Справа № 592/4700/22
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 р.Справа № 592/4700/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: П`янової Я.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Кролівець П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.09.2022, головуючий суддя І інстанції: Князєв В.Б., вул. Першотравнева, 12, м. Суми, Сумська, 40009, по справі № 592/4700/22

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора взводу №2, роти №2, батальйону УПП Національної поліції України в Сумській області Денисенка Віталія Вікторовича , Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Сумській області

про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до Інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП Національної поліції України в Сумській області Денисенка Віталія Вікторовича, Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Сумській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 836925 від 25.06.2022 винесену інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП Національної поліції в Сумській області Денисенком В.В., якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн., а провадження закрити.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.09.2022 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що не погоджується з тим, що ним порушені правила дорожнього руху, адже автомобіль ВАЗ 21061, номер НОМЕР_1 , стояв біля домоволодіння, яке належить йому на праві приватної власності, за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, яка відповідно до правовстановлюючих документів є його приватною власністю та надана для забудови та обслуговування належного йому домоволодіння. Також, зазначає, що в оскаржуваній постанові не зазначена норма ПДР України яку порушено, машина перебувала на площадці та не перешкоджала руху інших транспортних засобів так як не знаходилась на проїзній частині, та не створювала перешкод для руху пішоходів оскільки пішохідна доріжка розташована поруч.

Відзиви на апеляційну скаргу від відповідачів не надходили. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

На підставі частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.06.2022 інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП Національної поліції України в Сумській області Денисенком В.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДП18 № 836925, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. У постанові зазначено, що 19.06.2022 о 14 год 40 хв гр. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21064, н.з. НОМЕР_2 , здійснив стоянку у місці, де транспортний засіб, що стоїть, зробив неможливим рух для іншого транспортного засобу. Зафіксовано на цифрову нагрудну відеокамеру Video Badge VB-400 № 470842 та № 470827.

ОСОБА_1 звертався до УПП в Сумській області про скасування постанови, серія ДП18 № 836925 від 25.06.2022, однак 12.07.2022 винесено рішення щодо залишення постанови по справі про адміністративне правопорушення без змін, а скарги - без задоволення, яке 12.07.2022 було направлено ОСОБА_1 .

З Договору № 90 про закріплення та утримання території міста Суми в належному санітарно-технічному стані від 14.08.2014 вбачається, що за ОСОБА_1 закріплена територія, за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з планом-схемою.

З фототаблиці до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 1257 від 05.12.2016 вбачається загальний вид пересікання заїзду в гараж літ. "К" домоволодіння АДРЕСА_2 .

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати касаційного цивільного суду від 11.07.2018 рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.01.2017 та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 22.02.2017 в справі № 592/9657/16-ц залишено без змін. Відповідно до рішення суду першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, ОСОБА_1 заборонено встановлення (розташування) будь-яких предметів, які б заважали користуватись в`їздом до сусіднього домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 з боку домоволодіння ОСОБА_1 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що вони є сусідами з ОСОБА_1 , а саме проживають за адресою: АДРЕСА_1 . 19.06.2022 в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21061, номер НОМЕР_1 , здійснив стоянку, якою заблокував виїзд з їхнього домоволодіння, чим порушив рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.01.2017 по справі № 592/9657/16-ц, яким ОСОБА_1 зобов`язано усунути перешкоди у користуванні домоволодінням, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони встановлення (розташування) будь-яких предметів, які б заважали користуватись в`їздом до даного домоволодіння, з боку домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погодившись з постановою відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, які зазначені в постанові про адміністративне правопорушення, а саме те, що позивач здійснив зупинку транспортним засобом, якою заблокував виїзд із сусіднього домоволодіння, чим порушив п. 15.10 д) ПДР є підтвердженим.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 5 ст. 14 Закону України Про дорожній рух встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» (станом на час виникнення спірних правовідносин) поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п.п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року 1306.

Відповідно до п. 15.10 ПДР України стоянка забороняється: а) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства; є) на газонах.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КУпАП, - ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, як зазначено у постанові серії ДП18 № 836925 від 25.06.2022 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки останній здійснив стоянку у місці, де транспортний засіб, що стоїть, зробив неможливим рух для іншого транспортного засобу.

З Договору № 90 про закріплення та утримання території міста Суми в належному санітарно-технічному стані від 14.08.2014 вбачається, що за ОСОБА_1 закріплена територія, за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з планом-схемою.

Однак, відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати касаційного цивільного суду від 11.07.2018 рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.01.2017 та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 22.02.2017 в справі №592/9657/16-ц залишено без змін. Відповідно до рішення суду першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, ОСОБА_1 заборонено встановлення (розташування) будь-яких предметів, які б заважали користуватись в`їздом до сусіднього домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 з боку домоволодіння ОСОБА_1 .

В позовній заяві та апеляційній скарзі позивач зазначав, що автомобіль ВАЗ 21061, номер НОМЕР_1 стояв біля належного йому домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 навпроти гаражу на прилеглій до двору земельній ділянці, а не на проїзній частини дороги вулиці. Така стоянка автомобіля викликана тим, що йому необхідно було здійснити погрузну цегли, яка знаходилась в гаражі, який примикає до цієї земельної ділянки. Також зазначив, що у нього з сусідом, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 тривалий конфлікт з приводу заїзду та виїзду ним зі свого двору.

Натомість, оглядаючи наданий позивачем фотоматеріал «Продовження фото таблиці до висновку експертного будівельно-технічного дослідження №1257 від 05 грудня 2016 року», фото місця де знаходився автомобіль та відеозапис що наданий до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відповідачем, колегія суддів апеляційної інстанції встановила, що транспортний засіб позивача знаходиться на території, що вимощена тротуарною плиткою біля домоволодінь, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 та вул. Новолепехівська, 64 в м. Суми.

Так, судова колегія зауважує, що для притягнення до адміністративної відповідальності необхідно встановити у діях особи склад адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону. У цьому зв`язку створення перешкоди дорожнього руху або загрозу безпеці руху є обов`язковою умовою для притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки (ч.3 ст.122 КпАП).

З висновку оскаржуваного судового рішення вбачається, що предметом даного спору є правомірність/протиправність дій/рішень відповідача щодо накладення на позивача адміністративного стягнення за порушення п.п. «д» п. 15.10 Правил дорожнього руху (здійснення зупинки транспортним засобом, якою заблокував виїзд із сусіднього домоволодіння).

В постанові серії ДП18 № 836925 від 25.06.2022 позивачу інкримінується, що 19.06.2022 о 14 год 40 хв гр. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21064, н.з. НОМЕР_2 , здійснив стоянку у місці, де транспортний засіб, що стоїть, зробив неможливим рух для іншого транспортного засобу, однак відповідачем не конкретизовано об`єктивну сторону правопорушення, а саме: не встановлено, за яке саме порушення правил дорожнього руху позивача притягнуто до відповідальності за частиною третьою статті 122 КУпАП.

Водночас, суд першої інстанції не звернув на це уваги, чим припустився помилкових висновків, та погодившись з позицією відповідача викладеною у відзиві, вказав, що обставини, які зазначені в постанові про адміністративне правопорушення, а саме те, що позивач здійснив зупинку транспортним засобом, якою заблокував виїзд із сусіднього домоволодіння, чим порушив п. 15.10 д) ПДР є підтвердженим.

Колегія суддів апеляційної інстанції допускає, що можливо позивачем допущено порушення певних правил дорожнього руху, в момент коли він на автомобілі здійснив зупинку транспортним засобом, якою заблокував виїзд із сусіднього домоволодіння, однак рішення суду не може гуртуватися на припущеннях, при цьому, самі діяння позивача, не створили перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За наведених обставин слід зазначити про відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Інших доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, відповідачами не надано.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 836925 від 25.06.2022 прийнята з порушеннями вимог КУпАП України, є безпідставною та необґрунтованою.

Разом з тим, на час розгляду справи особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України. Так, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, колегія суддів дійшла висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому наявні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Згідно з ст. 317 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст.315 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції може своєю постановою скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при його прийнятті судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що привело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.09.2022 по справі № 592/4700/22 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП Національної поліції України в Сумській області Денисенка Віталія Вікторовича серії ДП18 № 836925 від 25.06.2022 по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 680 грн.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Я.В. П`янова Л.В. Любчич