Справа № 120/2554/23
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

20 березня 2023 р. Справа № 120/2554/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Яремчук Костянтин Олександрович, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 15 серпня 2022 року придбав автомобіль "Peugeot Boxer", номерний знак НОМЕР_1 , а 30 вересня 2022 року під час керування вказаним автомобілем його було зупинено на блокпосту працівниками поліції.

Після перевірки вказаного транспортного засобу працівниками поліції встановлено, що у транспортного засобу відсутній номер кузову (шасі) та за цим фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000421 від 01 жовтня 2022 року.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11 жовтня 2022 року на автомобіль "Peugeot Boxer", номерний знак НОМЕР_1 , накладено арешт та вилучено останній з користування позивача.

В подальшому, постановою старшого дізнавача СД Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Олійника В.І. кримінальне провадження № 0000421 від 01 жовтня 2022 року закрито у зв`язку із відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, а ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 листопада 2022 року скасовано арешт на транспортний засіб.

З метою повернення автомобіля в своє користування ОСОБА_1 звернувся до працівників поліції, проте останнього повідомили про необхідність сплатити кошти на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за надання послуг евакуатора.

Позивач сплатив зазначені кошти в сумі 1800 гривень на користь підприємця ОСОБА_2 , що підтверджується квитанцією від 22 листопада 2022 року.

Позивач вважає безпідставною вимогу працівників поліції Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області щодо необхідності внесення ним плати за послуги евакуатора, тому й звернувся до суду з позовом із вимогами визнати дії працівників поліції щодо стягнення з нього витрат за послуги евакуатора неправомірними та стягнути на його користь з Державної казначейської служби України кошти в сумі 1800 гривень за відшкодування матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями працівниками поліції.

Пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Ознайомившись із позовною заявою та долученими до неї документами, доходжу висновку, що поданий позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, зважаючи на таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому визначення публічно-правового спору наведено у пункті 2 частини 1 статті 4 КАС України, відповідно до якої під таким розуміється спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; такою є діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Під суб`єктом владних повноважень у пункті 7 частини 1 статті 4 КАС України розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим. Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер), що є визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції.

Для з`ясування характеру спору слід враховувати, що протилежним за своїм змістом є приватноправовий спір, однією з ознак якого є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника такого спору. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Окремо слід звернути увагу на приписи частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, якою передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року та ряду інших вказав, що словосполучення "суд, встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з "..." поняттями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Беручи до уваги наведене, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, зі змісту позовної заяви слідує, що предметом оскарження визначено протиправні, на думку позивача, дії працівників поліції Могилів-Подільського РВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо стягнення з нього витрат за послуги евакуатора. При цьому позивач вважає, що сплачені ним кошти за надання послуг евакуатора слід стягнути з Державної казначейської служби України, адже кримінальне правопорушення закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 5 статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Приписи частини 5 статті 21 КАС України застосовні в тому випадку, якщо позов заявлено з метою вирішити публічно-правовий спір (тобто основною вимогою має бути оскарження рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень); при цьому похідна вимога має стосуватися відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень.

Разом із тим вимога щодо визнання неправомірними (протиправними) дій працівників поліції щодо стягнення витрат за послуги евакуатора не має на меті вирішити публічно-правовий спір, адже працівники поліції (орган поліції) в цьому випадку не здійснювали(в) такими діями по відношенню до позивача владних управлінських функцій.

Зміст спірних правовідносин свідчить про приватно-правовий характер цього спору.

Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із пунктом 8 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частинами 1-2 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Таким чином, в даному випадку існує спір про право цивільне, хоча однією зі сторін у ньому виступає орган державної влади (його посадові особи), а спірні правовідносини врегульовані нормами цивільного права. У спірних правовідносинах у конкретному випадку реалізується не публічний, а приватний інтерес.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відтак поданий позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи (частина 6 статті 170 КАС України).

Зважаючи на характер (зміст) спірних правовідносин, розгляд даного спору належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 2, 4, 19, 170, 171, 248 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та відшкодування шкоди.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович