» за Списком №1 та період служби в органах Державної кримінально-виконавчій службі України з урахуванням пільгової вислуги років 20 років 08 місяців 08 днів згідно чинного законодавства України, Конституції України.
Позивач 18.08.2020 р. звернувся до Пенсійного фонду України із заявою, в якій він просив перерахувати раніше призначену йому пенсію, зарахувавши при обчислені йому пенсії пільговий стаж роботи з 04.10.2006 р. по 06.02.2007 р. машиністом насосних установок дільниці з виробництва концентрату збагачувальної фабрики на ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» за Списком №1 та період служби в органах Державної кримінально-виконавчій службі України з урахуванням пільгової вислуги років 20 років 08 місяців 08 днів згідно чинного законодавства України, Конституції України.
Позивач 20.08.2020 р. звернувся до Державної установи «Центр пробації» із заявою, в якій він просив направити коригуючи подання до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про його вислугу років із врахуванням пільгової вислуги років та пільгового страхового стажу роботи.
Державна установа «Центр пробації» листом від 17.09.2020 р. №117/Я-122/11Як-20 повідомило, що Державною установою «Центр пробації» 28.07.2020 р. за вих. №2888/10/Ян-20 надіслано до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області коригуюче подання для перерахунку його пенсії з урахуванням загального страховогостажу 27 років 00 місяців 11 днів, з яких вислуга років складає 15 років 06 місяців 06 днів, а трудова діяльність - 11 років 05 місяців 04 дні.
Позивач 01.10.2020 р. звернувся до Державної установи «Центр пробації» із заявою, в якій він просив направити коригуючи подання до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про його вислугу років із врахуванням пільгової вислуги років та пільгового страхового стажу роботи.
Державна установа «Центр пробації» листом від 23.10.2020 р. №133/Я-139/10/Ян-20 повідомило, що відповідно до п. б) ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пенсія за вислугу років призначається особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років: 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально- виконавчій службі України. Ураховуючи зазначене, зарахувати загальний страховий стаж на пільгових умовах для призначення йому пенсії не вбачається можливим.
Позивач 12.11.2020 р. звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській із заявою, в якій він просив повідомити чи зараховується при обчислені його страхового стажу з 04.10.2006 р. по 06.02.2007 р. машиністом насосних установок дільниці з виробництва концентрату збагачувальної фабрики на ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» за Списком № 1 у подвійному розмірі, тобто чи зараховується до його страхового стажу додатково повних 04 місяця. Крім того, просив надати йому оновлену інформацію (звіт) розрахунку його пенсії за вислугу токів з Автоматизованої системи Розрахунку пенсій Пенсійного фонду У країни, з урахуванням складових його пенсії.
Позивач 31.12.2020 р. звернувся до Державної установи «Центр пробації» із заявою, в якій він просив направити коригуючи подання до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про його вислугу років із врахуванням пільгової вислуги років та пільгового страхового стажу роботи.
Державна установа «Центр пробації» листом від 26.01.2021 р. №11/Я-7/10/Ян-21 повідомило, що за наслідками вивчення його попередніх звернень з аналогічних питань йому раніше надавались відповіді.
Відповідно до довідки Державної установи «Центр пробації» від 22.02.2021 р. №238/21-21, що ОСОБА_1 , як колишньому старшому інспектору Криворізького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, було встановлено стаж служби для виплати надбавки за вислугу років, станом на 21.07.2019 р. - 20 років, 00 місяців, 00 днів.
Позивач 02.11.2021 р. звернувся до Державної установи «Центр пробації» із заявою, в якій він просив направити коригуючи подання до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про його вислугу років із врахуванням пільгової вислуги років та пільгового страхового стажу роботи.
Не погоджуючись із протиправними діями відповідача-1 підготувати та направити до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області коригуюче (оновлене) подання та щодо не перерахунку пенсії відповідачем-2, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 4 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ встановлено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).
Відповідно до ст. 1 Закону № 2262-XII, особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Пунктом «б» ч. 1 ст. 1-2 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог ч. 5 ст. 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби), особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.
Положеннями ч. ч. 1, 3, 4 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» регламентовано, що держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.
Відповідно до ст. 2 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Згідно ст. 10 Закону № 2262-ХІІ призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у ст. 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.
Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 (далі - Порядок № 393, Постанова № 393).
Порядок № 393 визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.
Постановою № 393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.
Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393.
Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена Постановою № 393.
Визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат.
Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.
Визначення у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.
Таким чином, передбачена Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).
В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку № 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.
При цьому, суд зауважує, що положеннями ст. 17-1 Закону № 2262-ХІІ та пп. "г" п. 3 Постанови № 393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, тоді як посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним положенням Закону № 2262-ХІІ та Постанови № 393.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 р. у справі № 750/9775/16-а.
Крім того, вирішуючи справу за № 805/3923/18-а, Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 р. дійшов такого висновку:
"……основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку…".
При цьому, Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 19.09.2018 р. у справі № 725/1959/17 р. та від 27.03.2018 р. у справі № 295/6301/17.
Таке правове регулювання та висновки Верховного Суду у справі № 805/3923/18-а дозволяють зробити висновок, що передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.
Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (див. Рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 у справі № 8-рп/99 та від 20.03.2002 у справі № 5-рп/2002).
У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав на те, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.
Суд зауважує, що Закон № 2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.
Водночас, визначення у Законі № 2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.
Таким чином, календарна вислуга, передбачена Законом № 2262-ХІІ, це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік 365 календарних днів, календарний місяць 30 календарних днів).
В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку № 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років. Таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.
У зв`язку з таким зарахуванням необхідної кількості років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 р. у справі № 480/4241/18.
Судом встановлено, що вислуга років позивача станом на день звільнення 27.01.2020 р. зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України складає в календарному обчисленні 15 роки 6 місяців 26 днів, а у пільговому 28 років 05 місяців 15 днів.
Таким чином, позивач має право на перерахунок пенсії за вислугою років в пільговому обчисленні за період проходження служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України.
Відповідно до п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно з вказаним Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).
Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).
Пунктом 12 Порядку визначено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.
Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.
Тобто, на уповноважені структурні підрозділи покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.
Пунктом 16 Порядку № 3-1 передбачено, що при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.
З урахування приписів статті 49 Закону № 2262-ХІІ рішення щодо призначення або відмови в призначенні певного виду пенсії приймають органи Пенсійного фонду України.
Тобто, законодавцем чітко визначено, що виключно органи Пенсійного фонду України уповноважені приймати рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії тим категоріям осіб, на яких розповсюджується дія Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Всупереч вимогам п. 12 Порядку № 3-1 відповідачем не надіслано документи до пенсійного органу для прийняття відповідного рішення.
З урахуванням викладено, суд дійшов висновку про протиправними дії Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України щодо не підготовки та не направлення до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області коригуючого (оновленого) подання.
Враховуючи, що відповідач, відмовляючи позивачу у підготовці та направленні до органів Пенсійного фонду України коригуючого (оновленого) подання для перерахунку пенсії, не дотримався вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови КМУ № 393, суд дійшов висновку про зобов`язання Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України підготувати та направити до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області коригуюче (оновлене) подання з врахуванням розрахунку вислуги років із зазначенням вислуги років в пільговому обчисленні, передбачених Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. № 3-1, на підставі підпункту "г" пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393, для перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років, із врахуванням вислуги років в пільговому обчисленні.
Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку йому раніше призначеної пенсії за вислугу років, з врахуванням вислуги років в пільговому обчисленні, не витребувавши від Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України оновленого розрахунку його вислуги років із зазначенням вислуги років в пільговому обчисленні та зобов`язати вчинити певні дії та зобов`язання Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області вчинити певні дії - перерахувати йому раніше призначену пенсію за вислугу років з врахуванням вислуги років в пільговому обчисленні з дати її призначення - з 28.01.2020 р., здійснивши виплати відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ зважаючи на таке.
Відповідно до п.2 Порядку №45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
Пунктом 3 Порядку №45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Отже, цим нормативним документом встановлена така послідовність дій: уповноважений орган повідомляє Пенсійний фонд України про наявність рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру грошового забезпечення; Пенсійний фонд України повідомляє відповідні структурні підрозділи Пенсійного фонду про підстави проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України; Головні управління Пенсійного фонду України складають відповідні списки та передають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, які готують відповідні довідки. Форма довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, в тому числі складові грошового забезпечення, визначалася у додатку 2 Порядку №45.
Зміст вищенаведених норм свідчить, що органи Пенсійного Фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках.
Таким чином, за відсутності довідки про розмір грошового забезпечення або відповідних складових у ній пенсійний орган не може зробити перерахунок раніше призначеної пенсії.
Суд звертає увагу на те, що органи Пенсійного фонду України самостійно не визначають розмірів грошового забезпечення, а лише призначають та перераховують пенсії пенсіонерам на підставі документів у передбаченому законодавством порядку.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 17.06.2020 р. у справі №2540/2873/18 та від 02.07.2020 р. у справі №280/1931/19.
Отже, оскільки до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області не надходило коригуюче (оновлене) подання, тому у пенсійного органу не виникло обов`язку здійснити перерахунок пенсії позивачу.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутня бездіяльність Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області в частині перерахунку пенсії, оскільки такий обов`язок у пенсійного органу виникне лише після надходження коригуючого (оновленого) подання.
Щодо строку звернення до суду.
В силу ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з ч. 2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Суд наголошує, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Частиною першою статті 120 КАС України встановлено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивач оскаржує дії Державної установи «Центр пробації» у не підготовці та не направлені до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області коригуюче (оновлене) подання.
Разом з тим, адміністративний позов подано з порушенням шестимісячного строку на звернення до суду, визначеного статтею 122 КАС України.
У своїй позовній заяві, в обґрунтування пропущення строку звернення до суду, позивач зазначив, що він намагався вирішити у добровільному порядку питання про перерахунок раніше призначеної йому пенсії за вислугу років із врахуванням вислуги років в пільговому обчисленні постійно звертаючись із заявами.
Однак, на численні звернення позивача, відповідач не здійснив оформлення та направлення довідки до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області, у зв`язку з чим, позивач був вимушений звернутися до суду за захистом свої прав.
З цього приводу суд зазначає, що відповідно до чч. 1, 2 ст.63 Закону №2262 перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Отже, за змістом цих норм, вказане обмеження стосується перерахунку пенсій, які провадились у зв`язку із введенням в дію Закону №2262 і ця норма стосується подання пенсіонером для перерахунку тих додаткових документів, які були наявні саме у нього.
Разом з тим, до спірних правовідносин застосовується ч.3 ст.51 Закону №2262, яка регламентує строки перерахунку пенсій, відповідно до якої перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Отже, оскільки перерахунок пенсії у цій справі не відбувся з вини пенсійного органу та органу, який видає довідку для перерахунку пенсії, перерахунок провадиться з дати виникнення права без обмеження строку.
Крім того, право на отримання належного коригую чого (оновленого) подання є передумовою для звернення за перерахунком пенсії, тому строк на звернення необхідно поновити.
Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч.1 ст.121 КАС України).
За таких обставин, суд вважає, що заява позивача про поновлення строку звернення до суду є обґрунтованою, а підстави, зазначені у ній для поновлення строку звернення до суду із цими вимогами є поважними.
Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з викладених вище підстав.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією від 31.08.2022 р. №3702-8733-0857-9102.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому підлягає стягненню з відповідача-1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у сумі пропорційній до розміру задоволених позовних вимог 496,20 грн.
Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України щодо не підготовки та не направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області коригуючого (оновленого) подання.
Зобов`язати Державну установу «Центр пробації» Міністерства юстиції України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області коригуюче (оновлене) подання з врахуванням розрахунку вислуги років із зазначенням вислуги років в пільговому обчисленні, передбачених Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. № 3-1, на підставі підпункту "г" пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, для перерахунку, раніше призначену пенсію за вислугу років з врахуванням вислуги років в пільговому обчисленні.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 20.03.2023 р.

Суддя А.В. Савченко