Справа № 420/10912/22
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/10912/22

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
19.12.2022 року;
Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області про визнання протиправним та скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області від 19.07.2022 року №16/Ак-2022 «Про внесення змін до розпорядження голови Роздільнянської районної державної адміністрації вiд 01.10.2021 року №29/к- 2021 «Про увільнення ОСОБА_1 ».

В обґрунтування позову зазначено, що з грудня 2015 року позивач проходить державну службу в Роздільнянській районній державній адміністрації та з жовтня 2018 року по теперішній час є вiйськовослужбовцем Збройних Сил України за контрактом, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

У період перебування на військовій службі за позивачем на підставі розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації від 01.10.2021 року №29/К-2021 було збережено місце роботи, посада і середній заробіток. Розпорядженням Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області від 19.07.2022 року №16/Ак-2022 внесено зміни до розпорядження від 01.10.2021 року №29/К-2021, замінивши слова «зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку» словами «зі збереженням місця роботи і посади».

Оспорюючи правомірність розпорядження відповідача, позивач вказує, що, перебуваючи на військовій службі, користувався передбаченими частиною 3 статті 119 КЗпП України гарантіями щодо збереження місця роботи та середнього заробітку.

З огляду на положення статтей 22, 58 Конституції України, позивач посилається на правомірні очікування дотримання гарантій його прав в обсязі, які існували на момент укладення контракту на проходження військової служби. У зв`язку із чим, наполягає на тому, що зміни у трудове законодавство, які звужують набуті права та припиняють нарахування і виплату середнього заробітку за місцем збереження роботи (посади) до моменту закінчення проходження військової служби, є протиправними.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Суд визнав протиправним та скасував Розпорядження голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області від 19.07.2022 року №16/Ак-2022 «Про внесення змін до розпорядження голови Роздільнянської районної державної адміністрації вiд 01.10.2021 року № 29/к- 2021 «Про увільнення ОСОБА_1 ».

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 992,4 грн.

Проаналізувавши положення статтей 2, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд першої інстанції виходив з того, що із набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 року №2352-IX скасовано збереження середнього заробітку за мобілізованими працівниками. Відтак, компенсація з бюджету середнього заробітку на підприємстві (в установі/організації), де працівник працював на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності, здійснюється по 18.07.2022 року включно, тобто до набрання чинності Закону від 01.07.2022 року №2352-IX.

Одночасно, посилаючись на приписи статті 58 Конституції України, принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, виходячи з тієї обставини, що з моменту укладення позивачем контракту на проходження військової служби останній забезпечений збереженням місця роботи, посади та середнього заробітку, суд першої інстанції визначив, що оспорюване розпорядження прийняте відповідачем всупереч вимогам чинного законодавства, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.

В апеляційній скарзі Роздільнянська районна державна адміністрація Одеської області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статті 119 Кодексу законів про працю України та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 року №2352-IX і помилково не враховано, що чинними на момент виникнення спірних правовідносин актами законодавства не передбачено особливостей порядку застосування норм частини 3 статті 119 Кодексу законів про працю України. Отже, із набранням чинності Закону №2352-IX за військовослужбовцями, призваними (прийнятими) на військову службу, зберігається лише місце роботи і посади.

При цьому, апелянт, посилаючись на положення постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, наполягає на необґрунтованості доводів позивача щодо звуження оспорюваним розпорядженням набутих прав, оскільки законодавець компенсував збереження середньомісячної заробітної плати одночасним збільшенням грошового забезпечення військовослужбовцям за місцем проходження служби.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, розпорядженням голови Роздільнянської районної державної адміністрації від 10.11.2015 року №79/К-2015 ОСОБА_1 призначений радником голови Роздільнянської районної державної адміністрації на громадських засадах.

Розпорядженням голови Роздільнянської районної державної адміністрації вiд 07.12.2015 року №86/к-2015 ОСОБА_1 призначений на посаду першого заступника голови Роздільнянської районної державної адміністрації з 08.12.2015 року, присвоєно 9 ранг державного службовця.

3 22.06.2016 року по 29.05.2017 року позивач виконував обов`язки голови Роздільнянської районної державної адміністрації згідно Розпорядження першого заступника голови Роздільнянської районної державної адміністрації вiд 21.06.2016 року №42/к-2016.

З 01.10.2018 року ОСОБА_1 є вiйськовослужбовцем Збройних Сил України за контрактом, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Розпорядженням голови Роздільнянської районної державної адміністрації від 28.09.2018 року №28/к-2018 «Про увільнення ОСОБА_1 », на підставі припису ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.09.2018 року №971/ВКП, позивача увільнено від роботи з 01.10.2018 року у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом на посаду ВОС 100 Збройні Сили України на строк до фактичного звільнення, зі збереженням місця роботи, посади та середнього заробітку.

У зв`язку з укладенням нового контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України, розпорядженням голови Роздільнянської районної державної адмiнiстрації від 01.10.2021 року №29/к-2021 «Про увільнення ОСОБА_1 » позивача увільнено з 01.10.2021 року від роботи на час проходження військової служби за контрактом на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку.

Розпорядженням голови/начальника Роздільнянської районної державної/військової адміністрації вiд 19.07.2022 року №16/Ак-2022 внесено зміни до пункту 1 розпорядження голови Роздільнянської районної державної адміністрації вiд 01.10.2021 року №29/к-2021 «Про увільнення ОСОБА_2 », замінивши слова «зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку» словами «зі збереженням місця роботи і посади».

В інших частинах розпорядження залишено без змін.

Про видання вказаного розпорядження позивача повідомлено у листі керівника апарату районної державної адміністрації 19.07.2022 року за №894/4/02/01-36.

Не погоджуючись із виданням наведеного розпорядження, посилаючись на неправомірність не збереження на час проходження військової служби середнього заробітку за місцем роботи, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 2 статті 39 Закону України від 25.03.1992 року №2232-XII передбачено, що громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 53 та частиною другою статті 57 Закону України «Про освіту», частиною другою статті 44, частиною першою статті 54 і частиною третьою статті 63 Закону України «Про фахову передвищу освіту», частиною другою статті 46 Закону України «Про вищу освіту».

Зокрема, частиною другою та третьою статті 119 Кодексу законів про працю України (в редакції, яка діяла на момент видання розпорядження голови Роздільнянської районної державної адмiнiстрації від 01.10.2021 року №29/к-2021) передбачалось, що працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» і Закону «Про альтернативну (невійськову) службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.

За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 року №2352-IX до частини 3 статті 119 КЗпП України внесено зміни, замінивши слова «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток» словами «зберігаються місце роботи і посада».

Таким чином, з 19.07.2022 року, а саме з набранням чинності Законом від 01.07.2022 року №2352-IX, за працівниками, прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації незалежно від підпорядкування та форми власності.

Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Виходячи зі спірних правовідносин, слід зазначити, що військова служба як особливий вид публічної служби передбачає особливе правове регулювання проходження військової служби: як спеціальним законодавством так і загальним законодавством України про працю.

Отже, зміни, внесені до частини 3 статті 119 КЗпП України, підлягали застосуванню відповідачем, чим спростовуються доводи позивача про неправомірність оспорюваного розпорядження.

Одночасно колегія суддів не встановила порушення відповідачем набутих прав позивача, оскільки розпорядження від 19.07.2022 року №16/Ак-2022 «Про внесення змін до розпорядження голови Роздільнянської районної державної адміністрації вiд 01.10.2021 року №29/к- 2021 «Про увільнення ОСОБА_1 » не поширює свою дію на правовідносини, що виникли до його видання.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, оскільки під час видання оспорюваного розпорядження відповідач діяв в межах своїх повноважень та підставі чинних норм законодавства, колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

З огляду на те, що висновки суду не відповідають нормам матеріального права, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог статті 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області про визнання протиправним та скасування розпорядження відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв