Справа № 160/18340/22
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2023 року м. Дніпросправа № 160/18340/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року (суддя Конєва С.О.) у справі №160/18340/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-

встановиВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2022р. №1000/нагп щодо не виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 30000 грн. за червень 2022р. та у розмірі 100000 грн. пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за червень місяць військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачеві додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 30000 грн. за червень 2022р. та у розмірі 100000 грн. за червень 2022р. пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що він проходить військову службу в Збройних Силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період та був зарахований до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 , у період з 16.03.2022р. по 28.06.2022р. безпосередньо брав участь в бойових діях та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф в районах бойових дій, що підтверджено наказами про вибуття №96 від 16.05.2022р. та прибуття №128 від 29.06.2022р., а відповідно, вважає, що він має право на отримання додаткової винагороди у розмірах 30000 грн. та 100000 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 (далі Постанова КМУ №168). Однак, за оспорюваним наказом, було наказано не виплачувати йому вказану додаткову винагороду за червень 2022р. через

позбавлення 100% такої винагороди за «сзч та непокора» згідно до наказу №962/НАГП від 23.06.2022р., не нарахування та невиплата якої також і підтверджено довідкою ВЧ НОМЕР_1 від 26.09.2022р. №4257. Вказаний наказ позивач вважав неправомірним, у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2022р. №1000/нагп «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за червень 2022 року», в частині щодо невиплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 у розмірі 30 000 грн. та 100 000 грн. пропорційно дням безпосередньої участі у бойових діях за червень 2022р. ОСОБА_1 .

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду, в частині задоволених позовних вимог, мотивовано тим, що при прийнятті спірного наказу відповідач порушив процедуру виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України. Суд зазначив, що відповідно до Порядку виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, визначеного Міністром оборони України в Окремому дорученні №912/з/29 від 23.06.2022р., підставою для виплати додаткової винагороди є включення військовослужбовця до наказу командира (начальника) військової частини для виплати такої допомоги. У свою чергу, як зазначив суд першої інстанції, Порядок не визначає того, що у разі позбавлення військовослужбовця права на виплату додаткової винагороди, з цього приводу командиром (начальником) військової частини видається окремий наказ. Оскільки Порядок виплати додаткової винагороди не передбачає видання такого наказу, то суд вказав на неправомірність оскаржуваного наказу у спірному випадку.

Рішення суду, в частині незадоволених позовних вимог. мотивовано тим, що підставами для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168, є безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях у певний період, що повинно бути підтверджено бойовим наказом, журналом бойових дій, рапортом командира підрозділу та довідкою командира військової частини за встановленою формою, на підставі яких видається наказ про включення військовослужбовця до наказу командира (начальника) військової частини для виплати такої допомоги. Оскільки таких документів суду надано не було та судом наявність зазначених документів встановлена не була, то суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачеві додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168.

Не погодившись з рішенням суду, в частині незадоволених позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду першої інстанції. в цій частині, скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач вказує на те, що обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушеного права не відповідає меті адміністративного судочинства та не поновлює порушене право позивача. Позивач зазначає про те, що встановлені обставини у цій справі свідчать про те, що позивач виконував бойові завдання в районах ведення бойових дій; відповідачем визнавалося право позивача на отримання додаткової винагороди, оскільки така винагорода йому виплачувалася в інших періодах; судом не було встановлено законодавчо визначених підстав для позбавлення позивача права на отримання додаткової винагороди. Тобто, за позицією позивача, встановлені обставини у цій справі свідчать про наявність підстав для виплати позивачу додаткової винагороди, але судом першої інстанції позовні вимоги, в цій частині, задоволенні не були.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що громадянин України ОСОБА_1 з 07.03.2022р. проходить військову службу в Збройних Силах України за призовом під час мобілізації на особливий період та зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 згідно витягу з наказу №46 від 07.03.2022р., що підтверджується копією паспорту позивача та копією наведеного наказу (а.с.7-9,80).

У період з 17.03.2022р. по 29.06.2022р. позивач виконував бойові завдання в районах ведення бойових дій (проведення заходів) призначених рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України з 16.03.2022р. згідно до витягів з наказів від 17.03.2022р. №54, від 28.03.2022р. №61, від 16.05.2022р. №96, від 29.06.2022р. №128, що підтверджується їх копіями(а.с.12-17).

У період з березня по травень 2022р., липень 2022р. позивачеві були виплачені відповідні суми додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, яка передбачена Постановою КМУ №168 згідно витягів з наказів від 04.04.2022р. №360/нагп, від 04.05.2022р. №576/нагп, від 03.06.2022р. №834/нагп та довідки від 26.09.2022р. №4257, що підтверджується їх копіями (а.с.18-20, 22).

23.06.2022р., на підставі рапорту майора ОСОБА_2 від 21.06.2022р. щодо відмови у відкритій формі від виконання бойового розпорядження 20.06.2022р. в районі м.Бахмут Донецької області військовослужбовцями особового складу 2 парашутно-десантного батальйону ВЧ НОМЕР_1 серед яких є і ОСОБА_1 , було призначене службове розслідування за наказом №962/НАГП, за п.п.5.4 п.5 якого наказано до наказів про виплату додаткової винагороди за червень 2022р. у розмірі 100 000 грн. або 30 000 грн. не включати, у тому числі і ОСОБА_1 (а.с.76-77).

Також, 29.06.2022р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за кримінальним провадженням №0000562 внесені відомості про те, що 9 військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 , у тому числі і ОСОБА_1 , 20.06.2022р. відкрито відмовилися виконувати наказ начальника та за даним фактом розпочате досудове розслідування за ч.4 ст.402 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР від 30.06.2022р. (а.с.73).

01.07.2022р. командиром ВЧ НОМЕР_1 був прийнятий наказ про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за червень 2022р. за №1000/нагп, за змістом якого наказано не виплачувати додаткову винагороду у розмірі 30 000 грн. та 100 000 грн. за червень 2022р., зокрема, позивачеві, а саме: «позбавити 100% винагороди за червень 2022р. «сзч та непокора» згідно наказу командира частини №962/НАГП від 23.06.2022р.», що підтверджується його копією (а.с.21).

Не погоджуючись з відмовою у виплаті додаткової винагороди, позивач звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем, оскаржено в частині незадоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду першої інстанції, на предмет його законності та обґрунтованості, в частині незадоволених позовних вимог.

28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»

Відповідно до пункту 1 Постанови КМУ №168 (в редакції на час виникнення спірних відносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно із пунктами 2-1, 3 Постанови КМУ№ 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначено Міністром оборони України в Окремому дорученні №912/з/29 від 23.06.2022р., яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022р.

Абз.3, 4 пункту 3 Окремого доручення передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Згідно із п.4 Окремого доручення у підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Згідно до п.5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. або 30000 грн. здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 грн. за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).

У відповідності до п.п.9.7 п.9 Окремого доручення військовослужбовці, які відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника) до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн., не включаються.

Отже, з огляду на вказані норми суд першої інстанції правильно виходив з того, що підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком №1 Окремого доручення.

Оскільки таких документів суду надано не було та судом наявність зазначених документів встановлена не була, то суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачеві додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 за червень 2022 року.

При цьому, слід врахувати і те, що скасовуючи наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2022р. №1000/нагп «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за червень 2022 року», в частині щодо невиплати додаткової винагороди позивачу за червень 2022р., суд першої інстанції не визначав право позивача на отримання такої винагороди за червень 2022 рік, як не встановив і підстав для виплати такої винагороди позивачу за вказаний період. Єдиною підставою для скасування судом першої інстанції вказаного наказу стали висновки суду про те, що видання такого наказу не передбачено процедурою виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168.

Отже, встановлені у цій справі обставини не дають підстав для висновку про наявність у позивача права на отримання додаткової винагороди за червень 2022 року, оскільки таке право не підтверджено належними та допустимими документальними доказами.

З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року у справі №160/18340/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 21.03.2023

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк