Справа № 140/8487/22
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року ЛуцькСправа № 140/8487/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державну міграційну службу України про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Управління державної міграційної служби України у Волинській області про зобов`язання підготувати подання про втрату громадянства України ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 до 27.07.2017 була громадянкою України. В силу виникнення життєвих обставин тривалий час ОСОБА_1 проживала за кордоном у Литовській Республіці, саме тому, 02.01.2017 позивачкою було прийнято рішення про подачу документів для отримання громадянства Литовської Республіки та було сформовано заяву про відмову від громадянства України, яка оформлена на бланку вчинення нотаріальних дій №HBO 538735 та зареєстрована в реєстрі за №3. Оригінал та нотаріально посвідчений переклад такої заяви було передано Посольством України у Литовській Республіці до Консульського департаменту Міністерства закордонних справ Литовської Республіки, про що свідчить відповідний документ №6-321/2017 з перекладом. В подальшому, компетентним органом Литовської Республіки було розглянуто заяву ОСОБА_1 про відновлення громадянства Литовської Республіки та документів, що додавалися та прийнято рішення про відповідність таких документів передбаченим законодавчим вимогам. Таким чином, наказом Міністерства внутрішніх справ Литовської Республіки №1V-415 від 02.06.2017, що вступив в силу 03.06.2017 ОСОБА_1 відновлено громадянство Литовської Республіки без надання документу, що підтверджує відмову від громадянства України. Крім того, листом Відділу громадянства департаменту Міграції №15/3-9 10К-27425 від 26.06.2017 позивачу була направлена інформація, що при відновленні громадянства Литовської Республіки, та одержавши відповідний паспорт громадянина Литовської Республіки, ОСОБА_1 повинна звернутися до компетентного органу України та повідомити про набуття громадянства Литовської Республіки задля початку процедури втрати громадянства України. Отриманий в результаті документ про втрату громадянства України ОСОБА_1 повинна надати у департамент міграції Литовської Республіки.

З огляду на виникнення підстав для втрати громадянства України, позивач вказує, що неодноразово, починаючи з 09.04.2021 зверталась до УДМС у Волинській області із зверненням про виникнення підстав для підготовки УДМС у Волинській області подання про втрату громадянства України, до якого долучались документи на підставі яких управління мало можливість пересвідчитися у необхідності підготовки відповідного клопотання про втрату громадянства ОСОБА_1 . У відповідь на вказані звернення УДМС у Волинській області повідомляло позивача про те, що відповідно до статті 19 Закону України «Про громадянство України» втрата громадянства внаслідок волевиявлення особи не відбувається, а подання про втрату громадянства України готується органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами без клопотання самої особи, а рішення про втрату громадянства України приймає Президент України, шляхом підписання відповідного указу.

Також позивач зауважує, що дотримуючись норм чинного законодавства зверталась до Державної міграційної служби України із заявою про початок процедури щодо втрати нею громадянства України, у відповідь на яку Державна міграційна служба України повідомила про те, що подання про втрату громадянства готується органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами без клопотання самої особи, тобто без особистого звернення особи щодо якої існують підстави для втрати громадянства. Після отримання вищевказаного листа від ДМС України за №Ф-3616-21/6.4.1769-21 від 12.05.2021, ОСОБА_1 повторно звернулася до УДМС у Волинській області із заявою щодо втрати громадянства. Згідно відповіді УДМС у Волинській області (вих. №Ф-26/6/0701-21/0701.13/3011-21 від 01.07.2021) управління посилаєтесь на п. 4 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (затверджених Указом Президента України № 215 від 27.03.2001) про необхідність особистого надання заяви.

Позивач вказує, що статтею 19 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що підставами для втрати громадянства України є: добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття. Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто. Отже, на момент отримання громадянства Литовської Республіки у 2017 році своєю заявою та доданими документами ОСОБА_1 будучи повнолітньою вчинила активну дію звернувшись до компетентного органу у сфері міграції Литовської Республіки про добровільне набуття громадянства. Заявником усі законодавчі вимоги Литовської Республіки дотримано у повному обсязі, тому з 03.06.2017 ОСОБА_1 офіційно є громадянкою Литовської Республіки, отримала документ, що посвідчує її особи, а саме - паспорт громадянина Литовської Республіки. Оскільки статтею 19 Закону України «Про громадянство України» вказано саме, що добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави є передумовою для втрати громадянства України, то в подальшому повинні використовуватися законодавчі норми, котрі регламентують документальне оформлення саме втрати громадянства України.

З наведених підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державну міграційну службу України.

У поданому 25.01.2023 відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги ОСОБА_1 заперечила та просила відмовити у задоволенні позову.

Свою позицію обгрунтовує тим, що УДМС у Волинській області листом від 01.07.2021 № Ф-26/6/0701-21/0701.13/3011-21 позивачу було роз`яснено, що відповідно до пункту 4 та пункту 5 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, заява та інші документи з питань громадянства подаються особою, яка постійно проживає в Україні на законних підставах до територіального підрозділу Державної міграційної служби за місцем проживання особи в Україні; особою, яка постійно проживає за кордоном - до дипломатичного представництва чи консульської установи України за місцем постійного проживання особи. Відповідно до пункту 5 - заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто.

Крім цього, листом УДМС у Волинській області від 26.08.2021 №0701.2.2-3972/0701.1.1-21 позивачу наголошено, що за заявою особи процедура втрати громадянства України чинним законодавством не передбачена. Водночас повідомлено про те, що позивачу неодноразово було роз`яснено процедуру припинення громадянства України. Позивачу було рекомендовано припинити громадянство України шляхом виходу з громадянства України, звернувшись з відповідною заявою до дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордоном, враховуючи, що вона проживає та працює в Литовській Республіці. Отже, при наявності перешкод для підготовки подання про втрату особою громадянства України, відсутня процесуальна можливість для зобов`язання Управління Державної міграційної служби України у Волинській області оформити втрату позивачем громадянства України. Також відповідач зазначає, що листом ДМС України від 12.05.2021 №Ф-3616-21/6.4/1769-21 позивачу роз`яснено, що втрата громадянства України відповідно до статті 19 Закону внаслідок волевиявлення особи не відбувається. Подання про втрату громадянства України готується органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України без клопотання самої особи. Рішення про втрату особою громадянства України приймає Президент України шляхом видання відповідного указу. Враховуючи обставини справи та законодавство України, УДМС у Волинській області вважає, що позов є безпідставним, так як втрата громадянства України, як підстава припинення громадянства, ініціюється уповноваженими органами щодо громадян України, які порушили законодавство України, та які перебувають на території України, а вихід з громадянства України ініціюється суто громадянином України, у визначеному порядку. Крім того, позивач в порушення статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» не оформив документи для виїзду за кордон на постійне місце проживання, а тому представник відповідача вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

З наведених підстав відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю.

В письмових поясненнях на позовну заяву представник третьої особи заперечив заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 з тих підстав, що 14.04.2021 до ДМС України надійшло звернення ОСОБА_1 №Ф- 3616-21 щодо втрати громадянства України. Листом ДМС України від 12.05.2021 №Ф-3616-21/6.4/1769-21 позивачу роз`яснено, що стаття 19 Закону України «Про громадянство України» встановлює підстави для втрати громадянства. Втрата громадянства України відповідно до статті 19 Закону України «Про громадянство України» внаслідок волевиявлення особи не відбувається. Подання про втрату громадянства України готується органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України без клопотання самої особи. Рішення про втрату особою громадянства України приймає Президент України шляхом видання відповідного указу. Таким чином, за заявою особи процедура втрати громадянства України чинним законодавством України не передбачена.

Представник третьої особи звертає увагу на те, що з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона постійно проживає і працює за кордоном. Документована паспортом Литовської Республіки з безконтактним носієм № НОМЕР_1 , виданим 27.07.2017, дійсним до 27.07.2027. Зазначає, що на запит представника позивача (адвоката Крючкова В.О.) щодо припинення Громадянства внаслідок його втрати (№48/21 від 19.08.2021) Управлінням ДМС у Волинській області надано відповідь від 26.08.2021 №0701.2.2-3972/0701.1.1-21 в якій зазначено, що за заявою особи процедура втрати громадянства України чинним законодавством не передбачена. Водночас повідомлено, що ОСОБА_1 неодноразово було роз`яснено процедуру та підстави припинення громадянства України. Крім цього, рекомендовано припинити громадянство України внаслідок виходу з громадянства України. звернувшись з відповідною заявою до дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордоном, враховуючи, що вона проживає та працює в Литовській Республіці. Однак, позивачем не було враховано рекомендацій УДМС у Волинській області щодо підстав припинення громадянства України внаслідок виходу. Натомість, згодом, адвокатом Філаретової В.В. надіслано запит №54/21 від 01.09.2021 щодо втрати громадянства України до ДМС України.

Листом ДМС України від 07.09.2021 №6.4-7641/3.1-21 позивача поінформовано, що статтею 19 Закону України «Про громадянство» визначено підстави для втрати громадянства України, проте втрата громадянства України може ініціюватись органами міграційної служби лише за наявності документального підтвердження підстав для втрати громадянства, зокрема, факту добровільного набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття.

Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто.

Подання про втрату громадянства України готується органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України без клопотання самої особи.

Так, подання про втрату громадянства України може бути внесено на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства за умови наявності документального підтвердження підстав для втрати, а саме: надходження до ДМС офіційної інформації про дату та підстави набуття громадянином України іноземного громадянства. УДМС України у Волинській області процедура втрати громадянства України відповідно до статті 19 Закону України «Про громадянство України» щодо ОСОБА_1 не ініціювалась, запити до Литовської Республіки щодо громадянства ОСОБА_1 не надсилались, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

За змістом статті 162, 165 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у відзиві на позовну заяву відповідач, а третя особа у письмових поясненнях викладають виключно заперечення проти позову, відзив та письмові пояснення не можуть містити будь-яких заяв чи клопотань, позаяк заяви та клопотання учасники справи подають окремо у письмовій формі із зазначенням підстав та з дотриманням інших вимог статті 167 КАС України. Отже, заявлені у відзиві та письмових поясненнях представником відповідача та третьої особи клопотання про розгляд справи за участі сторін не підлягало судом вирішенню по суті.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до 27.07.2017 була громадянкою України, що підтверджується паспортом з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_2 , виданим органом - 0719, дійсним до 02.10.2029 та паспортом громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 , виданим 19.08.2015 органом 0701, дійсним до 19.08.2025, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Наказом Міністерства внутрішніх справ Литовської Республіки №1V-415 від 02.06.2017, що вступив в силу 03.06.2017 ОСОБА_1 відновлено громадянство Литовської Республіки без надання документу, що підтверджує відмову від громадянства України.

Крім того, листом Відділу громадянства департаменту Міграції №15/3-910К-27425 від 26.06.2017 ОСОБА_1 була направлена інформація, що при відновленні громадянства Литовської Республіки, та одержавши відповідний паспорт громадянина Литовської Республіки, ОСОБА_1 повинна звернутися до компетентного органу України та повідомити про набуття громадянства Литовської Республіки задля початку процедури втрати громадянства України.

09.04.2021 позивач звернулася до УДМС у Волинській області із заявою про виникнення підстав для підготовки УДМС у Волинській області подання про втрату громадянства України до якого було долучено ряд документів для підготовки відповідного клопотання про втрату громадянства ОСОБА_1 .

У відповідь на вказане звернення УДМС у Волинській області листом від 22.04.2021 №Ф-19/6/0701-21/0701.13/1914-21 повідомило позивача про те, що відповідно до статті 19 Закону України «Про громадянство України» втрата громадянства внаслідок волевиявлення особи не відбувається, то Подання про втрату громадянства України готується органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами без клопотання самої особи. Рішення про втрату громадянства України приймає Президент України, шляхом підписання відповідного указу.

27.02.2021 ОСОБА_1 звернулась із заявою до Державної міграційної служби України із заявою про початок процедури щодо втрати нею громадянства України.

У відповідь на таку заяву Державною міграційною службою України листом №Ф-3616-21/6.4.1769-21 від 12.05.2021 повідомила позивача про те, що подання про втрату громадянства готується органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами без клопотання самої особи.

11.06.2021 позивач повторно звернулась до УДМС у Волинській області із заявою щодо втрати громадянства.

Листом №Ф-26/6/0701-21/0701.13/3011-21 від 01.07.2021 УДМС у Волинській області повідомила позивача про те, що відповідно пункту 4 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України №215 від 27.03.2001, особа, яка проживає в Україні на законних підставах, особисто подає заяву та інші документи з питань громадянства до територіального підрозділу ДМС України за місцем проживання особи в Україні.

Таку бездіяльність Головного управління ДМС у Волинській області щодо ухилення від підготовки подання про втрату ОСОБА_1 громадянства України, що не дає можливості завершити процедуру втрати громадянства України позивач вважає протиправною, тому звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України.

Відповідно до статті 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Статтею 2 Закону України «Про громадянство України» визначено, що Законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах: єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України; запобігання виникненню випадків без громадянства; неможливості позбавлення громадянина України громадянства України; визнання права громадянина України на зміну громадянства; неможливості автоматичного набуття громадянства України іноземцем чи особою без громадянства внаслідок укладення шлюбу з громадянином України або набуття громадянства України його дружиною (чоловіком) та автоматичного припинення громадянства України одним з подружжя внаслідок припинення шлюбу або припинення громадянства України другим з подружжя; рівності перед законом громадян України незалежно від підстав, порядку і моменту набуття ними громадянства України; збереження громадянства України незалежно від місця проживання громадянина України.

У відповідності до статті 17 Закону України «Про громадянство України» громадянство України припиняється: внаслідок виходу з громадянства України; внаслідок втрати громадянства України; за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Відповідно до статі 18 Закону України «Про громадянство України» громадянин України, який відповідно до чинного законодавства України є таким, що постійно проживає за кордоном, може вийти з громадянства України за його клопотанням. Вихід з громадянства України допускається, якщо особа набула громадянство іншої держави або отримала документ, виданий уповноваженими органами іншої держави, про те, що громадянин України набуде її громадянство, якщо вийде з громадянства України. Вихід із громадянства України не допускається, якщо особі, яка клопоче про вихід з громадянства України, в Україні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення або стосовно якої в Україні є обвинувальний вирок суду, що набрав законної сили і підлягає виконанню. Датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного Указу Президента України.

Статтею 19 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що підставами для втрати громадянства України є: добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття. Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто.

Не вважаються добровільним набуттям іншого громадянства такі випадки: одночасне набуття дитиною за народженням громадянства України та громадянства іншої держави чи держав; набуття дитиною, яка є громадянином України, громадянства своїх усиновителів унаслідок усиновлення її іноземцями; автоматичне набуття громадянином України іншого громадянства внаслідок одруження з іноземцем; автоматичне набуття громадянином України, який досяг повноліття, іншого громадянства внаслідок застосування законодавства про громадянство іноземної держави, якщо такий громадянин України не отримав документ, що підтверджує наявність у нього громадянства іншої держави; набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів; добровільний вступ на військову службу іншої держави, яка відповідно до законодавства цієї держави не є військовим обов`язком чи альтернативною (невійськовою) службою.

Положення пунктів 1, 3 частини першої цієї статті не застосовуються, якщо внаслідок цього громадянин України стане особою без громадянства.

Датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного указу Президента України.

Згідно статті 24 Закону України «Про громадянство України» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження щодо: 1) встановлення належності до громадянства України відповідно до статті 3 цього Закону; 2) прийняття заяв разом із необхідними документами щодо прийняття до громадянства України, щодо виходу з громадянства України дітей у випадках, передбачених частинами десятою - дванадцятою статті 18 цього Закону, перевірки правильності оформлення документів, наявності умов для прийняття до громадянства України і відсутності підстав, з яких особа не приймається до громадянства України, наявності підстав для виходу з громадянства України і відсутності підстав, з яких не допускається вихід з громадянства України, надсилання заяв разом зі своїм висновком на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства; 3) підготовки подань про втрату особами громадянства України і разом із необхідними документами надсилання їх на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства; 4) прийняття рішень про оформлення набуття громадянства України особами з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4¬10 статті 6 цього Закону; 5) скасування в межах повноважень прийнятих рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 цього Закону; 6) виконання рішень Президента України з питань громадянства; 7) видання особам, які набули громадянство України, паспортів громадянина України, тимчасових посвідчень громадянина України, довідок про реєстрацію особи громадянином України; 8) вилучення в осіб, громадянство яких припинено або стосовно яких скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України, паспортів громадянина України, тимчасових посвідчень громадянина України, паспортів громадянина України для виїзду за кордон та видання довідок про припинення громадянства України; 9) ведення обліку осіб, які набули громадянство України, та осіб, які припинили громадянство України.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, один раз на півріччя інформує Комісію при Президентові України з питань громадянства про виконання рішень Президента України з питань громадянства. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження, передбачені частиною першою цієї статті, стосовно осіб, які проживають на території України.

Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (надалі Порядок) встановлено, що для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом ІІ цього Порядку.

Згідно пункт 2 Порядку заяви з питань громадянства оформлюються: про прийняття до громадянства України та про вихід з громадянства України - на ім`я Президента України.

Відповідно до п. п. 3, 4 Порядку заява з питань громадянства подається у письмовій формі з зазначенням дати її складання та підписується заявником. Заяви та інші документи з питань громадянства подаються: особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення за місцем проживання особи в Україні.

Пунктом 5 Порядку визначено, що заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто. За наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява та інші документи з питань громадянства на прохання заявника можуть подаватися іншою особою або надсилатися поштою.

Згідно пункту 78 Порядку для виходу з громадянства України громадянин України, який відповідно до чинного законодавства України є таким, що постійно проживає за кордоном (частина перша статті 18 Закону), подає такі документи: а) заяву про вихід з громадянства України (в двох примірниках); б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм); в) копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон з відміткою про виїзд на постійне проживання за кордон або копію паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року з відміткою про виписку з території України. У разі якщо у заявника відсутній один із документів, що зазначені у цьому підпункті, або інший з документів, перелічених у статті 5 Закону, на підтвердження факту перебування у громадянстві України та факту постійного проживання за кордоном подаються відповідні довідки, що видані органом міграційної служби або дипломатичним представництвом чи консульською установою України; г) один із таких документів: документ, який свідчить, що заявник набув громадянства іншої держави (держав); документ, виданий уповноваженим органом іншої держави про те, що громадянин України набуде громадянства іншої держави, якщо вийде з громадянства України.

Відповідно до п. 87 Порядку для припинення громадянства України внаслідок його втрати органи міграційної служби, дипломатичні представництва чи консульські установи України готують та подають: а) подання про втрату громадянства України; б) документ, що підтверджує перебування особи у громадянстві України; в) один із таких документів: - документ, що підтверджує добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, разом із документом, який підтверджує, що на момент такого набуття громадянин України досяг повноліття (у випадку, передбаченому пунктом 1 частини першої статті 19 Закону); документ, який підтверджує, що особа набула громадянство України на підставі статті 9 Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів (довідка органу міграційної служби, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство відповідно до абзацу першого пункту 2 частини другої статті 9 Закону, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття його до громадянства України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують; інформація органу міграційної служби про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави; інформація про те, що на момент прийняття до громадянства України існували підстави, за наявності яких особа не приймається до громадянства України; інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані на підтвердження виконання умов прийняття до громадянства України); документ, який підтверджує, що громадянин України добровільно вступив на військову службу іншої держави, яка відповідно до законодавства цієї держави не є загальним військовим обов`язком чи альтернативною (невійськовою) службою; г) документ, який підтверджує, що громадянин України внаслідок втрати громадянства України не стане особою без громадянства. Такий документ не вимагається в тому випадку, коли оформлення документів про припинення громадянства України внаслідок втрати здійснюється відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 19 Закону.

Пунктом 103 Порядку передбачено, що Державна міграційна служба України перевіряє: відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України; підтвердження документами виконання умов прийняття до громадянства України або виходу з громадянства України; відсутність підстав, за наявності яких прийняття до громадянства України або вихід із громадянства України не допускається.

Згідно пункту 104 Порядку про виявлення підстави для втрати громадянства України особою, яка проживає на території України, управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення за місцем проживання особи повідомляє головне управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі.

У разі підтвердження наявності підстави для втрати громадянства України головне управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі готує подання про втрату особою громадянства України та надсилає його разом із документами, передбаченими підпунктами "б" і "в" статті 87 цього Порядку, до Державної міграційної служби України.

Державна міграційна служба України розглядає подання про втрату громадянства України та подані разом із ним документи.

У разі підтвердження наявності підстави для втрати громадянства України Державна міграційна служба України затверджує подання про втрату громадянства України та надсилає його разом із поданими документами до Комісії при Президентові України з питань громадянства.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач неодноразово зверталась до УДМС України у Волинській області та ДМС України із заявами щодо підготовки подання про втрату громадянства з підстав добровільного набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття, які залишились без належного реагування.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 особисто неодноразово зверталась до Управління ДМС у Волинській області з питань втрати громадянства на що їй було запропоновано звернутись із заявою до дипломатичного представництва чи консульської установи з питанням припинення громадянства України.

У відповідь на запит представника позивача Державна міграційна служба Україна листом від 07.07.2021 №6.4-7641/3.1-21 повідомила, що подання про втрату громадянства України готується органами міграційної служби, консульськими установами чи дипломатичними представництвами без клопотання самої особи. Також, у відповіді вказано, що у разі надходження офіційної інформації про дату та підстави набуття Філаретовою Валерією громадянства Литовської Республіки, ДМС матиме підстави ініціювати процедуру втрати громадянства України.

Так, 29.10.2021 ОСОБА_1 було подано особисту заяву до Посольства України у Литовській Республіці про вчинення дій щодо реалізації процедури втрати громадянства України. У відповідь на дану заяву Посольство України у Литовській Республіці 01.11.2021 інформаційним листом №61210/532/1-6120 зазначило, що втрата громадянства України відбувається не внаслідок волевиявлення особи, а за ініціативи держави в особі уповноваженого органу (п. 87 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень).

Разом з тим, листом уповноваженого органу Литовської Республіки від 22.09.2022 №25.4.4Е повідомлено позивача про те, що нотаріально посвідчена заява ОСОБА_1 щодо виходу з громадянства України з перекладом на литовську мову від Департаменту міграції при МВС надійшла до Консульського управління у 2017 року. 18 липня примітка №6-321/2017 передано до Посольства України у Литовській Республіці.

При цьому, згідно листа Посольства України у Литовській Республіці №61210/18-532/3-92266 від 12.11.2022 слідує, що 18.07.2017 Посольством України у Литовській Республіці було отримано повідомлення Міністерства закордонних справ Литовської Республіки №6-321/2017 про набуття громадянкою ОСОБА_1 громадянства Литовської Республіки 03.06.2017 внаслідок його відновлення.

Тобто станом на липень 2017 року ОСОБА_1 вже мала громадянство Литовської Республіки.

Як встановлено судом, на момент отримання громадянства Литовської Республіки у 2017 році своєю заявою та доданими документами ОСОБА_1 будучи повнолітньою особою вчинила активну дію звернувшись до компетентного органу у сфері міграції Литовської Республіки про добровільне набуття громадянства; усі законодавчі вимоги Литовської Республіки дотримано у повному обсязі, тому з 03.06.2017 ОСОБА_1 є громадянкою Литовської Республіки, отримала документ, що посвідчує її особу, а саме паспорт громадянина Литовської Республіки.

За приписами статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки статтею 19 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави є передумовою для втрати громадянства України, тому в подальшому повинні використовуватися законодавчі норми, які регламентують документальне оформлення саме втрати громадянства України.

Тобто, добровільно набувши громадянство Литовської Республіки позивач відповідно до статей 17, 19 Закону України «Про громадянство України» має припинити громадянство України, зокрема, шляхом його втрати.

З врахуванням наведеного та усіх фактичних обставин справи, ОСОБА_1 вчинила всі необхідні дії, пов`язані з добровільним набуттям громадянства Литовської Республіки, а відповідно до норм чинного законодавства України датою припинення громадянства України (зокрема з підстав втрати такого громадянства) є дата видання відповідного указу Президента України. Передумовою видання указу Президентом України є вчинення територіальними органами міграційної служби дії, пов`язаних з оформленням відповідних документів.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних.

Керуючись статтями, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Управління державної міграційної служби України у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Градний узвіз, 4, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державну міграційну службу України (01001, місто Київ, вулиця Володимирська, 9, ідентифікаційний код 37508470) про зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Зобов`язати Управління державної міграційної служби України у Волинській області підготувати подання про втрату громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_2 від 02.10.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Лозовський