Справа № 160/709/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2023 року Справа № 160/709/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/709/23 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалу про відкриття провадження у справі від 17.01.2023 року направлено на податкову адресу відповідача: АДРЕСА_1 , про що свідчить згрупований реєстр рекомендованих відправлень № 46 від 25.01.2023 року,
Згідно з роздруківкою відстеження поштових відправлень: відправлення у точці видачі/доставки.
Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, днем отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі є 01.02.2023 року.
Правом на надання відзиву відповідач не скористався, відзив на позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області суду не надав.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець (далі - ФОП).
Вказана сума податкового боргу складається із:
1. заборгованості по військовому збору, яка виникла у зв`язку з несплатою відповідачем у встановлені терміни грошових зобов?язань у сумі 4, 25 грн згідно податкової декларації № 8586102 від 07.02.2021 року, якою розраховано військовий збір у розмірі 48,00 грн, частково сплачено 43,57 грн, сума грошових зобов?язань складає 4, 25 грн (термін сплати 19.02.2019 року);
Податкову вимогу на адресу відповідача направлено за податковою адресою платника податків рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось без вручення адресатові з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Оскільки податковий борг відповідачем самостійно не погашено, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача податкового боргу.
Згідно з ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.
Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платники податків зобов`язані сплачувати належні суми податків у встановлені законом терміни.
Слід зазначити, що податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (ст. 36 ПК України).
При цьому, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 - 36.3 ст. 36 ПК України).
Платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом, крім випадків, передбачених податковим законодавством (п. 54.1 ст. 54 ПК України).
- несплати відповідачем у встановлені терміни грошових зобов?язань згідно податкової декларації № 8586102 від 07.02.2021 року, якою розраховано військовий збір у розмірі 48,00 грн, частково сплачено 43,57 грн, сума грошових зобов?язань складає 4, 25 грн (термін сплати 19.02.2019 року);
За змістом п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Таким чином, самостійно задекларовані суми зі сплати єдиному податку з фізичних осіб є узгодженими.
Відповідно до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Рішення № 000155/04-36-40-05/ від 25.04.2019 року направлено на податкову адресу відповідача рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось без вручення адресатові з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Враховуючи вимоги ст. 42 Податкового кодексу України, рішення вважається належним чином врученим відповідачеві.

Згідно з п. 54.5 ст. 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи, що рішення про застосування до відповідача фінансових санкцій вважається врученим, проте доказів його оскарження або сплати суми штрафу не надано, сума податкового боргу у розмірі 40 800,00 грн вважається узгодженою.

Згідно з п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п. 42.5 ст. 42 ПК України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Судом встановлено, що податкову вимогу направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням, яка, відповідно до ст. 42 ПК України, вважається отриманою відповідачем.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області направило відповідачу податкову вимогу форми «Ф» за №189743-57/86 від 30.09.2019 року на суму 40800,00 грн, яка вважається отриманою відповідачем 03.01.2020 року.

Станом на день розгляду справи доказів оскарження вимоги форми «Ф» за №189743-57/86 від 30.09.2019 року на суму 40800,00 грн, в судовому чи в адміністративному порядку відповідач не надав.

Таким чином, суд встановив, що відповідач станом на 30.11.2021 року має заборгованість на загальну суму 40804,25 грн, яка виникла в результаті несплати у встановлені терміни сум грошових зобов`язань по єдиному внеску з фізичних осіб та нарахованої пені.

Станом на день розгляду справи відповідач не надав доказів сплати або оскарження податкового боргу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що контролюючим органом належними та допустими доказами підтверджено наявність у позивача податкового боргу у розмірі 40804,25 грн, який підлягає стягненню до бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи відсутність таких заходів у позивача, судовий збір на його користь стягненню з відповідача не підлягає.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу задовольнити.

Стягнути податковий борг з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету у розмірі 40 804,25 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна