Справа № 520/10918/21
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 р.Справа № 520/10918/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2021, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 24.12.21 року по справі № 520/10918/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ФІШИНГ РОІ"

до Харківської митниці

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ФІШИНГ РОІ" ( далі - позивач, ТОВ "КОМПАНІЯ ФІШИНГ РОІ" ) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби, у якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просило суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Слобожанської митниці Державної Митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA 807000/2021/000286/2 від 19.02.2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство при здійсненні митного оформлення товару надало всі необхідні та достатні документи, передбачені ч.2 ст. 53 МК України, які чітко ідентифікували товар та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Натомість, Митниця в порушення норм МК України безпідставно прийняла оскаржуване рішення та неправомірно застосувала другорядний (резервний) метод визначення митної вартості товару, імпортованого позивачем.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 було проведено заміну відповідача - Слобожанську митницю Держмитслужби на Харківську митницю () (далі -відповідач).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Слобожанської митниці Державної Митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA 807000/2021/000286/2 від 19.02.2021 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці (код ЄДРПОУ ВП: 44017626) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ФІШІНГ РОІ" витраті зі сплати судового збору у розмірі 2 270 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "КОМПАНІЯ ФІШІНГ РОІ".

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що в результаті вивчення поданих позивачем до митного оформлення документів, перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, оформлених митницями ДМС України раніше, було встановлено, що задекларований рівень вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені у митному відношенні іншими митницями ДФС раніше (товар №1, товар №2).

Також вказано, що подані до митного оформлення документи (зовнішньоекономічна угода, інвойс, платіжне доручення стосовно часткової оплати товару, документи стосовно вартості транспортних витрат, експортна ВМД країни відправлення) не підтверджують у повній мірі задекларований найменший рівень митної вартості. Крім того, до митного оформлення подані не всі документи, оскільки відповідно до Договору передбачено, що в момент передачі товару необхідно передати покупцю оригінали інвойсів, пакувальних листів, копію експортної накладної та інші документи для розмитнення, однак до митного оформлення експортну накладну не було надано.

Також вказує, що у митній декларації країни відправлення зазначено інший номер коносаменту, аніж той, що був поданий до митного оформлення. Також, позивачем не було надано належного документального підтвердження об`єктивної оцінки наданих транспортно-експедиційних послуг.

Позивач правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що між ТОВ "КОМПАНІЯ ФІШІНГ РОІ" (Покупець) та SHIJIAZHUANG DELLEE MING GARMENTS CO., LTD (Продавець) 11.09.2020 року укладено Контракт № 8 (т. 1 а.с. 19-23).

На підставі вказаного контракту та супроводжувальних документів Продавець (SHIJIAZHUANG DELLEE MING GARMENTS CO., LTD) здійснив на адресу позивача поставку товару, визначеного у Специфікації № 1 від 11.09.2020 року, а саме: Товар №1: Дощові костюми (rain suit) DM164 у кількості 1600 шт. за ціною 4.90$ (доларів США) на загальну суму 7 840$ (доларів США); Товар №2: Дощові пончо (rain poncho) DM136 у кількості 2000 шт. за ціною 3.40$ (доларів США) на загальну суму 6 800$ (доларів США).

Загальна вартість поставленої продукції згідно зі специфікацією № 1 від 11.09.2020 року, яка є невід`ємною частиною Контракту № 8 від 11.09.2020 року складає 14 640$ (чотирнадцять тисяч шістсот сорок доларів США).

Оплата здійснена в безготівковий спосіб, що підтверджується платіжними дорученнями в іноземній валюті від 25.09.2020 року в сумі 4392 доларів США, від 03.12.2020 в сумі 10 248 доларів США (т. 1 а.с. 28-29).

Товар ввезено на умовах поставки FOB, згідно з INCOTERMS 2010, на виконання умов Контракту від 11.09.2020 № 8 між позивачем та SHIJIAZHUANG DELLEE MING GARMENTS CO., LTD.

До митного оформлення товарів позивачем до митного органу подано 18.02.2020 року митну декларацію № UA807170/2021/008998, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору у сумі 14 640 долларів США (т. 1 а.с. 24-26).

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією № UA807170/2021/008998 позивачем подано: - пакувальний лист (Packing list) № б/н від 03.12.2020 року; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) № 20DM4083 від 11.09.2020 року; коносамент (Bill of lading) № SHAODS171154 від 24.12.2020 року; автотранспортну накладну (Road consignment note) № 171154 від 13.02.2020 року; декларацію про походження товару (Declaration of origin) № б/н (до інвойса № 20DM4083) від 03.12.2020 року; платіжні документи, що підтверджують вартість товару № 17JBKLK9 від 25.09.2020 року та № 24JBKLKC від 03.12.2020 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) №8 від 11.09.2020 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору Специфікацію № 1 від 11.09.2020 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 121 від 10.02.2021 року; договір про надання послуг митного брокера № 04-12/18 від 04.12.2018 року; інші некласифіковані документи технічні документи від 11.09.2020 року; копію митної декларації країни відправлення № 04030066 від 16.12.2020 року.

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів (т. 1 а.с. 93-99).

На вимогу митного органу декларантом додатково подано наступні документи: лист SHIJIAZHUANG DELLEE MING GARMENTS CO., LTD щодо помилки в назві виробника вказаній на бірці товару; лист від 18.02.2021 року № 3 щодо виробника товару по контракту; лист від 18.02.2021 року № 2 про те, що Покупець та Продавець не являються взаємопов`язаними особами, відсутні обмеження на використання придбаних товарів, Покупець не здійснює будь-яких ліцензійних платежів та роялті, а також про відсутність інших умов та застережень, передбачених ст. 58 МК України (т. 1 а.с. 43-47).

19.02.2021 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості № UA807000/2021/000286/2 та картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА 807170/2021/00239 (т. 1 а.с. 16-18).

Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи в повному обсязі позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення Слобожанської митниці Державної Митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA 807000/2021/000286/2 від 19.02.2021 року прийнято відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для їх прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, колегія суддів зазначає наступне.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положення ст. 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Із положень частин 1 та 2 ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

За приписами ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

За положеннями статей 57, 58 МК України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Колегія суддів зазначає, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

Водночас, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 19.03.2019 по справі 810/4116/17, від 13.10.2020 по справі № 826/13139/15.

При цьому, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 по справі 809/1469/16.

Судовим розглядом встановлено, що митне оформлення товарів здійснювалось позивачем за основним методом (ціною договору).

Позивачем до митного оформлення подано митні декларації, а також документи на підтвердження вартості товарів, що поставляються в Україну.

Відповідачем за результатами розгляду митних декларацій та документів прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2021/000286/2 від 19.02.2021.

У графі 33 зазначеного рішення в якості причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору, зазначено: відповідно до ч.1 ст.337 Митного кодексу (далі -МКУ) перевірка документів та відомостей , які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені МКУ. Згідно з вимогами п.2 ч .2 ст. 52 МКУ декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних що піддаються обчисленню. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості та письмово запитувати у декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МКУ додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості. У зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка була сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме : 1) у митній декларації країни відправлення вказано іншій номер коносаменту, ніж поданий до митного оформлення та зазначений у довідці щодо транспортних витрат, дата оформлення митної декларації країни відправлення раніше, ніж дата оформлення поданого до митного оформлення коносаменту; 2) довідка та рахунок щодо транспортних витрат надані від особи, яка безпосередньо не транспортувала товар, виходячи з наданого до митного оформлення коносаменту. Разом з тим договір щодо надання транспортних послуг до митного оформлення декларантом надано не було. Таким чином ця складова митної вартості документально декларантом не підтверджена; 3) у ході митного огляду виявлено що виробник товару відрізняється із заявленим у ВМД. Наявний: «Фужою Ріверсані Вотерпруф Гармент & Бег Мфг, ЛТД», а заявлений (за ВМД): «Shijiazhuang Dell Ming Garments Co., Ltd.».

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор-2006 » та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості подібних оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час становить: товар 1) 7,51 доларів США/кг, товар 2) 11,80 доларів США/кг. Враховуючи вищезазначене, митну вартість даного товару скориговано до цього рівня.

Джерелом інформації для даного Рішення є наявна в митному органі цінова інформація за фактами митних оформлень ЄАІС: МД № СІА408020/2021/1992 від 22.01.2021, № СІА100130/2020/708978 від 02.12.2020. При прийнятті даного Рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДФС України від 11.09.15 № 689. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом відповідно до статті 64 МК Укріїни. Розрахунок митної вартості складає: товар) 7,51 доларів США/кг, товар 2) 11,80 доларів США/кг.

Доводи апелянта про те, що у митній декларації країни відправлення вказано іншій номер коносаменту, ніж поданий до митного оформлення та зазначений у довідці щодо транспортних витрат, дата оформлення митної декларації країни відправлення раніше, ніж дата оформлення поданого до митного оформлення коносаменту, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не впливають на митну вартість товару, не вказують про недійсність чи підробку вказаних документів, оскільки є виключно технічними помилками в реквізитах того чи іншого документу, та не містять в собі інформації щодо виду, номенклатури, кількості та вартості товарів, які поставляються.

Колегія суддів також зазначає, що відповідно до ст. 53 МК України, копія експортної митної декларації не є документом, який надається обов`язково (тільки в якості додаткового доказу на обґрунтовану вимогу митниці), а морський коносамент взагалі не є документом, що підтверджує митну вартість товару. Разом з цим, варто зазначити, що ні позивач ні декларант не могли вплинути на зміст Експортної декларації країни відправлення, оскільки не відповідають за її заповнення, а отже зауваження відповідача в цій частині є необґрунтованими.

Щодо доводів апелянта, що довідка та рахунок щодо транспортних витрат надані від особи, яка безпосередньо не транспортувала товар, виходячи з наданого до митного оформлення коносаменту. Разом з тим, договір щодо надання транспортних послуг до митного оформлення декларантом надано не було, а тому ця складова митної вартості документально декларантом не підтверджена, колегія суддів вказує таке.

Умовами Контракту № 8 від 11.09.2020 року між ТОВ "КОМПАНІЯ ФІШІНГ РОІ" (Покупець) та SHIJIAZHUANG DELLEE MING GARMENTS CO., LTD (Продавець) визначено, що продавець поставляє покупцю товар на умовах FOB, згідно INCOTERMS 2010 (пункту 3.1).

Відповідно до умов поставки FOB (Free on Board / Вільно на борту), згідно INCOTERMS 2010, ФРАНКО БОРТ (... назва порту відвантаження), що продавець виконав свої обов`язки поставки, коли товар перейшов на борт судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту всі витрати і ризики втрати або пошкодження товару повинен нести покупець.

За умовами термін FOB зобов`язує продавця здійснити митне оформлення товару для експорту. Даний термін може застосовуватися виключно у випадках доставки товару морським або внутрішнім водним транспортом. Якщо сторони не збираються поставити товар на борту судна, слід застосовувати термін FCA.

Отже, витрати на транспортування товарів до порту, а також витрати на навантаження, вивантаження та обробку товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту вже включені Продавцем у фактурну вартість товару, а тому додаткові витрати на транспортування товару до порту, згідно з вимогами частини десятої статті 58 МК України позивач не поніс.

Таким чином, посилання відповідача на відсутність договору про надання транспортних послуг жодним чином не впливає на митну вартість товару та є безпідставним.

Доводи апелянта, що у ході митного огляду виявлено що виробник товару відрізняється із заявленим у ВМД. Наявний: «Фужою Ріверсані Вотерпруф Гармент & Бег Мфг, ЛТД», а заявлений (за ВМД): «Shijiazhuang Dell Ming Garments Co., Ltd.» колегія суддів відхиляє, оскільки декларантом на запит митниці додатково подано лист Продавця (він же виробник Товару) SHIJIAZHUANG DELLEE MING GARMENTS CO., LTD в якому повідомлено, що на товарі, який надійшов згідно з інвойсом № 20DM4083 було вказано на бірці неправильного виробника, у зв`язку з чим, правильно вважати виробником Компанію SHIJIAZHUANG DELLEE MING GARMENTS CO., LTD (а.с. 43).

Щодо обґрунтування числового значення митної вартості товарів, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 55 МК визначено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 згаданого Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, відображеною у постанові від 18 серпня 2021 року у справі № 160/4944/19 та у постанові від 4 листопада 2021 року у справі №120/2634/19-а.

Натомість, як правомірно вказано судом першої інстанції, спірне рішення про коригування митної вартості не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованих митним органом та фактів, які вплинули на такі коригування, зокрема, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки.

Відповідач обмежився лише посиланням на номери та дату митних декларацій, які були взяті за основу для коригування митної вартості оцінюваних товарів, не навівши при цьому жодних пояснень зроблених коригувань, зокрема, не зазначив митна вартість якого товару (назва, характеристики, код за УКТ ЗЕД) бралася за основу, торгову марку, фактурну вартість, та інші комерційні умови поставки, не здійснив порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, та не обґрунтував правомірність застосування такої інформації у випадку позивача, а також не відобразив у спірному рішенні взаємозв`язок між (1) різницею параметрів оцінюваного товару та товару, взятого за основу для коригування та (2) розбіжностями цін оцінюваних товарів та товару, взятого за основу для коригування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як правомірно враховано судом першої інстанції, позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. Натомість контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення Слобожанської митниці Державної Митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA 807000/2021/000286/2 від 19.02.2021 року та прийнята картка відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА 807170/2021/00239 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Наведені ж в апеляційній скарзі доводи не спростовують і не містять вагомих та обґрунтованих аргументів, які б давали підстави стверджувати про інше, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Ураховуючи те, що за наслідками апеляційного перегляду цієї справи рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, тому відсутні правові підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 по справі № 520/10918/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Курило
Судді С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 20.03.2023 року