Справа № 240/15615/22
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 березня 2023 року

м. Київ

справа №240/15615/22

адміністративне провадження № К/990/5253/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Рибачука А.І.,

суддів: Бучик А.Ю., Мороз Л.Л.,

перевіривши касаційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2023 у справі №240/15615/22 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Березівський кар`єр" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними та скасування припису та наказів,-

ВСТАНОВИВ:

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 01.11.2022, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2023, позовні вимоги позивача задовольнив частково:

визнав протиправним та скасував пункт 1 припису від 06.05.2021 №558-14/06, виданий Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України Товариству з додатковою відповідальністю "Березівський кар`єр";

визнав протиправним та скасував наказ від 01.04.2022 №122 Державної служби геології та надр України "Про поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів на усунення порушень", в частині пункту 61 Додатку №3 до цього наказу.

визнав протиправним та скасував наказ від 13.07.2022 №234 Державної служби геології та надр України "Про поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів на усунення порушень", в частині пункту 2 Додатку №4 до цього наказу;

в решті позову відмовив.

14.02.2023 Державна служба геології та надр України звернулася через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2023 у справі №240/15615/22 за вищевказаним позовом, з підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою Верховного Суду від 02.03.2023 касаційну скаргу відповідача залишено без руху у зв`язку з тим, що касаційна скарга за формою та змістом не відповідала положенням статті 330 КАС України, оскільки в ній не було зазначено належного обґрунтування підстав касаційного оскарження та до неї не було додано документа про сплату судового збору.

Верховним Судом в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху було вказано про те, що доводи касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою, а також зазначені в касаційній скарзі відповідачем постанови Верховного Суду, на які посилався скаржник як на приклад іншого правозастосування, не дають підстав для висновку про наявність підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки спірні правовідносини у справі №240/15615/22 та у зазначених відповідачем постановах Верховного Суду не є подібними.

В межах встановленого ухвалою Верховного Суду від 02.03.2023 строку скаржник 13.03.2023 надіслав до Верховного Суду заяву про уточнення вимог касаційної скарги на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2023 у справі №240/15615/22.

Разом з цим, із змісту вказаної заяви видно, що її обґрунтування зводяться до тих самих підстав касаційного оскарження, що були зазначені у касаційній скарзі, яку було залишено без руху ухвалою Верховного Суду від 02.03.2023 та додатково зазначено, що судом апеляційної інстанції також не були враховані висновки Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №810/719/18, від 11.09.2019 у справі №826/15869/17 та від 22.10.2019 у справі №807/486/18.

В постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №810/719/18 предметом спору була відмова відповідача змінити дату звільнення позивача з роботи, шляхом внесення до трудової книжки відповідного запису.

В постанові Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №826/15869/17 спірні правовідносини виникли щодо неприйняття Державною службою геології та надр України рішення у формі наказу за наслідками розгляду заяв позивача з доданими документами про продовження строку дії спеціальних дозволів з урахуванням заяв про внесення до них змін.

В постанові Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №807/486/18 предметом спору були постанови державного виконавця про накладення штрафу та про закінчення виконавчого провадження.

Натомість у цій справі спірні правовідносини виникли щодо правомірності припису про усунення виявлених порушень Кодексу України про надра та Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та наказів Державної служби геології та надр України в частині встановлення термінів для усунення виявлених порушень, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати подібними правовідносини у справах на які посилається скаржник у заяві про уточнення вимог касаційної скарги та у цій справі.

При цьому, заява про уточнення вимог касаційної скарги відповідача містить цитування нормативно-правових актів, виклад обставин справи, посилання на нерелевантну судову практику, без зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга відповідно до вимог частини четвертої статті 328 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, скаржником не виконано вимог ухвали Верховного суду від 02.03.2023 про залишення касаційної скарги без руху.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2023 у справі №240/15615/22 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Березівський кар`єр" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними та скасування припису та наказів, - повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

........................

........................

........................

А.І. Рибачук

А.Ю. Бучик

Л.Л. Мороз,

Судді Верховного Суду