Справа № 175/1305/23
Суддя: Ребров С. О.
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/1305/23
Провадження № 2-а/175/14/23
Рішенням

Іменем України

20 березня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.

при секретареві Гейко К.С.

за участю:

представника позивача Косінова Г.М.

відповідача ОСОБА_1

перекладача Зейнал-заде В.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_2 про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України громадянина Азербайджану ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 -

встановив:

20 березня 2023 року позивач Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі представника Косінової Г.М. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України громадянина Азербайджану ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що громадянин Азербайджану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ОСОБА_4 ), довідка про особу видана Павлоградським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області 04.08.2022 року здійснив в`їзд на територію України у особистих справах через пункт пропуску Бориспіль 25.04.2019 року, що підтверджено витягом із системи «Аркан». До органів та підрозділів ДМС з питання продовження строку тимчасового перебування чи отримання документів на право проживання в Україні не звертався, від своєчасного виїзду за межі території України - ухилився.

Позивач в особі представника Косінової Г.М. позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в режимі відеоконференції заперечував щодо позовних вимог, тому як він мав закордонний паспорт, але за колишнім місцем мешкання терміном до 2027 року. Рішення Павлоградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 04 серпня 2022 року отримував, але території України наміру покидати не мав.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно до вимог п. 2 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 04.08.2022 року працівниками Павлоградського відділу ГУ ДМС України у Дніпропетровській області відповідач був запрошений до приміщення Павлоградського відділу ГУ ДМС України у Дніпропетровській області. У результаті перевірки, працівниками було встановлено порушення міграційного законодавства.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ПР МДН № 003803 від 04.08.2022 року було зафіксовано порушення законодавства, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення було винесено постанову за ч.1 ст.203 КупАП серії ПН МДН №003795 від 04.08.2022 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 3400 (три чотириста) грн., 00 коп., який відповідачем сплачено.

В результаті здійсненої перевірки та з пояснень відповідача встановлено, що він прибув на територію України у 2019 році в особистих справах, а отже вважається іноземцем який прибув на територію України на підставі ч. 17 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» без віз та мав право знаходитись на території України не більш як 90 днів протягом 180 днів.

В результаті здійсненої перевірки та з пояснень відповідача встановлено, що він прибув на територію України 25.04.2019 року в особистих справах, а отже вважається іноземцем який прибув на територію України на підставі ч. 17 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» без віз та мав право знаходитись на території України не більш як 90 днів протягом 180 днів.

04.08.2022 за порушення правил перебування на території України та з метою забезпечення положень статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відносно Відповідача, ГУ ДМС України у Дніпропетровській області, відповідно до положень Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 21.05.2012 року за № 806/21119, прийнято рішення № 14 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, яким відповідача було зобов`язано залишити територію України у термін до 03.09.2022 року.

Згідно діючого законодавства України, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначено Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року №3773-VI.

Положеннями ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону, встановлено що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Згідно до ч. 1 ст. 16 Закону, реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону, відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Відповідно до Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України затвердженого КМУ від 15 лютого 2012 р. № 150, а саме пп. 2 п. 2 встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території: не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Положеннями п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», закріплено, що нелегальний мігрант це іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до положень ч.3 ст.30 Закону, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Положеннями абзацу першого ч. 4 ст. 30 вищезазначеного Закону, передбачено що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч. 11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону, іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідач з рішенням ГУ ДМС України у Дніпропетровській області № 14 ознайомлений, але в строк який зазначений в рішенні а саме до 03.09.2022 року не виїхав за межі України та не виконав вищезазначене рішення.

Звертаємо увагу Суду, що рішення № 14 про примусове повернення з України від 04.08.2022 року, Відповідачем не оскаржувалось та станом на теперішній час, не оскаржене.

У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідач тривалий час перебуває на території України, без законних підстав (граничний період тимчасово перебування відповідача на території України, визначений відповідно до законодавства України), що є грубим порушенням законодавства України про правовий статус іноземців;

Дії відповідача порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а також як вбачається з його пояснень норми трудового законодавства (ухилення від виїзду з України після втрати підстав для перебування в Україні передбачених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»; невиконання в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення прийнятого відносно нього, праця без відповідного дозволу);

У відповідача відсутні законні підстави для працевлаштування в Україні, а отже, у відповідача відсутні законні джерела отримання фінансового доходу, що унеможливлює придбання транспортних квитків чи інших проїзних документів а також забезпечення свого перебування та проживання на території України;

Відповідач добровільно не виконав рішення № 14 від 04.08.2022 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни.

Відповідач переховується від працівників поліції та міграційної служби.

Отже, відповідач зухвало ухиляється від виїзду за межі території України, ігноруючи як вимоги чинного законодавства України, так і законні вимоги покинути територію Держави Україна з боку органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції ДМС.

Враховуючи, що відповідач добровільно не виконав прийняте відносно нього рішення про примусове повернення з України від 04.08.2022 року № 14, а також, враховуючи те що, з 2019 року на території України відповідач знаходиться незаконно, підстав для продовження терміну перебування в Україні не має, законних джерел отримання прибутку в Україні не має, дозвільного документу на перебування в Україні не має, у зв`язку з чим відповідач буде ухилятись від виконання рішення про його примусове видворення і надалі, добровільно територію України Відповідач не залишить, керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI та відповідно до вимог розділу 3 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року №353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 22.01.2018 року №38/77), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 21.05.2012 року за №806/21119.

Згідно з положенням абзаців першого та другого ч.1 ст.289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Згідно адміністративного судочинства України завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, конституційного ладу, власності, прав та інтересів підприємств, установ, організацій, встановлення правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання у громадян поваги до Конституції та інших законів України, поваги до гідності та честі інших громадян, виконання своїх обов`язків, правил співжиття, відповідальності перед суспільством.

Розподіл судових витрат вирішити згідно ст.ст.139, 143 КАС України.

Таким чином, в зв`язку із задоволенням позовних вимог та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору судові витрати залишити за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 2, 5-11, 72-77, 78, 159-162, 165, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_2 про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України громадянина Азербайджану ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Азербайджану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на шість місяців, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Негайно виконання рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства громадянина Азербайджану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Ребров