Справа № 240/34128/22
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Житомир справа № 240/34128/22

категорія 112030500

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності - отримання травми при виконанні службових обов`язків під час проходження служби в органах внутрішніх справ України та поверненні матеріалів без права на виплату до ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області";

- зобов`язати Державну установу "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області" повторно подати до МВС України висновок та відповідний пакет документів щодо призначення одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 жовтня 2015 року №850;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності відповідно Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 жовтня 2015 року №850;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи, з урахуванням раніше виплаченої суми відповідно до вимог Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 жовтня 2015 року №850 та статті 23 Закону України "Про міліцію".

Позивач зазначає, що проходив службу в органах внутрішніх справ, під час якої 31.10.2010 року отримав травму і 28.11.2014 року був звільнений у запас через хворобу.

26.12.2014 року під час первинного огляду Житомирською МСЕК-2 Позивачу була встановлена третя група інвалідності внаслідок травми, отриманої при виконанні службових обов`язків. У зв`язку із встановленням 3-ї групи інвалідності Позивачу була виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 19845,00 грн.

Позивачу 02.03.2021 року під час повторного огляду Житомирською МСЕК-2 встановлена друга група інвалідності внаслідок травми, отриманої при виконанні службових обов`язків. У зв`язку із встановленням 2-ї групи інвалідності Позивач вважає, що набув право на одноразову грошову допомогу в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28.04.2022 року (справа №240/949/22) 20.10.2022 року Державна установа "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Житомирській області" направила до МВС України висновок та матеріали про призначення і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до Закону України "Про міліцію". За результатами розгляду таких матеріалів Департамент фінансово-облікової політики МВС України листом від 06.12.2022року повернув їх без права на виплату одноразової грошової допомоги.

Така протиправність дій МВС України стала підставою для звернення Позивача до суду, так як Позивач вважає, що має право на вказану одноразову допомогу.

Ухвалою суду від 26.12.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Міністерства внутрішніх справ України, Відповідача-1 по даній справі, у відзиві проти позову заперечує і зазначає, що матеріали про призначення Позивачу із встановленням 2-ї групи інвалідності одноразової грошової допомоги правомірно було повернено, так як між первинним встановленням встановленням Позивачу в 2014році 3-ї групи інвалідності і встановлення в 2021році 2-ї групи інвалідності минуло більше двох років. Така правова позиція викладена в судових рішеннях Верховного Суду.

Крім того, як зазначено у відзиві Відповідача-1, під час опрацювання поданих документів також було встановлено, що їх перелік (акт Н-5 від 14.02.2011року) не дає підстави вважати нещасний випадок, що стався з Позивачем 31.10.2010року, таким, що пов`язаний із виконанням службових обовязків.

Представник Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області", Відповідача-2 по даній справі, у відзиві проти позову також заперечує і зазначає, що між первинним встановленням Позивачу в 2014році 3-ї групи інвалідності і встановлення в 2021році 2-ї групи інвалідності минуло більше двох років, а тому відсутні підстави для призначення Позивачу спірної одноразової грошової допомоги, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, під час якої 31.10.2010 року отримав травму і 28.11.2014 року був звільнений зі служби через хворобу.

26.12.2014 року під час первинного огляду Житомирською МСЕК-2 Позивачу була встановлена третя група інвалідності внаслідок травми, отриманої при виконанні службових обов`язків. У зв`язку із встановленням 3-ї групи інвалідності Позивачу була виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 19845,00 грн.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що Позивачу 02.03.2021 року під час повторного огляду Житомирською МСЕК-2 встановлена друга група інвалідності внаслідок травми, отриманої при виконанні службових обов`язків. У зв`язку із встановленням 2-ї групи інвалідності Позивач вважає, що набув право на одноразову грошову допомогу в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28.04.2022року (справа №240/949/22) було зобов`язано Державну установу "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Житомирській області" подати матеріали до Міністерства внутрішніх справ України про призначення і виплату Позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1991 року №565-XII та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

На виконання вказаного судового рішенням 20.10.2022року Державна установа "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Житомирській області" подала до МВС України висновок від 14.10.2022року про призначення і виплату Позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності з урахуванням раніше виплачених сум відповідно до Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1991 року №565-XII та відповідні матеріали.

За результатами розгляду вказаних матеріалів 18.11.2022року Відповідачем-1 в особі директора департаменту фінансово-облікової політики МВС України відмовлено в затвердженні поданого висновку, тобто відмовлено в нарахуванні та виплаті спірної одноразової грошової допомоги.

Відповідно до доводів Відповіача-1, наведених у відзиві на позов, таке рішення зумовлено тим, що між первинним встановленням Позивачу в 2014році 3-ї групи інвалідності і встановлення в 2021 році 2-ї групи інвалідності минуло більше двох років, а подані документи (акт Н-5 від 14.02.2011 року) не дають підстав вважати нещасний випадок, що стався з Позивачем 31.10.2010 року, таким, що пов`язаний із виконанням службових обов`язків.

Такі доводи Відповідач-1 не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

Так, спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення та нарахування одноразової грошової допомоги у разі інвалідності працівника міліції, як складової їх соціального захисту, регулюються правовими нормами Закону України від 20 грудня 1990 року N 565-XII " Про міліцію " (далі - Закон N 565-XII) в редакції, що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами частини шостої статті 23 Закону N 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Суд враховує, що на час звернення позивача за отриманням одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1991 року № 565-XII (далі Закон України №565-ХІІ) та Порядку № 850 пунктом 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон України № 580-VIII) визнано таким, що втратив чинність Закон України № 565-XII.

Однак, за змістом пункту 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України №565-XII зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України № 580-VIII.

До набрання чинності Законом України № 580-VIII, тобто до 07 листопада 2015 року, право та порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано статтею 23 Закону України № 565-ХІІ та Порядком № 850, відповідно.

На реалізацію вимог статті 23 Закону України №565-XII Кабінет Міністрів України 21 жовтня 2015 року ухвалив постанову №850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" (надалі - Порядок № 850), що визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до пункту 2 цього Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС України в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги (пункту 8 Порядку № 850).

Згідно із пунктом 9 Порядку № 850 МВС України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Всупереч вказаними вимогам Порядку № 850 Відповідач-1, МВС України, не приймало ні рішення про призначення ні рішення про відмову в призначенні грошової допомоги Позивачу. Відмова директора департаменту фінансово-облікової політики МВС України відмовлено в затвердженні поданого висновку не може ототожнюватися із рішенням, прийнятим МВС України у відповідності до вимог пункту 9 Порядку № 850.

На підставі викладеного суд робить висновок, що Відповідачем-1 не розглянуто подані Відповідачем-2 висновок та матеріали про призначення Позивачу спірної одноразової грошової допомоги, так як не ухвалено рішення, передбаченого пунктом 9 Порядку № 850, що свідчить про протиправну бездіяльність Відповідача-1.

Виходячи з вищевикладеного, суд робить висновок, що позовні вимоги Позивача в цій частині позову ґрунтуються на чинному законодавстві України, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

При визначенні способу судового захисту порушеного права суд враховує, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В справі «East/West Alliance Limited» проти України» (№ 19336/04) Європейський суд з прав людини указує, що дія статті 13 Конвенції вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням.

Межі обов`язків за відповідною правовою нормою різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Polandа № 30210/96).

З огляду на наведене, з урахуванням установлених обставин, суд робить висновок, що порушені права Позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо розгляду матеріалів про призначення і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок травми, отриманої при виконанні службових обов`язків та зобов`язання їх розглянути відповідно до Закону України №565-XII та Порядку №850.

Одночасно суд звертає увагу, що приписами ч. 4 ст.16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII аналогічно було передбачено, що якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. При цьому, законодавець в даній правовій нормі також прямо зазначав, що вказане право може бути реалізовано виключно за умови, що таке встановлення вищої групи інвалідності або більший відсоток втрати працездатності мали місце протягом двох років.

Разом з тим, слід врахувати, що питання про відповідність Конституції України (конституційності) вказаної правової норми пункту (4 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII) було предметом судового розгляду Конституційним Судом України.

Рішенням Конституційного Суду України від 6 квітня 2022 року № 1-р(II)/2022 (Справа № 3-192/2020(465/20) визнано, що таке обмеження права двохрічним терміном не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Одночасно суд зазначає, що інші позовні вимоги Позивача є передчасними, а тому підстави для їх задоволення відсутні.

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України, для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково. Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо розгляду матеріалів про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок травми, отриманої при виконанні службових обов`язків.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок травми, отриманої при виконанні службових обов`язків у відповідності до вимог Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 жовтня 2015 року №850.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк