Справа № 640/4926/22
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4926/22 Суддя (судді) першої інстанції: Шулежко В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

за участю секретаря Мельник К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Столична Перспектива плюс» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Столична Перспектива Плюс» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати в повному обсязі податкові повідомлення-рішення від 27.01.2022 року №, яким нараховані штрафні санкції в розмірі п`ятдесят одна тисяча вісімсот сімдесят п`ять гривень 10 копійок та № на суму заниженого податку та штрафних санкцій в розмірі три мільйони сто дев`яносто тисяч вісімсот двадцять чотири тисячі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що викладені в акті висновки контролюючого органу про порушення ТОВ «Столична Перспектива Плюс» вимог податкового законодавства є помилковими, оскільки базуються лише на припущеннях без дослідження поданих платником первинних документів. Крім того, позивач посилається на незаконне нарахування йому грошових зобов`язань та проведення перевірки за наявності дії мораторію на проведення перевірок, встановленого п.52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2022 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі направлень виданих Головним управлінням ДПС у м. Києві, відповідно до ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, ст.77, ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI п. 2 частини 1 ст.13 розділу IV, ст.25 розділу VI Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зі змінами та доповненнями, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2021 рік, на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 25.11.2021 №9369-п, проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «Столична Перспектива Плюс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2019 по 30.09.2021, валютного законодавства за період з 01.10.2019 по 30.09.2021, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2019 по 30.09.2021 та іншого законодавства за відповідний період, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки, за результатами якої складено акт від 30.12.2021 №94772/Ж5/26-15-07-01-03 (далі - акт перевірки).

В акті перевірки зазначено, що ТОВ «Столична Перспектива Плюс» порушено:

- п. 189.1. ст. 189, п.198.5. ст.198 Податкового кодексу України, зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2 552 659 грн., в т.ч. по періодах: за жовтень 2019 року - 463 085 грн., за листопад 2019 року - 118 257 грн., за грудень 2019 року - 113 893 грн., за січень 2020 року - 90 614 грн., за лютий 2020 року - 90 327 грн., за березень 2020 року - 86 588 грн., за квітень 2020 року - 75 433 грн., за травень 2020 року - 48 111 грн., за червень 2020 року - 98 397 грн., за липень 2020 року - 77 717 грн., за серпень 2020 року - 102 470 грн., за вересень 2020 року - 98 814 грн., за жовтень 2020 року - 101 734 грн., за листопад 2020 року - 87 721 грн., за грудень 2020 року - 86 179 грн., за січень 2021 року - 45 177 грн., за лютий 2020 року - 51 839 грн., за березень 2021 року - 104 005 грн., за квітень 2021 року - 118 506 грн., за травень 2021 року - 73 170 грн., за червень 2021 року - 96 907 грн., за липень 2021 року - 105 473 грн., за серпень 2021 року - 113 166 грн., за вересень 2021 року - 105 076 грн.;

- п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, зі змінами та доповненнями, а саме, відсутність реєстрації податкових накладних на загальну суму ПДВ 2 552 659,76 грн. , в т.ч. по періодам: за жовтень 2019 року - 463 085,22 грн., за листопад 2019 року - 118 257,10 грн., за грудень 2019 року - 133 893,22 грн., за січень 2020 року - 90 613,71 грн., за лютий 2020 року - 90 327,16 грн., за березень 2020 року - 86 587,60 грн., за квітень 2020 року - 75 433,23 грн., за травень 2020 року - 48 111,07 грн., за червень 2020 року - 98 396,81 грн., за липень 2020 року - 77 716,72 грн., за серпень 2020 року -102 469,51 грн., за вересень 2020 року - 98 813,94 грн., за жовтень 2020 року -101 733,83 грн., за листопад 2020 року - 87 721,07 грн., за грудень 2020 року - 86 179,26 грн., за січень 2021 року - 45 177,34 грн., за лютий 2020 року - 51 839,49 грн., за березень 2021 року -104 004,77 грн., за квітень 2021 року - 118 506,35 грн., за травень 2021 року -73 169,75 грн., за червень 2021 року - 96 907,24 грн., за липень 2021 року -105 473,33 грн., за серпень 2021 року - 113 165,93 грн., за вересень 2021 року - 105 076,12 грн.

ТОВ «Столична Перспектива Плюс» подано до Головного управління ДПС у м. Києві заперечення від 10.01.2022 №1 на акт від 30.12.2021 №94772/Ж5/26-15-07-01-03, за результатами розгляду яких ГУ ДПС у м. Києві залишено висновки акту перевірки без змін, а заперечення - без задоволення.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки ГУ ДПС у м. Києві було прийнято податкові повідомлення-рішення від 27.01.2022 року:

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 3 190 824,00 грн, з яких за податковими зобов`язаннями - 2 552 659,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 638 165,00 грн.;

- №, яким нараховано штраф в сумі 51 875,10 грн.

Вважаючи вищевказані податкові повідомлення-рішення протиправними, прийнятими з порушенням норм чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність та обґрунтованість прийнятих ним оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, натомість позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що у контролюючого органу були відсутні повноваження здійснювати проведення документальної планової перевірки за наявності чинної спеціальної норми Податкового кодексу України щодо дії мораторію на проведення перевірок.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України (далі - ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до вимог п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Із системного аналізу положень цих норм законодавства України вбачається, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв`язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов`язкові реквізити.

Відповідно до вимог п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст. 200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

Засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні врегульовані Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV).

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Статтею 9 розділу 3 Закону № 996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємства або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з`ясувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції та установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудження основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку

Судам належить звертати особливу увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З положень податкового законодавства випливає, що умовою виникнення у платника права на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість сплачених в ціні товару (послуги) та віднесення сум до витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою використання їх у господарській діяльності, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Крім того, як відомості, що містяться у податкових накладних, так і дані первинних документів, що складаються при здійсненні господарської операції та подаються платником до контролюючого органу, мають відповідати установленим вимогам та містить достовірну інформацію про обставини, з якими законодавство пов`язує реалізацію права платника на податкову вигоду.

Відмова в отриманні податкової вигоди за наявності у документах платника недостовірних та суперечливих відомостей є податковим ризиком. У цілях підтвердження обґрунтованості заявлених податкових вигод має бути встановлений їх об`єктивний предметний зв`язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність первинних документів, у тому числі й відносно учасників та умов господарських операцій.

Верховним Судом у постанові від 22.10.2020 у справі №160/3055/19 висловлено правову позицію щодо того, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона спричиняє реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності.

Також Верховний Суд у вказаній постанові звертає увагу на те, що відповідно до сталої судової практики (постанови Верховного Суду від 16.07.2019 у справі №805/686/17-а, від 12.07.2019 у справі № 808/109/18, від 9.07.2019 у справі № 810/1762/16 тощо) сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

Згідно з п. 2.1 Розділу ІІ Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення № 88), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до п. 2.4 Розділу ІІ Положення № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З огляду на вказані правові норми, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, що стала підставою для формування податкового обліку платника податку.

Документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, є первинний документ, який складається під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Як вбачається з матеріалів справи, в акті перевірки зазначено, що перевіркою встановлено заниження показників у рядку 4.1 Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України за операціями, що оподатковуються за основною ставкою за період 01.10.2019 по 30.09.2021 на загальну суму 2 482 910 грн.

У перевіряємому періоді TOB «Столична Перспектива Плюс» за договорами підряду, укладеними із Замовниками, виконувало власними силами будівельно-монтажні роботи.

TOB «Столична Перспектива Плюс» до перевірки надано оборотно-сальдові відомості та картки по бухгалтерському рахунку 20 «Виробничі запаси» за період з 01.10.2019 по 30.09.2021 у розрізі звітних періодів (місяців).

В акті перевірки зазначено, що станом на початок та на кінець кожного звітного періоду (місяця) по бухгалтерського рахунку 20 «Виробничі запаси» обліковуються залишки розчину бетону (згідно товарних позицій) по яким відображались обороти по Дт (оприбуткування), по Кт (списання) та залишки розчину бетону, по яким рух не відбувався протягом одного або декількох місяців.

Згідно наданих до перевірки карток по бухгалтерському рахунку 20 «Виробничі запаси» встановлено, що залишки розчину бетону, які обліковуються на кінець кожного звітного періоду (місяця), були придбані товариством не в останній день звітного місяця, а накопичені протягом одного або декількох звітних періодів (місяців).

Крім того, в акті перевірки зазначено, що TOB «Столична Перспектива Плюс» ведеться бухгалтерський рахунок 23 «Виробництво» на якому товариством обліковуються і узагальнюються загально-виробничі витрати, трудові витрати та витрати ТМЦ і матеріалів, в т.ч розчину бетону, пов`язані з виконанням будівельно-монтажних робіт для Замовників.

Будівельно-монтажні роботи TOB «Столична Перспектива Плюс» передаються щомісяця Замовникам в повному обсязі, що підтверджується відсутністю дебетового сальдо по рахунку 23 «Виробництво», з одночасним визнанням доходу та витрат для отримання якого вони здійснені.

Таким чином, на думку контролюючого органу, враховуючи технологічні характеристики розчину бетону (затвердіння протягом короткого періоду часу), який не списано в Дт рахунку 23 «Виробництво» на кінець звітного періоду (місяця) не може бути в подальшому використаний у господарській діяльності позивача.

Контролюючим органом зроблено висновок про те, що в порушення пункту 198.5 статті 198 та пункту 189.1 статті 189 Податкового кодексу України TOB «Столична Перспектива Плюс» не нараховано податок на додану вартість на суму виробничих запасів (розчин бетону), які в майбутньому не призведуть до отримання економічних вигод, що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 2 482 909,56 грн.

З матеріалів справи вбачається, що у перевіряємому періоді TOB «Столична Перспектива Плюс» укладено ряд договорів підряду:

- між TOB «Укрроснафтогазбуд» (Замовник) та TOB «Столична Перспектива Плюс» (Підрядник) укладено договір підряду № МИХ-47 від 27.03.2019 по будівництву нового будинку з відтворенням фасаду у первісних архітектурних формах та надбудовою аттикового і мансардного поверхів під офісні приміщення на вул. Михайлівській, 12 у Шевченківському районі м. Києва, а також додаткові угоди та додатки до нього;

- між TOB «Стандарт Констракшн» (Генпідрядник) та TOB «Столична Перспектива Плюс» (Підрядник) укладено договір підряду № 21/08-ПР/19-3-ДГТ від 21.08.2019 про виконання робіт на об`єкті «Будівництво житлового комплексу на вул. Дегтярівській, 25-А у Шевченківському районі м. Києва», а також додаткові угоди та додатки до нього;

- між TOB «Стандарт Констракшн» (Генпідрядник) та TOB «Столична Перспектива Плюс» «Підрядник» укладено договір підряду № 10/10-ПР/19-2-ДГТ від 10.10.2019 про виконання робіт: влаштування кладки стін та перегородок. Житлова секція С4 на об`єкті «Будівництво житлового комплексу на вул. Дегтярівській, 25-А у Шевченківському районі м. Києва», а також додаткові договора та додатки до нього;

- між TOB «Магнат Будсервіс ЛТД» (Генеральний підрядник) та TOB «Столична Перспектива Плюс» (Підрядник) укладено договір підряду № 06/05-ПР/20-13МК від 06.05.2020 про виконання наступних робіт: перепланування мурування стін та перегородок в підвалі ж/б 13.5; перепланування мурування стін та перегородок 1-го поверху ж/б 13.5; замонолічування отворів інженерних пройомів Ж/б 13.4; замонолічування отворів інженерних пройомів ж/б 13.5; замуровування отворів після монтажу коробів під вентиляцію ж/б 13.5; на об`єкті - житлові будинки «№ 13.4-13.5 у складі об`єкта будівництва «Комплексна забудова за адресою м. Київ, Подільський район, пр-т Правди навпроти перетину з проспектом Василя Порика», а також додаткові угоди та додатки до нього;

- між TOB «Магнат Будсервіс ЛТД» (Генеральний підрядник) та ТОВ «Столична Перспектива Плюс» (Підрядник) укладено договір підряду № 22/07-ПР/20-13МК від 22.07.2020 на комплекс робіт з мурування стін та перегородок на об`єкті торгівельний центр №13.11 у складі об`єкта будівництва «Комплексна забудова за адресою м. Київ, Подільський район, проспект Правди навпроти перетину з проспектом Василя Порика» з додатками до нього (договірна ціна на комплекс робіт з мурування стін і перегородок ТРЦ 13.11.; графік виконання робіт на комплекс робіт з мурування стін і перегородок ТРЦ 13.11; акт прийому-передачі фронту робіт для виконання робіт від 22.07.2020; Додаткова угода №1 від 03 грудня 2020 року про згоду щодо компенсації Генпідрядником на користь Підрядника вартості роботи автокрана при виконанні комплексу робіт з мурування стін і перегородок, що є предметом договору з додатком - договірна ціна на роботи автокрана при виконанні комплексу робіт з мурування стін і перегородок);

- між TOB «Моноліт Будсервіс» (Генпідрядник) та TOB «Столична Перспектива Плюс» (Підрядник) укладено договір підряду № 21/01-ПР/20-Є від 21.01.2020 на виконання комплексу підрядних будівельно-монтажних робіт з улаштування цегляної кладки у житловому будинку №5 на об`єкті - житловий комплекс з об`єктами соціально-побутового призначення в 11 мікрорайоні житлового масиву «Позняки» по вул. Дніпровська Набережна 18 у Дарницькому районі м. Києва з додатками нього (договірна ціна, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на мурування стін та перегородок, підсумкова відомість ресурсів; Додаткова угода №1 від 22 травня 2020 року на додаткові підрядні роботи: встановлення трубочок для кондиціонерів в житловому будинку №5 з додатками - договірна ціна та локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на мурування стін та перегородок. буд.№5, підсумкова відомість ресурсів; Додаткова угода №2 від 06 серпня 2020 року на роботи - замуровування отворів OB цеглою в житловому будинку №5 з додатками - договірна ціна, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на мурування стін та перегородок будинок №5, підсумкова відомість ресурсів);

- між ТОВ «Моноліт Будсервіс» (Підрядник) та TOB «Столична Перспектива Плюс» (Субпідрядник) укладено договір підряду № 08/07-ПР/20-Д від 08.07.2020 на виконання комплексу підрядних робіт з мурування стін та перегородок житлового будинку №4 в складі об`єкту - будівництво житлового будинку №4 другої черги в складі будівництва 4-го мікрорайону на проспекті Правди навпроти з проспектами В.Порика у Подільському районі м. Києва з додатками до нього;

- між TOB «Моноліт Будсервіс» (Генпідрядник) та TOB «Столична Перспектива Плюс» (Підрядник) укладено договір підряду № 26/08-ПР/20-Є від 26.08.2020 про виконання комплексу підрядних будівельно-монтажних робіт з мурування стін та перегородок паркінгу при будівництві об`єкту житлового комплексу з об`єктами соціально-побутового призначення в 11 мікрорайоні житлового масиву «Позняки» по вул. Дніпровська Набережна, 18 у Дарницькому районі м. Києва з додатком до нього (договірна ціна, локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 на мурування стін та перегородок Паркінг, підсумкова відомість ресурсів);

- між TOB «Моноліт Будсервіс» (Генпідрядник) та TOB «Столична Перспектива Плюс» (Підрядник) укладено договір підряду №22/02-ПР/21-С від 22.02.2021 на виконання комплексу підрядних робіт з мурування стін та перегородок паркінгу в складі об`єкту - житловий комплекс з об`єктами соціально-побутового призначення в 11 мікрорайоні житлового масиву «Позняки» по вул. Дніпровська Набережна, 18 у Дарницькому районі м. Києва з додатками до нього;

- між TOB «Моноліт Будсервіс» (Генпідрядник) та TOB «Столична Перспектива Плюс» (Підрядник) укладено договір підряду № 20/07-ПР/21-7В7.6 від 20.07.2021 про виконання комплексу будівельно-монтажних робіт з мурування стін та перегородок в житловому будинку №7.6 в складі об`єкту - комплексна забудова мікрорайона на проспекті Правди навпроти перетину з проспектом В.Порика у Подільському районі м. Києва з додатками до нього;

- між TOB «Моноліт Будсервіс» (Генпідрядник ) та TOB «Столична Перспектива Плюс» (Підрядник) укладено договір підряду № 07/05-ПР/21-2Юс10.2 від 07.05.2021 про виконання комплексу будівельно-монтажних робіт з мурування стін, перегородок та подвійних перегородок в житловому будинку № 10.2 в складі об`єкту будівництво мікрорайонів у багатофункціональному житловому районі на вул. Маршала Гречки та проспект Правди навпроти перетину з проспектом В.Порика у Подільському районі м. Києва, 2-й мікр. Перша черга: житловий будинок №10.2. з додатком - локальний кошторис;

- між TOB «Стандарт Констракшн» (Генпідрядник) та TOB «Столична Перспектива Плюс» (Підрядник) укладено договір підряду № 22/01-ПР/21-2-ДГТ від 22.01.2021 про виконання робіт - мурування стін та перегородок. Житлова секція С.2 на об`єкті «Будівництво житлового комплексу на вул. Дегтярівській, 25-А у Шевченківському районі м. Києва», а також додаткові угоди та додатки до нього;

- між TOB «Магнат Будсервіс ЛТД» (Генпідрядник) та TOB «Столична Перспектива Плюс» (Підрядник) укладено договір підряду № 07/06-ПР/21-1-ІП/Б5 від 07.06.2021 щодо виконання комплексу робіт з мурування стін та перегородок житлового будинку №5 на Об`єкті: «Комплексна забудова в межах IV, V, 2 п.к. III, 2 п.к. VIII мікрорайонів у багатофункціональному житловому районі на просп. Правди (навпроти з проспектом Василя Порика) у Подільському районі м. Києва» (IV мікрорайон).

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання умов вказаних договорів сторонами складені та підписані довідки про вартість виконаних будівельних робіт та додатки до них, накладні та видаткові накладні, акти списання разом зі звітами про використання будівельних матеріалів, які містяться в матеріалах справи.

В матеріалах справи наявні журнали вхідного контролю та загальні журнали робіт по всім об`єктам будівництва, які були перевірені контролюючим органом. В кожному з цих журналів зазначено, на який саме об`єкт будівництва та в якій кількості поставлявся розчин бетону та його використання. Ведення журналів, довідок КБ-3, актів виконаних робіт та інше передбачено договорами підряду.

Як вбачається з матеріалів справи, TOB «Столична перспектива плюс» оприбутковує матеріали згідно видаткових накладних від постачальників здійснює по Д-ту 201 субрах. «Сировина й матеріали» бух. обліку 20. Списання матеріалів здійснюється проведенням К-т 201 Д-т 23 pax. «Виробництво» на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-2в, прийнятих Генпідрядником (первинний документ), с Кт 20 на Дт 23 pax.

Відповідно до Інструкції про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженій наказом Міністерства фінансів України від 30 листопада 1999 року № 291 (із змінами), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1999 р. за № 893/4186 «На субрахунку 205 «Будівельні матеріали» підприємства-забудовники відображають рух будівельних матеріалів, конструкцій і деталей, обладнання і комплектуючих виробів, які належать до монтажу, та інших матеріальних цінностей, необхідних для виконання будівельно-монтажних робіт, виготовлення будівельних деталей і конструкцій.

Устаткування й будівельні матеріали, що передані підряднику для монтажу й виконання будівельних робіт, списується з субрахунку 205 на рахунок 15 «Капітальні інвестиції» після підтвердження їх монтажу й використання. А до цього продовжують обліковуватися на Д-ті 205 субр.

Судом першої інстанції встановлено, що за таким принципом діяв позивач, а саме списання будівельних матеріалів здійснювалось лише на підставі первинного документа акта за формою КБ-2в, який підтверджує використання матеріалів у будівельно-монтажних роботах.

Порядок обліку витрат і списання матеріалів підрядна організація встановлює самостійно у своїй Обліковій політиці. Кількість матеріалів, що підлягають списанню на собівартість виконаних робіт, встановлюється на підставі наступних документів:

журнал обліку виконаних робіт форми № КБ-6, в якому щомісячно відображається фактичний об`єм виконаних робіт з підрахунком проміжних і підсумкових сум;

акт приймання виконаних будівельних робот форми №КБ-2в. Дані для складання акту визначаються за даними Журналу обліку виконаних робіт. Акт використовується підрядником для визначення вартості виконаних об`ємів робіт за встановлений в договорі період (місяць, етап і інше) і проведення розрахунків за виконані роботи. Акт форми №КБ-2в служить підставою для відображення у бухгалтерському обліку доходу підрядника при визначенні міри завершеності робіт і вирахуванні доходу по методу виміру і оцінки виконаної роботи;

звіт про витрати основних матеріалів у будівництві в зіставленні з витратами, визначеними по виробничих нормах форми № М-29, який відкривається окремо на кожен об`єкт будівництва і ведеться начальником ділянки впродовж року. Звіт служить підставою для списання матеріалів на собівартість будівельно-монтажних робіт і зіставлення фактичних витрат будівельних матеріалів на виконані будівельні і монтажні роботи з витратами, визначеними по виробничих нормах;

матеріальний звіт форми № М-19, який заповнюється в кількісному вираженні щомісячно начальником ділянки або виконробом. Кількісні показники витрат матеріалів по виконаних oб`ємax робіт з форми № М- 29 переносяться у звіт форми № М-19. До форми додаються документи, що підтверджують прихід і витрату матеріалів (лімітно-заборні карти, товарно-транспортні накладні, вимоги і ін.)

Тільки після узгодження кількості витрачених матеріалів на визначений в договорі етап виконання будівельно-монтажних робіт із замовником - генпідрядником, тобто після підписання акта приймання виконаних будівельних робот форми №КБ-2в і погодження оплати етапу робіт, всі матеріали отримують право на включення до собівартості будівельно-монтажних робіт. І саме на дату підписання акта приймання виконаних будівельних робот форми №КБ-2в у підрядника здійснюється проведення Д-т 23 pax. К-т 20 pax. Також на цю ж дату у бухгалтерському обліку підрядника визнається дохід по К-ту 703 pax. (завершено роботи по етапу) і одночасно собівартість етапу робіт списується на витрати періоду проведенням Д-т 903 pax. К-т 23.

Зі змісту зазначених вище договорів підряду в розділі «Вартість та порядок оплати робіт» Генпідрядник зобов`язує Підрядника в строк до 23 (або 25) числа звітного місяця надати Генпідряднику на перевірку об`єми робіт згідно вищенаведеної виконавчої документації. Тобто в акті виконаних робіт за формою № КБ-2в об`єм розчину бетону зазначається за період виконання певного етапу робіт, а не конкретно з 01 по 30 число поточного місяця.

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що об`єми будівельно-монтажних робіт, які виконувались в процесі місяця, але не завершенні до повного циклу - етапу (наприклад, поверху або перегородки) не приймаються Генпідрядником як завершена робота. Оскільки процес будівництва об`єкту здійснюється безперервно.

Відповідно до облікової політики товариства головний бухгалтер керуючись п.44.1 ст.44 ПК України зобов`язаний оприбуткувати матеріали згідно видаткових накладних від постачальників (первинний документ) та списувати будівельні матеріали, у тому числі, розчин бетону, згідно акту приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в.

Однак, матеріали, які були використані на виконання будівельно-монтажних робіт, але не підтверджені Генпідрядником, не можна без наявності первинного документу, списати та поставити на витрати, без підтвердження відповідними первинними документами.

Як вбачається з матеріалів справи, розчин бетону був використаний в будівельно-монтажних роботах. Водночас, розчин бетону, який не списано станом на кінець місяця у бухгалтерському обліку з 201 субр., мав бути списаний в Д-т 23 pax. лише при наявності на дату прийняття Генпідрядником відповідного етапу (конструктиву) та підписання акту форми № КБ-2в.

Судом першої інстанції встановлено, що розчин бетону не зберігається на складі, оскільки відразу заливається у технологічні отвори з бетономішалки постачальника і одразу використовується у будівельно-монтажних роботах. Активи, що засвідчують зіпсування утилізацію розчину бетону відсутні.

Колегія суддів звертає увагу, що докази, які підтверджують використання розчину бетону від моменту його покупки до використання у будівництві містяться у матеріалах справи. Відповідно до журналів вхідного контролю та загальних журналів робіт по всім об`єктам будівництва підтверджено на який саме об`єкт будівництва та в якій кількості поставлявся розчин бетону та його використання.

Первинні документи по взаємовідносинах із зазначеними вище контрагентами мають всі необхідні та достатні дані для визначення виду послуг, об`єму наданих послуг, їх вартість, чітко зазначено економічну доцільність укладання господарських договорів із вищезазначеними суб`єктами господарювання, характер та об`єм наданих послуг кожним контрагентом.

В актах виконаних робіт деталізовано кожен вид наданих послуг, дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Колегія суддів звертає увагу, що матеріалами справи підтверджено, що розчин бетону використаний у будівельно-монтажних роботах згідно актів виконаних робіт та не був зіпсований.

Отже, вказані первинні документи, що супроводжують господарські операції є підставою для формування бухгалтерського обліку TOB «Столична Перспектива Плюс».

Для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції і при цьому містять дані, що, зокрема, дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні такої операції.

Господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем документально підтверджено здійснення господарських операцій з контрагентами.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на процедурні порушення контролюючого органу при винесенні спірних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з абз.1 пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (у редакції Закону України від 17.03.2020 №533-ІХ та Закону України від 13.05.2020 №591-ІХ) встановлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім:

документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків;

документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;

фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального та спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.

На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Дію карантину введено з 12 березня 2020 року на всій території України постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, від 20.05.2020 № 392 та від 22.07.2020 № 641.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.12.2021 №1336 внесено зміни, зокрема, до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236. Вказані зміни передбачають продовження терміну дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 із 30 грудня 2021 року до 31 березня 2022 року.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Столична Перспектива Плюс» відповідно до затвердженого плану-графіка документальних перевірок, відповідно до ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, ст.77, ст.82 Податкового кодексу України, на підставі наказу від 25.11.2021 №9369-п. Акт перевірки складений 30.12.2021 №94772/Ж5/26-15-07-01-03.

Отже, Кабінетом Міністрів України на момент призначення та проведення перевірки ТОВ «Столична Перспектива Плюс» не приймалось рішення про завершення дії карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а відтак діяв мораторій на проведення, у тому числі, документальних планових перевірок платників податків.

Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 03.02.2021 №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірки», якою скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб, у тому числі: документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови, вона прийнята на підставі пункту 4 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 17.09.2020 № 909-IX «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», відповідно до якого визначено, що у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надати право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

Водночас, мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Податкового кодексу України, зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Таким чином, зміна приписів Податкового кодексу України здійснюється виключно законами про внесення змін до Кодексу, відповідно зміна строків, дії мораторію може бути здійснення виключно шляхом прямого внесення змін до Податкового кодексу України.

Норма пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України в частині обмежень на проведення планових перевірок є чинною, жодних змін до неї законодавцем не вносилось.

Відповідно до пункту 5.2 статті 5 Податкового кодексу України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

За загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

З огляду на те, що пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України є нормою вищої юридичної сили, ніж постанова Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №89, колегія суддів вважає, що за загальним правилом вирішення колізій, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України, а тому у даному випадку, підлягають застосуванню саме норми Податкового кодексу України.

Відповідно, за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у Податковому кодексу України, з одного боку, і в постанові Кабінету Міністрів України, з іншого боку, - застосуванню підлягають положення і правила саме Податкового кодексу України.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 22.02.2022 у справі №420/12859/21.

Також, судом першої інстанції було встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2022, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 року у справі №640/18314/21, визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок».

Розглянувши вказану адміністративну справу, суди зазначили, що Кабінет Міністрів України не наділений повноваженнями щодо відновлення проведення податкових перевірок або скорочення строку дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, позаяк мораторій встановлено нормативно-правовим актом, який має вищу юридичну силу та зміни до якого вносяться виключно шляхом внесення змін саме до цього Кодексу (ст. 2 ПК України).

Таким чином, з огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що незважаючи на прийняття постанови Кабінетом Міністрів України від 03.02.2021 №89 у контролюючого органу були відсутні повноваження здійснювати проведення документальної планової перевірки за наявності чинної спеціальної норми Податкового кодексу України щодо дії мораторію на проведення таких перевірок.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Повний текст постанови складено «20» березня 2023 року.