Справа № 280/6916/22
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 березня 2023 року Справа № 280/6916/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., при секретарі судового засідання Келюх К.С.

за участю:

представника позивача - Будько З.М.

представника відповідача - Михайловського Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Виконавчого комітету Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя пр. Соборний, 206, )

про визнання не чинним рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Виконавчого комітету Запорізької міської ради (далі - відповідач ), в якій позивач просить суд визнати не чинним рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради №253 від 24.06.2022 року "Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території м. Запоріжжя".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване рішення прийняте поза межами наданих повноважень, оскільки виконавчий комітет Запорізької міської ради не наділений повноваженнями щодо встановлення заборони на продаж алкогольних напоїв. Окрім того, зазначає, що рішення відповідача "Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території м. Запоріжжя" всупереч Закону України «Про доступ до публічної інформації» не було оприлюднене у спосіб, визначений законодавством України. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 12.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.01.2023.

06 січня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що виконавчий комітет є виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної ради в місті ради та в межах своїх повноважень приймає рішення. Оскаржуване рішення було прийнято відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного часу», Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», від 24.02.2022 № 68/2022 «Про утворення військових адміністрацій», від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Порядку заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затвердженого Постановою КМУ від 29.12.2021 № 1457, наказу Мінреінтеграції від 10.06.2022 № 113 «Про внесення змін до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75». Вказує, що метою прийняття даного рішення було забезпечення громадської безпеки і порядку на території Запорізької області. Окрім того, зазначає, що з огляду на норми чинного законодавства, які діють в умовах воєнного часу, оскаржуване рішення оприлюдненню не підлягало. Вважає прийняте рішення правомірним та просить у задоволенні позову відмовити.

Представником позивача 18.01.2023 до суду подано відповідь на відзив, де вказано, що правом щодо встановлення заборони на продаж алкогольних напоїв наділена виключно Запорізька міська рада. Окрім того, норма, що звільняє розпорядників інформації від обовязку виконувати вимоги ч. 4 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» стосується лише проектів нормативно-правових актів та проектів рішень органів місцевого самоврядування та не має відношення до вже прийнятих нормативно-правових актів. Також зазначає, що наказ голови Запорізької обласної адміністрації № 65 від 18.06.2022, на який відповідач посилається, в тому числі, в оскаржуваному рішення, був визнаний таким, що втратив чинність на підставі наказу голови Запорізької обласної державної адміністрації № 73 від 22.06.2022. Просить позов задовольнити.

Протокольною ухвалою суду від 25.01.2023 в підготовчому засіданні було оголошено перерву до 20.02.2023.

Ухвалою суду від 25.01.2023 у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 335/8165/22 було відмовлено.

У своїх поясненнях, поданих до суду 20.02.2023, представник відповідача зазначив, що питання про заборону продажу алкоголю було прийнято не на рівні місцевих органів виконавчої влади, а на загальноукраїнському рівні та з метою приведення певних обмежень у відповідності до нормативно-правових актів, що діють на всій території України. Крім того, наголосив, що у період дії воєнного стану на акти органів місцевого самоврядування не поширюються вимоги щодо їх офіційного оприлюднення.

Протокольною ухвалою суду від 20.02.2023 підготовче засідання було закрито та призначено розгляд справи по суті на 15.03.2023.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив та просив у їх задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши думки представників сторін, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022 (далі - Указ №133/22), затвердженого однойменними Законом України від 15.03.2022 №2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022 №259/2022 (далі - Указ №259/22), затвердженого однойменним Законом України від 21.04.2022 №2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 №341/2022, яким на часткову зміну статті 1 Указу №64/2022 (зі змінами, внесеними Указом №133/2022, та Указом №259/2022,) строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 22.05.2022 № 2263-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Законом України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 15.08.2022 № 2500-ІХ затверджено Указ Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Законом України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 16.11.2022 № 2738-ІХ затверджено Указ Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України «Про правовий режим воєнного стану» (далі Закон №389-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних відносин).

Статтями 1 і 2 Закону №389-VIII передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.

Частиною першою статті 4 Закону № 389-VIII на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи військові адміністрації.

Згідно пункту 3 Указу №64/2022 постановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41, 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону №389-VIII.

Таким чином, в Указі Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022 зазначено, зокрема, вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Зокрема, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтею 34 Конституції України.

Пунктом 2 Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022 встановлено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.8 № 389-VIII в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема забороняти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, торгівлю зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1457 затверджено Порядок заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, який визначає особливості запровадження заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі (за винятком лікарських засобів, дозволених до застосування та включених до Державного реєстру лікарських засобів, та дезінфекційних засобів), в умовах правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях відповідно до Указу Президента України про введення воєнного стану, затвердженого Верховною Радою України.

Пунктом 3, 5, 6 Постанови КМУ від 29.12.2021 № 1457 передбачено, що заборона торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в межах території, на якій вводиться воєнний стан, запроваджується шляхом видання наказу військовим командуванням разом з військовою адміністрацією (у разі її утворення) з метою забезпечення громадської безпеки і порядку. Наказ військового командування та військової адміністрації (у разі її утворення) доводиться до виконання Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, обласним, Київській та Севастопольській міським держадміністраціям, МВС, Міндовкіллю, Національній поліції, ДПС. Військові адміністрації (у разі їх утворення), Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації забезпечують негайне інформування про запровадження заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, зокрема через засоби масової інформації, суб`єктів господарювання та населення на відповідній території.

Судом встановлено, що заборона торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, з 00:00 годин 26.04.2022 по 00:00 26.05.2022 встановлена спільним наказом № 3 військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації від 11.03.2022 (зі змінами, внесеними наказом №19 від 25.04.2022).

Наказом військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації від 07.05.2022 № 34 строк зазначеної заборони на торгівлю алкогольними напоями продовжено на весь час воєнного стану України.

Водночас пунктом 2 наказу від 07.05.2022 № 34 дозволено торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі з 10 годин 00 хвилин до 14 годин 00 хвилин виключно в магазинах, що мають ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

Наказом голови Запорізької обласної державної адміністрації від 01.06.2022 № 45 строк зазначеної заборони на торгівлю алкогольними напоями продовжено на весь час воєнного стану України та п. 2 дозволено торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі з 10 годин 00 хвилин до 14 годин 00 хвилин виключно в магазинах, що мають ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та виключно в місті Запоріжжі, Біленківській, Долинській, Михайлівській, Петро-Михайлівській, Широківській територіальних громадах.

Наказом голови Запорізької обласної державної адміністрації від 18.06.2022 № 65 заборонено на території Запорізької області на час введення воєнного стану в Україні торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі (за винятком лікарських засобів, дозволених до застосування та включених до Державного реєстру лікарських засобів, та дезінфекційних засобів): з 18:00 до 10:00 всім субєктам господарювання, окрім закладів ресторанного господарства; з 21:00 до 10:00 закладам ресторанного господарства. Пунктом 3 згаданого наказу дозволено торгівлю алкогольними напоями виключно на території Біленківської сільської, Запорізької міської, Михайлівської сільської, Петро-Михайлівської сільської, Широківської сільської територіальних громад.

Наказом голови Запорізької обласної державної адміністрації від 22.06.2022 № 73 заборонено торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями на території Запорізької області на час введення воєнного стану в Україні. Пунктом 2 вищезгаданого наказу дозволено продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв виключно на території Біленківської сільської, Долинської сільської, Запорізької міської, Михайлівської сільської, Петро-Михайлівської сільської, Широківської сільської територіальних громад: з 10:00 до 18:00 всім субєктам господарювання, окрім закладів громадського харчування; з 10:00 до 21:00 закладам громадського харчування.

Керуючись п. 13 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного часу», Указами Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», від 24.02.2022 № 68/2022 «Про утворення військових адміністрацій», від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Порядку заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затвердженого Постановою КМУ від 29.12.2021 № 1457, наказу Мінреінтеграції від 10.06.2022 № 113 «Про внесення змін до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75», наказом військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації від 18.06.2022 № 65 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області» виконавчим комітетом Запорізької міської ради було прийнято рішення від 24.06.2022 № 253 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території м. Запоріжжя».

Пунктом 1 вказаного рішення від 24.06.2022 № 253 заборонено на території м. Запоріжжя на час введення воєнного стану в Україні торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі (за винятком лікарських засобів, дозволених до застосування та включених до Державного реєстру лікарських засобів, та дезінфекційних засобів): з 18:00 до 10:00 всім субєктам господарювання, окрім закладів ресторанного господарства; з 21:00 до 10:00 закладам ресторанного господарства.

Суд зазначає, що систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (надалі - Закон № 280/97-ВР).

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону № 280/97-ВР система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону № 280/97-ВР виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

За приписами пункту 44-1 частини 1 статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: встановлення заборони продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) у визначений час доби в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

В свою чергу до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: б) делеговані повноваження: вжиття у разі надзвичайних ситуацій необхідних заходів відповідно до закону щодо забезпечення державного і громадської безпеки і порядку, життєдіяльності підприємств, установ та організацій, врятування життя людей, захисту їх здоров`я, збереження матеріальних цінностей (підпункт 2 пункту "б" частини 1 статті 38 Закону № 280/97-ВР).

Відповідно до частини 6 статті 59 Закону № 280/97-ВР виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Таким чином, органи місцевого самоврядування, в тому числі і виконавчий комітет як один із елементів структури органів місцевого самоврядування, разом з іншими наведеними вище особами мають право інформувати шляхом прийняття рішень, запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, недотримання яких може негативно вплинути на хід виконання завдань під час дії правового режиму воєнного стану.

Таким чином суд вважає, що Законом України від 12 травня 2015 року № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану", Постановою КМУ від 29.12.2021 № 1457 надано право виконавчому комітету Запорізької міської ради, який входить до системи органів місцевого самоврядування, приймати рішення, необхідні для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, яка може завдати істотної шкоди інтересам національної безпеки, територіальної цілісності та така шкода в умовах воєнного стану переважає суспільний інтерес.

Оскаржуваним рішенням встановлено виключно заборону торгівлі алкогольними напоями на території м. Запоріжжя лише на період дії воєнного стану в Україні.

Суд також вважає, що у даному випадку забезпечено баланс між вжиттям у разі надзвичайних ситуацій необхідних заходів відповідно до закону щодо забезпечення державного і громадської безпеки і порядку та метою, з якою прийнято оскаржуване рішення, оскільки захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач у позові посилається на порушення процедури прийняття спірного рішення, зокрема, порядку введення його в дію та оприлюднення, з приводу чого суд вказує таке.

Згідно Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України.

+Порядок формування та організація діяльності рад визначаються Конституцією України, цим та іншими законами, а також статутами територіальних громад.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду

Частиною 6 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» обумовлено, що виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення..

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч.10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Частиною 11 ст. 59 вказаного закону, унормовано, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Абзацом другим частини першої статті 10-1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах

Виходячи із доводів позивача, що викладені в позові, порушення процедури оприлюднення рішення призвело до його протиправності.

В свою чергу, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Відповідно до п. 2 частини першої статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати, зокрема, 2) нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Частиною четвертою ст. 15 цього закону також унормовано, що проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Право запитувача оскаржити до керівника розпорядника, вищого органу або суду невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону, інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача передбачено частиною другою статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

У частині третій статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» зазначено, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, законодавець не пов`язує невчасну публікацію проекту рішення органу місцевого самоврядування, з правильністю та законністю такого рішення в подальшому.

Законом України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону є підставою для притягнення винної особи до відповідальності. Проте, це не є підставою для скасування оскарженого рішення згідно із Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до статті 264 КАС України, правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо:

1) законності (крім конституційності) постанов та розпоряджень Кабінету Міністрів України (крім рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу), постанов Верховної Ради Автономної Республіки Крим;

2) законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, інших суб`єктів владних повноважень.

Отже, оскарження нормативно-правових актів органів місцевого самоврядування в суді адміністративної юрисдикції можливо з питань законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили.

Суд також зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до ч.2 статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Таким чином, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Як вбачається з оскаржуваного рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №253 від 24 червня 2022 року «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території м. Запоріжжя", вказане рішення не має відношення до позивача та жодним чином не порушує її прав та законних інтересів, оскільки даним рішенням заборонено на території м. Запоріжжя на час введення воєнного стану в Україні торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі (за винятком лікарських засобів, дозволених до застосування та включених до Державного реєстру лікарських засобів, та дезінфекційних засобів): з 18:00 до 10:00 всім субєктам господарювання, окрім закладів ресторанного господарства; з 21:00 до 10:00 закладам ресторанного господарства.

Так, виконавчий комітет Запорізької міської ради прийнятим рішенням не здійснює владних управлінських функцій щодо позивача. В даному випадку відповідач здійснює владні управлінські функції щодо суб`єктів господарювання та закладів ресторанного господарства. Саме суб`єктам господарювання відповідач своїм рішенням обмежив реалізацію алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі.

Позивач є працівником підприємства торгівлі або громадського харчування, однак, рішення відповідача розповсюджується лише на суб`єктів підприємницької діяльності, які здійснюються роздрібною торгівлею алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі. Позивач не є суб`єктам господарювання та не займається роздрібною торгівлею алкогольними, слабоалкогольними напоями, пивом та тютюновими виробами, тому на нього не розповсюджується оскаржуване рішення відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак не є такими, що потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя пр. Соборний, 206, ) про визнання не чинним рішення, - відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 21.03.2023.

Суддя А.В. Сіпака