Справа № 580/3586/22
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3586/22 Суддя (судді) першої інстанції: В.П.Тимошенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Черкаській області № 19 від 23.03.2022 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 19 від 20.07.2022, якими ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління ПФУ у Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 професій та робіт, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, періоди роботи монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій: з 23.02.1987 року по 07.05.2002 у Будівельному монтажному управлінні № 3 комбінату «Черкаспромстрой» та Відкритому акціонерному товаристві «Будівельно-монтажне управління № 3»; з 28.10.2002 року по 18.09.2003 у Відкритому акціонерному товаристві «Будівельно-монтажне управління № 3»; з 11.01.2011 року по 29.04.2011 року Відкритому акціонерному товариств «Будівельно-монтажне управління №3»; з 29.06.2011 по 16.12.2011 Відкритому акціонерному товаристві «Будівельно-монтажне управління № 3» та призначити пенсію ОСОБА_1 за віком, як працівнику, зайнятому повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими роботами умовами праці за Списком № 2, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 19.02.2022 (з дня звернення із заявою про призначення пенсії).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком № 2, оскільки факт наявності у нього відповідного стажу роботи, що дає право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності до Списку №2, підтверджується відомостями з пенсійної справи позивача, зокрема, трудової книжки.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ПФУ в м. Києві № 19 від 23.03.2022 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ПФУ в Рівненській області № 19 від 20.07.2022 року.

Зобов`язано Головне управління ПФУ у Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 професій та робіт, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, періоди роботи монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій:

1) з 23.02.1987 по 07.05.2002 у Будівельному монтажному управлінні № 3 комбінату «Черкаспромстрой» та Відкритому акціонерному товаристві Будівельно-монтажне управління № 3;

2) з 28.10.2002 по 18.09.2003 у Відкритому акціонерному товаристві «Будівельно-монтажне управління № 3»;

3) з 11.01.2011 по 29.04.2011 Відкритому акціонерному товариств «Будівельно-монтажне управління № 3»;

4) з 29.06.2011 по 16.12.2011 Відкритому акціонерному товаристві «Будівельно-монтажне управління № 3».

Зобов`язано Головне управління ПФУ в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.02.2022 року про призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління ПФУ в Черкаській області звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову повністю.

Скаргу обґрунтовано тим, що в наданих позивачем довідках до заяв про призначення пенсії від 19.02.2022 року та від 14.07.2022 року, невірно зазначено період роботи позивача.

До того ж атестація робочих місць за умовами праці, згідно наданих довідок після 21.08.1992 року не проводилась.

Крім того, апелянт зазначає, що на період роботи позивача чинні списки виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою КМУ від 26.01.1991 №10, тоді як в наданих позивачем довідках зазначено постанову Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173.

Таким чином, на думку апелянта, Головне управління діяло відповідно до чинного законодавства України, в межах повноважень покладених на органи ПФУ України.

Водночас суд першої інстанції зазначеного не врахував, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, яке підлягає скасуванню.

Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 09 березня 2023 року.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною першою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 19.02.2022 року звернувся до Головного управління ПФУ в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком. Заява позивача за принципом екстериторіальності була передана на розгляд до Головного управління ПФУ в м. Києві.

За результатами розгляду заяви, Головним управлінням ПФУ в м. Києві винесено рішення від 23.03.2022 року №19 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №2.

Представник позивача - адвокат С.О.Карпов звернувся із адвокатськими запитами до ПрАТ "БМУ-3" про видачу належно оформленої довідки додатку №5 для підтвердження спеціального трудового стажу.

Позивач отримавши на адвокатські запити додаткові необхідні документи для призначення пенсії, в тому числі довідку №8 від 28.06.2022 через веб-портал ПФУ 09.07.2022 року звернувся із новою заявою про призначення пенсії.

Головним управлінням ПФУ у Рівненській області винесено рішення №9 від 20.07.2022 року про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Вважаючи рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком № 2 протиправними, а свої права порушеними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог виходив із того, що відповідачі неправомірно відмовили позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки пільговий стаж підтверджується необхідними документами.

В частині вимог про зобов`язання призначити пенсію за віком, суд першої інстанції зазначив, що не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з призначення пенсій громадянам, а належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути його заяву про призначення пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим, з огляду на наступне.

Згідно статті 46 Конституцій України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною першою статті 114 Закону №1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Як слідує зі змісту спірного рішення, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 стала недостатність пільгового стажу, визначеного законом.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, також визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до вказаного Порядку № 637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За правилами п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 цього Порядку № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року.

Відповідно до п. 6 Порядку № 383 зазначено, що працівникам спеціалізованих підприємств і організацій (ремонтних, ремонтно-будівельних, монтажних та ін.), зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених Списками, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховуються періоди роботи, відпрацьовані на цих підприємствах або в організаціях, за результатами атестації відповідних робочих місць.

Посада монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій передбачена пунктом "а" розділу XXIX Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, а також пунктом "а" (код 2290000а-14612) розділу XXVII Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.

Судом встановлено, що згідно із записами трудової книжки, ОСОБА_1 працював:

- з 23.02.1987 по 07.05.2002 у Будівельному монтажному управлінні № 3 комбінату «Черкаспромстрой» та Відкритому акціонерному товаристві «Будівельно-монтажне управління № 3» комбінату «Черкаспромстрой» на посаді монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій 2 розряду;

- з 28.10.2002 по 18.09.2003 у Відкритому акціонерному товаристві «Будівельно-монтажне управління № 3» на посаді монтажника сталевих та залізобетонних контрукцій 5-го розряду;

- з 11.01.2011 по 29.04.2011 Відкритому акціонерному товариств «Будівельно-монтажне управління № 3» на посаді монтажника сталевих та залізобетонних контрукцій 5-го розряду;

- з 29.06.2011 по 16.12.2011 Відкритому акціонерному товаристві «Будівельно-монтажне управління № 3» на посаді монтажника сталевих та залізобетонних контрукцій 5-го розряду.

Окрім цього, в матеріалах справи міститься довідка ПрАТ "БМУ-3" від 28.06.2022 року, згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 у період із 23.02.1987 по 31.12.1991 виконував будівельні роботи на будівництві нових об`єктів за професією монтажник з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, що передбачена Списком №2.

Крім того, судом першої інстанції вірно встановлено, що у трудовій книжці позивача міститься посилання на відповідні накази, як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, тобто оформлені належним чином, що не викликає у суду сумніву щодо їх достовірності.

Верховний Суд у постанові 31.10.2019 року у справі №688/4170/16-а дійшов висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення. Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №637, як слідує з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або записів у ній.

Колегією суддів встановлено, що трудова книжка позивача містить усі необхідні записи та підтверджує роботу позивача у оскаржений період. Тобто, позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться всі відповідні записи про спірний період роботи із відомостями, які відповідають вимогам законодавства.

За встановлених обставин суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржувані дії відповідача є протиправними, тому наявні правові підстави у зарахуванні до пільгового стажу, періоду роботи позивача із 23.02.1987 по 07.05.2002 у Будівельному монтажному управлінні № 3 комбінату «Черкаспромстрой» та Відкритому акціонерному товаристві «Будівельно-монтажне управління № 3»; з 28.10.2002 по 18.09.2003 у Відкритому акціонерному товаристві «Будівельно-монтажне управління № 3»; з 11.01.2011 по 29.04.2011 Відкритому акціонерному товаристві «Будівельно-монтажне управління № 3»; з 29.06.2011 по 16.12.2011 Відкритому акціонерному товаристві «Будівельно-монтажне управління № 3».

Щодо доводів апелянта про те, що атестація робочих місць за умовами праці згідно зазначених довідок після 21.08.1992 року не проводилась, колегія суддів зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а виклала правовий висновок, відповідно до якого не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що відмова в зарахуванні до пільгового стажу позивача за Списком №2 з підстав відсутності наказів про атестацію робочих місць є протиправною.

Отже, виходячи з викладених доводів, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту частин 1-4 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя О.М.Оксененко