Справа № 120/9481/22
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

20 березня 2023 р. Справа № 120/9481/22
Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23.02.2023 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управлінням ДПС у Вінницькій області від 31.10.2022 № 2-0228 на суму 241255,68 грн. Окрім того, вирішено стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 2412,56 грн. (дві тисячі чотириста дванадцять гривень п`ятдесят шість копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

03.03.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

06.03.2023 представником відповідача подано заперечення на заяву від 03.03.2023. Представником ГУ ДПС у Вінницькій області зазначено, що в описі виконаних робіт відсутня вартість години за певний вид послуг, що не дає можливості зрозуміти, яка вартість послуг щодо ознайомлення з матеріалами справи, розроблення правової позиції, ознайомлення з відзивом та прийняття участі у судовому засіданні.

На переконання відповідача, у наданих представником позивача матеріалах не відображено кількість витраченого адвокатом на виконання робіт (надання послуг) часу, вартість години за певний вид послуг, детальний опис робіт проведених адвокатом, тому відсутні підстави для стягнення витрат на правничу допомогу з ГУ ДПС у Вінницькій області.

Ухвалою від 13.03.2023 заяву про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду у судовому засіданні на 20.03.2023.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Сторони у судове засідання призначене на 20.03.2023 не прибули, будучи належним чином повідомленими про розгляд заяви щодо ухвалення додаткового рішення.

Водночас, представниками позивача та відповідача, 20.03.2023, подано клопотання про розгляд заяви від 03.03.2023 їх без участі.

Відтак, враховуючи приписи ч. 3 ст. 252 КАС України, суд вважає за можливе розглянувши заяву представника позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у письмовому порядку.

Визначаючись з приводу поданої заяви, суд керується такими мотивами.

Особливості постановлення додаткового судового рішення врегульовано статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 цієї статті передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відтак, однією із підстав для ухвалення додаткового судового рішення є невирішення судом питання про судові витрати.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Види судових витрат, підстави та порядок їх розподілу врегульовано главою 8 розділу 1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Водночас, про витрати на професійну правничу допомогу йдеться у статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 цієї статті визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 згаданої статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приписами частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 та 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту вказаних норм слідує, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Як встановлено судом, на підтвердження понесення позивачами витрат на правничу допомогу адвоката представником позивача надано договір про надання правової допомоги від 08.11.2022, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 08.11.2022, акт виконаних робіт № 24/02/23 від 24.02.2023, квитанцію № 27/02/23 про оплату витрат на правничу допомогу та опис робіт від 27.02.2023 № 27/02/23.

Так, судом встановлено, що договір від 08.11.2022 укладено між ОСОБА_1 (надалі - Клієнт) та адвокатом Киришовим О.В. (надалі - Адвокат).

Пунктом 1.3 договору від 08.11.2022 передбачено, що розмір гонорару визначається за погодженням між сторонами та сплачується протягом 3-х днів після укладення договору про надання правової допомоги.

Зі змісту додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 08.11.2022 вбачається, що відповідно до п. 1.3 Договору про надання правової допомоги від 08.11.2022 (далі - Основний договір) сторони погодили, що за надання правової допомоги, яка є предметом даного Договору та полягатиме у ознайомленні з наявними у Клієнта матеріалами справи, розробленні правової позиції Клієнта по справі, підготовці проекту позовної заяви та підготовці відповідних процесуальних документів, зокрема Відповіді на відзив (за необхідності) та представництві інтересів Клієнта як позивача у Вінницькому окружному адміністративному суді (за необхідності) сторони погоджують у розмірі 10000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 коп.), які сплачуються Клієнтом на підставі підписаного сторонами Акту виконаних робіт протягом трьох днів з дня його підписання.

Згідно з актом виконаних робіт № 24/02/23 від 24.02.2023 та описом виконаних робіт №27/02/23 від 27.02.2023 Адвокатом відповідно до договору від 08.11.2022 надано позивачу наступні послуги:

- ознайомлення з наявними у Клієнта матеріалами справи, розроблення правової позиції Клієнта по справі та підготовка проекту позовної заяви від імені Клієнта до Головного управління ДГІС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 31.10.2022 № 2-0228 про визначення податкового зобов`язання на суму: 241255,68 грн. - 08.11.2022;

- ознайомлення з відзивом Головного управління ДПС у Вінницькій області на позовну заяву Клієнта та підготовка проекту відповіді на відзив - 06.12.2022;

- участь в судовому засіданні у Вінницькому окружному адміністративному суді по справі № 120/9481/22-а за позовом Клієнта до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 31.10.2022 № 2-0228 про визначення податкового зобов`язання на суму: 241255,68 грн. - 23.02.2023.

Відповідно до квитанції про оплату витрат на правничу допомогу від 27.02.2023 № 27/02/23 ОСОБА_1 сплачено адвокату Киришову О.В. кошти у розмірі 10000 грн.

Дослідивши надані стороною позивача докази, судом встановлено, що гонорару адвоката визначено у фіксованому розмірі - 10000 грн.

Відтак, суд відхиляє доводи ГУ ДПС у Вінницькій області про те, що відсутність зазначення конкретної вартості години роботи адвоката за кожний вид послуг є не виконанням вимог частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Адже вищезазначена норма запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Аналогічні висновки викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28.12.2020 року у справі №640/18402/19, від 18.08.2022 у справі № 340/323/21, від 10.11.2022 у справі № 640/24023/21.

При цьому, дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу суд дійшов висновку, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально.

У той же час, суд прийшов до переконання, що розмір понесених витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.

З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відтак, суд враховує, що у подібних правовідносинах є судова практика. При цьому, обсяг позовної заяви та доданих до неї документів не є значним, що свідчить про те, що для вивчення таких документів та написання позову не є необхідною велика кількість часу та дослідження великої кількості нормативно-правової бази.

Окрім того, суд враховує, що позовна заява фактично дублює постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2022 у справі № 120/9104/21-а.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги обставини цієї справи, враховуючи значення справи для позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання, суд доходить висновку про зменшення суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 3000 грн., що відповідатиме вимогам розумності та співмірності.

Керуючись статтями 134, 139, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. (три тисячі гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Додаткове рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 44069150).

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна