Справа № 380/17550/22
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач12), у якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача-1 щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оформлене рішенням від 17.08.2022 № 46 та скасувати вказане рішення;

- зобов`язати відповідача-2 у встановленому чинним законодавством порядку та спосіб зарахувати позивачу до загального трудового стажу період навчання у Львівському медичному училищі Львівської залізниці з 1994 по 1996 року, до пільгового стажу період роботи на посаді рентген лаборанта рентгенологічного відділення у відокремленому підрозділі "Лікарня Святого Миколая" комунального некомерційного підприємства "Львівське територіальне медичне об`єднання "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги" лікарні міста Львова" (Комунальній міській дитячій клінічній лікарні) з 03.08.2016 по 30.06.2022 та призначити позивачці пенсію за віком згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня звернення 10.08.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 17.08.2022 № 46 позивачці відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу. Приймаючи спірне рішення відповідач-1 зазначив, що стаж роботи за Списком № 1 згідно із пільговою довідкою від 09.06.2022 № 0328 врахований частково, по 02.08.2016, а саме - до моменту чинності постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, оскільки зазначена постанова не чинна на момент роботи заявника. Стаж роботи позивачки з 03.08.2016 по 30.06.2022 відповідач-1 не врахував, незважаючи на те, що весь цей час позивач працювала на посаді рентген-лаборанта. Позивач вважає таке рішення відповідача-1 безпідставним та таким, що грубо порушує її права та законні інтереси, оскільки її стаж роботи на посаді рентген-лаборанта дає право на пільгову пенсію за списком № 1, та підтверджений записами трудової книжки та уточнюючою довідкою. Також позивач вважає, що відповідач-1 неправомірно не зарахував до загального трудового стажу періоду навчання ОСОБА_1 у Львівському медичному училищі Львівської залізниці з 1994 по 1996 роки. Із наведених підстав просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 09.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

05.01.2023 Головне управління ПФУ у Львівській області надіслало відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що формування електронної пенсійної справи проводиться автоматично за принципом екстериторіальності. Позивач звернулася 10.08.2022 до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка та пакетом документів про призначення пенсії. За принципом екстериторіальності документи позивача розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та відповідно рішення про відмову у призначенні пенсії від 17.08.2022 № 6 за результатами розгляду поданих документів прийняте відповідачем-1.Так, заявниця 10.08.2022 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду за призначенням пенсії відповідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058. Вік заявниці на момент звернення становив 45 років 2 місяці 13 днів. Загальний страховий стаж складає 25 років 6 місяців 8 днів, пільговий стаж за Списком № 1 складає 6 років 6 місяців 12 днів. За результатами розгляду документів, поданих до заяви, встановлено: стаж роботи за Списком № 1, згідно із пільговою довідкою від 09.06.2022 № 328, врахований частково, а саме по 02.08.2016, тобто до моменту чинності постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003, оскільки зазначена Постанова не чинна на момент роботи заявника. Однак, у зв`язку з не досягненням пенсійного віку та відсутністю необхідного пільгового стажу, позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Отже, ГУ ПФУ у Львівській області вважає, що рішення органу від 17.08.2022 № 46 про відмову у призначенні пенсії прийняте із дотриманням та у відповідності до норм та вимог чинного законодавства та нормативно-правових актів України. Із наведених підстав, просить відмовити у задоволенні позову.

09.01.2023 Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області надіслало відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що відповідно до додатку № 5 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, в довідці зазначаються Списки робіт і професій та їх номери, які діяли на час роботи робітника. Відповідно до пільгової довідки від 09.06.2022 № 328, виданої комунальним некомерційним підприємством "Львівське територіальне медичне об`єднання "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги", позивач з 21.01.2010 по 31.05.2022 працювала на посаді, передбаченій Списком № 1, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, при цьому, зазначена постанова втратила чинність 02.08.2016 з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461. Враховуючи вище викладене, до пільгового стажу за Списком № 1 зарахований період роботи з 21.01.2010 по 02.08.2016. Позивач у позовній заяві просить суд зобов`язати призначити пенсію саме відповідно до д. 1 ч. 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", при цьому, обов`язковою умовою для призначення пенсії на пільгових умовах за зазначеною статтею Закону є досягнення 50 років та наявність стажу роботи за Списком № 1 не менше 10 років. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час звернення із заявою про призначення пенсії 10.08.2022 року досягла повних 45 років, при цьому, не досягла віку, передбаченого д. 1 ч. 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Пункт 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на час звернення із заявою про призначення пенсії є діючим та не визнаний неконституційним повністю або в його окремій частині. Відповідно до наданих документів, загальний стаж роботи позивача складає 25 років 06 місяців 08 днів, з них стаж роботи за Списком № 1 складає 06 років 06 місяців 15 днів, що недостатньо для призначення пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (менше 10 років).

Щодо зарахування до загального трудового стажу періоду навчання позивачки у медичному училищі з 1994 по 1996 роки, відповідач-1 зазначив, що трудова книжка не містить запису про період навчання, а надана ОСОБА_1 копія диплому містить тільки дату закінчення навчального закладу 02.07.1996. Із наведених підстав, просить відмовити у задоволенні позову.

24.01.2023 позивач надіслала відповідь на відзиви відповідачів, де відмітила, що викладені у відзивах аргументи відповідачів є необґрунтованими та такими, що ніяким чином не спростовують доводів позовної заяви, а тому позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

02.02.2023 позивача надіслала додаткові пояснення, в яких зазначає, що враховуючи, що на день звернення ОСОБА_1 до органу із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах вік позивачки становив 45 років 2 місяці 13 днів, а пільговий стаж становив 12 років 5 місяців 11 днів, відмова відповідача в призначенні ій пенсії за віком на пільгових умовах є неправомірною.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21.01.2010 по даний час працює на посаді рентген лаборанта рентгенологічного відділення Комунального некомерційного підприємства "Львівське територіальне медичне об`єднання "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги лікарні міста Львова", що підтверджується записами в трудовій книжці НОМЕР_1 та довідкою від 09.06.2022 №328 про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 21.01.2010 переведена на посаду рентген лаборанта рентгенологічного відділення, з 01.08.2018 переведена на посаду рентген лаборанта рентгенологічного відділення, з 01.07.2022 назву посади "рентген лаборант" змінено на "рентгенолаборант" для приведення у відповідність до Національного класифікатора професій ДК 003:2010 "Класифікатор професій".

Згідно із довідкою від 09.06.2022 № 328, виданою ВП "Лікарня Святого Миколая" КНП "Львівське територіальне медичне об`єднання "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги" про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працювала повний робочий день у вказаному Підприємстві у період з 21.01.2010 по даний час за професією, посадою рентген лаборанта рентгенологічного відділення, що передбачена Списком № 1 розділ ХІХ підрозділ 19 код КП 3229 ДК 003-95 підстава постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, за період з 21.01.2010 по 31.05.2022 12 років 4 місяці 11 днів.

10.08.2022 позивач звернулася до відділу обслуговування громадян 16-сервісний центр м. Кам`янка-Бузька Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, долучивши відповідні документи.

За результатами розгляду заяви від 10.08.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняло рішення від 17.08.2022 № 46 яким відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з недосягненням заявницею пенсійного віку та необхідного пільгового стажу. У рішенні від 17.08.2022 № 46 зазначено, що стаж роботи за Списком № 1 згідно із пільговою довідкою від 09.06.2022 № 0328 врахований частково, по 02.08.2016, до моменту чинності постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2003 № 36, оскільки зазначена Постанова не чинна на момент роботи заявника. Також зазначено, що загальний страховий стаж позивачки складає 25 років 6 місяців 8 днів, пільговий стаж за Списком №1 складає 6 років 6 місяців 12 днів.

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку доводам позивача про незаконність оспорюваного рішення, суд враховує таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Пунктом 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-ІV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV встановлено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Преамбулою Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі-Закон № 1788-ХІІ) визначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

За правилами п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом від 02.03.2015 № 213-VIII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Натомість пунктом "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ в редакції, чинній до внесення змін Законом від 02.03.2015 № 213-VIII, було передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних

роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими

умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт,

професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів

України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше

15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином, до внесення Законом від 02.03.2015 № 213-VIII змін до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, тобто до березня 2015 року, право на пільгову пенсію мали працівники, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими умовами праці за професією, передбаченою Списком № 1, зокрема, жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Конституційний Суд України 23.01.2020 за результатами розгляду справи № 1-5/2018(746/15) прийняв рішення № 1-р/2020, яким:

"… - визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII;

- стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам […]".

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок № 383).

Згідно з пунктом 10 цього Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Як визначено пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне

забезпечення" № 1788-XII Кабінет Міністрів України

16.01.2003 постановою № 36 затвердив Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо

важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає

право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Розділом XIХ. ОХОРОНА ЗДОРОВ`Я Списку № 1, затвердженого Постановою № 36 визначено роботи професії, посади, зокрема, позиція 19 "рентгенолаборанти, у тому числі у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок)

і флюорографічних кабінетах".

Відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV Кабінет Міністрів України

24.06.2016 постановою № 461 затвердив Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461.

Розділом XIХ. ОХОРОНА ЗДОРОВ`Я Списку № 1, затвердженого Постановою № 461 визначено професію "Лікарі-рентгенологи, а також лікарі, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок); молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодші спеціалісти з медичною освітою, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок) ".

Отже, і Постановою № 36, і Постановою № 461, якими затверджені Список № 1, передбачені посади рентгенолаборанта та молодших спеціалістів з медичною освітою рентгенівських відділень.

При вирішенні питання про застосовність до спірних правовідносин положень Закону №1058-IV чи Закону № 1788-XII суд враховує такі правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03.11.2021 за результатами перегляду зразкового рішення №360/3611/20 від 21.04.2021:

" […] Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнані неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим, на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зокрема, для жінок після досягнення 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених у рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік для жінок у 45 років, тоді як другий - у 50 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України").

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV…".

Вирішуючи даний спір, суд враховує висновки Конституційного суду України, викладені у рішенні від 23.01.2020 № 1-р/2020 про те, що застосуванню підлягає стаття 13 Закону №1788-XII у редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: працівники, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1, зокрема, жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Також Конституційний Суд України у рішенні від 23.01.2020 № 1-р/2020 зазначив, що стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Суд встановив, що станом на дату звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії за віком - 10.08.2022, з урахуванням наведеного рішення Конституційного Суду України, чинною є редакція пункту "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII, відповідно до якої право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1, зокрема, жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 у період з 21.01.2010 по даний час працює на посаді рентген лаборанта рентгенологічного відділення КНП "Львівське територіальне медичне об`єднання "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги", тобто за професією передбаченою списком № 1, затвердженим у тому числі Постановою від 24.06.2016 № 461.

Відтак, стаж роботи позивача за професією, що надає їй право на пільгову пенсію відповідно до "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII, складає більше 13 років.

10.08.2022 ОСОБА_1 звернулася до органу ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, маючи на день звернення із цією заявою вік більше 45 років, страховий стаж більше 30 років та пільговий стаж 12 років 6 місяців.

Отже, станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 досягла, визначеного пунктом "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII пенсійного віку при наявності необхідного страхового та пільгового стажу.

За таких обставин, дійшов висновку про протиправність рішення від 17.08.2022 №46 про відмову у призначенні пенсії та його скасування.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача-2 зарахувати позивачці до загального трудового стажу період навчання у Львівському медичному училищі Львівської залізниці з 1994 по 1996 року, суд враховує таке.

Стаття 56 Закону № 1788-XII визначає види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Відповідно до пунктів "в", "д" ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується також військова служба та навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

У свою чергу статтею 62 Закону № 1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж обчислюється в місяцях.

У відзиві на позов відповідач-1 стверджує, що позивач до заяви про призначення пенсії не додала документів, які підтверджують період її навчання у Львівському медичному училищі Львівської залізниці.

Суд погоджується із такими доводами відповідача-1, оскільки трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 не містить запису про періоди навчання позивачки у Львівському медичному училищі Львівської залізниці, а надана суду копія диплому молодшого спеціаліста № 009822 та додатку до нього містить тільки вказівку на рік поступлення до навчального закладу 1994 та дату видачі диплому 02.07.1996.

Відтак, суд вважає, що дані документи не є документами в розумінні норм Порядку №637, що належним чином підтверджують періоди навчання ОСОБА_1 у Львівському медичному училищі Львівської залізниці.

З огляду на зазначене, суд відмовляє позивачці у задоволенні позову в цій частині.

Зважаючи на наведене вище, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII з дати звернення із заявою про призначення пенсії, як це встановлено частиною 1 статті 45 Закону № 1058-IV.

Суд відмічає, що доводи відповідача стосуються відсутності у позивача пільгового стажу та не досягнення віку, необхідного для призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах, обчисленого станом на 02.08.2016, проте такі, на переконання суду, є помилковими, оскільки обчислення стажу та віку без урахування рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 призведе до несправедливого та невиправданого обмеження права позивача на соціальний захист.

З огляду на викладене вище, суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат зі сплати судового збору суд здійснює за правилами ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.08.2022 № 46 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016; ) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи на посаді рентген лаборанта рентгенологічного відділення у відокремленому підрозділі "Лікарня Святого Миколая" комунального некомерційного підприємства "Львівське територіальне медичне об`єднання "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги" лікарні міста Львова" з 03.08.2016 по 30.06.2022 та призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ з дня подання заяви про призначення пенсії 10.08.2022, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49095, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Кисильова О.Й.