Справа № 420/25187/21
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Іванов Е.А., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65023, м. Одеса, вул. Пастера, 58) про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у якому просить визнати протиправними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження в АСВП №67572697 від 22.11.2021, та постанову про відкриття виконавчого провадження в АСВП №67744927 від 03.12.2021, винесені старшим виконавцем Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Поляковим В.В., мотивуючи це тим, що він з постановами про накладення адміністративного стягнення не погодився та звернувся до суду з позовом про їх скасування, встановлений процесуальний строк звернення до суду ним не був порушений, та про подачу позову він повідомив Департамент патрульної поліції та відділ ДВС, та так як на його думку постанови патрульної поліції не набрали законної сили, а тому відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження та відповідач повинен був повернути постанови стягувачу.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позов у якому позовні вимоги не визнають та просять відмовити у задоволенні позову, так як виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа зазначеного у ст.3 закону, та за даними обставинами було відкрито виконавчі провадження в АСВП №67572697 від 22.11.2021 та №67744927 від 03.12.2021 за яким розпочато відповідні дії примусу. Та крім того рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 29.11.2021 року по справі №522/20608/21 адміністративний позов ОСОБА_1 , щодо оскарження постанови серії 1А №01957244 (відкрито виконавче провадження у справі №67572697) залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 24.01.2022 року відкрито позовне провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 24.01.2022 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від _____ поновлено провадження у справі.

Дослідивши адміністративний позов, відзив відповідача, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом спірне питання полягає в тому, чи має право державний виконавець відкривати виконавче провадження по постанові про адміністративне правопорушення яке оскаржене боржником до суду.

Судом встановлено, що інспектором Департаменту патрульної поліції Вигівською Т.В. 14.08.2021 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання /перебування на території України складено Постанову серія 1АВ №02141467, якою за порушення ч.4 ст.122 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності у вигляді штрафу 1700грн. (копія постанови знаходиться в матеріалах справи), та попереджено, що у разі несплати у строк встановлений ч.2 ст.300-1 КУпАП у порядку примусового виконання цієї постанови органи ДВС стягують штраф у подвійному розмірі -3400грн.

В постанові зазначено, що вона набрала законної сили 30.09.2021 року.

30.11.2021 року вказану постанову разом з заявою ДПП направлено за вих. №315592/41/27-2021 до Приморського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконання.

03.12.2021 року ст. державним виконавцем Поляковим В.В. постановою по ВП №67744927 відкрито виконавче провадження по виконанню постанови 1АВ №02141467.

В наступному постановою від 03.12.2021 року відкладено проведення виконавчих дій через оскарження постанови НПУкраїни до Приморського районного суду м.Одеси.

Також інспектором Департаменту патрульної поліції Прокопенко С.В. 13.07.2021 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання /перебування на території України складено Постанову серія 1АВ №01957244 якою за порушення ч.4 ст.122 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності у вигляді штрафу 1700грн. (копія постанови знаходиться в матеріалах справи), та попереджено, що у разі несплати у строк встановлений ч.2 ст.300-1 КУпАП у порядку примусового виконання цієї постанови органи ДВС стягують штраф у подвійному розмірі -3400грн.

В постанові зазначено, що вона набрала законної сили 05.09.2021 року.

16.11.2021 року вказану постанову разом з заявою ДПП за вих. №299388/41/27-2021 направлено до Приморського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконання.

22.11.2021 року ст. державним виконавцем Поляковим В.В. постановою по ВП №67572697 відкрито виконавче провадження по виконанню постанови 1АВ №01957244.

В наступному постановою від 22.12.2021 року відкладено проведення виконавчих дій через оскарження постанови ДПП до Приморського районного суду м.Одеси.

ОСОБА_1 звертався до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Інспектора Департаменту патрульної поліції Прокопенко Світлани Василівни, Департамента патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови та рішенням по справі № 522/20608/21 від 29.11.2021 у задоволенні адміністративного позову судом відмовлено.

07.12.2022 року апеляційну скаргу позивача на рішення суду першої інстанції залишено без задоволення.

Представником позивача разом з позовом надано до суду копії повідомлень складених представником позивача до в.о. начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі про оскарження постанов ДПП, проте доказів їх відправлення та дати вручення матеріали справи не містять.

З вищевказаними постановами про відкриття виконавчого провадження позивач не погодився та оскаржив їх до суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до положень ст.1, 3, 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404 -VIII (далі Закону №1404 -VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону №1404-VII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Стаття 26 Закону №1404-VIII, визначає, що виконавець розпочинає процедуру примусового виконання на підставі виконавчого документу, передбаченого статтею 3 цього Закону, за наявності підстав, що передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 141 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу

Згідно статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 300-1 КУпАП у разі сплати відповідальною особою, зазначеною у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, 50 відсотків розміру штрафу за постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), до вручення такої постанови або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили така постанова вважається виконаною.

У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частинах першій та другій статті 14-2 цього Кодексу, протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів така постанова підлягає примусовому виконанню.

У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Як встановлено судом оскаржувані постанови направлені до державної виконавчої служби за спливом 30 ти денного строку з моменту набрання ними законної сили.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми суд вказує на те, що постанова про притягнення до відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху набирає чинності одразу після її вручення та/або отримання повернення поштового відправлення, тоді як оскарження постанови тільки за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті ( до якого не відноситься ст.122 КУпАп) зупиняє перебіг строків, визначених статтею 300-1, тобто десятиденний строк в який необхідно сплатити штраф та тридцятиденний строк в який виконавець повинен направити постанови до примусового виконання.

Також вважає помилковим посилання представника позивача на обгрунтування позовних вимог на ч.1 ст.291 КУпАП, так як вона не регулює спірні правовідносини.

Проте як вказувалось раніше судом ч.2 ст.291 визначає коли постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі набирає законної сили.

При цьому суд враховує, що в рамках даної адміністративної справи позивачем не оскаржуються дії Департаменту патрульної поліції України щодо зазначення в постановах від 14.08.2021 дату набрання нею чинності 30.09.2021 та у постанові від 13.07.2021 року дату набрання нею чинності 05.09.2021року та направлення її до органу виконавчої служби для примусового виконання, - що виключає можливість надання судом правової оцінки таким діям означеного суб`єкта владних повноважень.

Таким чином відповідач довів суду належними та допустимими доказами по справі правомірність дій під час відкриття виконавчих проваджень оскаржуваними постановами.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи, те що суд дійшов висновку щодо необхідності відмови у задоволенні позовних вимог повністю, то розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ІПН НОМЕР_1 )

Відповідач: Другий Приморський відділ Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65023, м. Одеса, вул. Пастера, 58 )

Суддя Іванов Е.А.

.