Справа № 160/2170/22
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 березня 2023 року Справа №160/2170/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Кучугурної Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення в порядку ст. 254 КАС України у справі №160/2170/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року у справі №160/2170/22 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 14.07.1982 по 17.06.1985, з 08.07.1985 по 17.07.1986, з 27.09.1989 по 03.10.1990, з 27.03.1990 по 14.08.1993; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи 14.07.1982 по 17.06.1985, з 08.07.1985 по 17.07.1986, з 27.09.1989 по 03.10.1990, з 27.03.1990 по 14.08.1993; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву від 18.02.2021 ОСОБА_1 про призначення пенсії передбаченої ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням періодів роботи з 14.07.1982 по 17.06.1985, з 08.07.1985 по 17.07.1986, з 27.09.1989 по 03.10.1990, з 27.03.1990 по 14.08.1993; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

10.03.2023 до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення в порядку ст. 254 КАС України, в якій позивач просить суд:

- роз`яснити рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 у справі №160/2170/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в резолютивній частині, що стосується: повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії передбаченої ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням періодів роботи з 14.07.1982 по 17.06.1985, з 08.07.1985 по 17.07.1986, з 27.09.1989 по 03.10.1990, з 27.03.1990 по 14.08.1993, а саме: вказати чи є підстави та можливість ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з моменту набуття такого права на пенсію згідно зі ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/2170/22 та з урахуванням підтвердженого рішенням суду по справі №160/2170/22 за наявності необхідного для призначення пенсії стажу роботи.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.03.2023, заяву про роз`яснення судового рішення у справі №160/2170/22 передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.

Ухвалою суду від 13.03.2023 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення в порядку ст. 254 КАС України у справі №160/2170/22; призначено до розгляду заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення в порядку ст. 254 КАС України у справі №160/2170/22; запропоновано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати пояснення щодо поданої позивачем заяви з наданням доказів на їх обґрунтування у строк до 17.03.2023 включно.

В ухвалі зазначено про те, що рішення, яке належить роз`яснити, судом ухвалено у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження, тому заяву про роз`яснення судового рішення призначено до розгляду у письмовому провадженні.

Станом на час постановлення цієї ухвали пояснення до суду від відповідача не надходили.

Розглянувши подану позивачем заяву про роз`яснення судового рішення, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч.1 ст.254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Суд зазначає, що станом на час постановлення судом ухвали від 13.03.2023 про прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення в порядку ст. 254 КАС України у справі №160/2170/22, і станом на час постановлення цієї ухвали рішення суду від 15.08.2022 у справі №160/2170/22 набрало законної сили відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання цього рішення 22.02.2023 судом були видані виконавчі листи, які направлені позивачу засобами поштового зв`язку супровідним листом від 22.02.2023 вих. №10985/23.

Згідно з ч.1 ст.246 КАС України, рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

Відповідно до ч.4 ст.246 КАС України, у мотивувальній частині рішення зазначаються: 1) обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; 2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; 3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; 4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку; 5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування; 6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування; 7) мотиви, з яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд, відмовляючи у позові, дійшов висновку, що оскаржуване рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень визнано судом таким, що вчинено відповідно до вимог частини другої статті 2 цього Кодексу.

Частиною 5 вказаної статті Кодексу встановлено, що у резолютивній частині рішення зазначаються: 1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог; 2) розподіл судових витрат; 3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; 4) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Обов`язковість виконання судових рішень закріплена ст.129 Конституції України та ч.1 ст.370 КАС України, згідно з якими, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення відповідно до ч.2 ст.370 КАС України тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Завершальною стадією судового провадження є виконання судового рішення як гарантія захисту порушених прав та інтересів осіб, які звернулись до суду за їх відновленням.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Тому особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити дії встановлені Законом для його виконання.

Метою ж роз`яснення судом ухваленого ним рішення є усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення щодо неоднакового тлумачення висновків суду, що перешкоджає його належному виконанню.

Підставою для роз`яснення судового рішення, як засобу усунення недоліків, є його неясність. У такий спосіб змінюється форма викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд не може вносити будь-які зміни в нього. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового рішення виключає можливість будь-яким чином змінювати його зміст.

Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні його змісту, оскільки недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду. Чіткість викладу передбачає, зокрема, що терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змістові, що вони мають за законодавством України. Такі терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони позначають, а текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому ясно, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Переконливість і зрозумілість викладення змісту судових рішень забезпечується шляхом дотримання правил юридичної техніки.

Так, звертаючись до суду з позовом у справі №160/2170/22 ОСОБА_1 просив суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), періодів роботи з 14.07.1982 по 17.06.1985, з 08.07.1985 по 17.07.1986, з 27.09.1989 по 03.10.1990, з 27.03.1990 по 14.08.1993, з 01.08.2005 по 25.12.2006 протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ПІП НОМЕР_1 ), періоди роботи з 14.07.1982 по 17.06.1985, з 08.07.1985 по 17.07.1986, з 27.09.1989 по 03.10.1990, з 27.03.1990 по 14.08.1993, з 01.08.2005 по 25.12.2006; повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), про призначення пенсії передбаченої ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням періодів роботи з 14.07.1982 по 17.06.1985, з 08.07.1985 по 17.07.1986, з 27.09.1989 по 03.10.1990, з 27.03.1990 по 14.08.1993, з 01.08.2005 по 25.12.2006 з дня настання права па пенсію.

Розглянувши справу №160/2170/22, суд рішенням від 15.08.2022 дійшов висновку про:

- часткове задоволення позовних вимог;

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 14.07.1982 по 17.06.1985, з 08.07.1985 по 17.07.1986, з 27.09.1989 по 03.10.1990, з 27.03.1990 по 14.08.1993;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи 14.07.1982 по 17.06.1985, з 08.07.1985 по 17.07.1986, з 27.09.1989 по 03.10.1990, з 27.03.1990 по 14.08.1993;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву від 18.02.2021 ОСОБА_1 про призначення пенсії передбаченої ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням періодів роботи з 14.07.1982 по 17.06.1985, з 08.07.1985 по 17.07.1986, з 27.09.1989 по 03.10.1990, з 27.03.1990 по 14.08.1993.

Задовольняючи наведену вище частину позовних вимог, суд у рішенні від 15.08.2022 зазначив, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення, зокрема, документів на підприємстві, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Водночас в частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо зарахування періоду його роботи з 01.08.2005 по 25.12.2006 суд дійшов висновку, що вони не підлягають задоволенню, оскільки є неконкретизованими, передчасними та спрямованими на захист ще не порушеного права, що суперечить статті 5 КАС України, у той час як судовий захист може надаватися лише порушеним правам.

Так, судом установлено, що у трудовій книжці серії НОМЕР_2 містяться записи №32-33, відповідно до яких позивач працював:

ЧП «Интегра»

- 01.08.2005 прийнятий на посаду водія 1 класу (н. №12 від 01.08.2005 р.);

- 25.12.2006 звільнений за власним бажанням (нак №24 від 25.12.2006 р.).

Так, за твердженням позивача, згідно з розрахунком його стажу не було зараховано стаж з 01.08.2005 по 25.12.2006, однак ані листи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010301-8/28588 від 26.02.2021 та №45467-36011/А-01/8-0400/21 від 31.12.2021, ані наданий відповідачем до суду відзив на позовну заяву не містять відомостей щодо не зарахування зазначеного періоду роботи до трудового стажу ОСОБА_1 .

Крім того, судом зауважується, що у спірний період ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах як з ПП «Інтегра», згідно з відомостями трудової книжки серії НОМЕР_2 , так і з ТОВ «Геоїд», що підтверджується копією довідки від 05.02.2021.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Таким чином, суд зазначає, що резолютивна частина рішення від 15.08.2022 у справі №160/2170/22 відповідає змісту заявлених позивачем позовних вимог.

Мотиви, з яких суд частково задовольнив позовну заяву рішенням від 15.08.2022, детально в ньому викладені, як і резолютивна частина. Рішення суду не містить неоднозначних для розуміння висновків.

За таких умов підстави для роз`яснення рішення суду від 15.08.2022 у справі №160/2170/22 у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України, відсутні. Зазначене рішення є цілком обґрунтованим та зрозумілим, а зміст резолютивної частини судового рішення повністю розкрито змістом його мотивувальної частини.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення в порядку ст. 254 КАС України задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 254, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення в порядку ст. 254 КАС України у справі №160/2170/22.

Ухвала набирає законної сили 20.03.2023.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду у строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Кучугурна