Справа № 640/11426/20
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Кучми А.Ю., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Мельник К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом Міністерства оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка до ОСОБА_1 про стягнення витрат

В С Т А Н О В И Л А:

Міністерство оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило суд стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Міністерства оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка фактичні витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі у сумі: 638378 (шістсот тридцять вісім тисяч триста сімдесят вісім) грн. 94 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 було відраховано зі списків курсантів з Військового інституту через недисциплінованість. Відповідно до наказу начальника Військового інституту від 29.04.2020 № 11 РС, достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) через недисциплінованість. ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу з 29.04.2020. Утримання ОСОБА_1 у Військовому інституті здійснювалось шляхом здійснення грошового, речового, продовольчого, та забезпечення комунальними послугами та енергоносіями. Відповідно до частини 10 статі 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", курсанти в разі дострокового розірвання контракту через недисциплінованість відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органом виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язанні з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Міністерства оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка фактичні витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі у сумі: 638 378 (шістсот тридцять вісім тисяч триста сімдесят вісім) грн. 94 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом начальника Військового інституту від 25.08.2015 № 175, на підставі наказу Ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 01.08.2015 року № 2290-33, від 22.07.2019 № 2001-33, ОСОБА_1 зараховано курсантом за спеціальністю "Психологія" до Військового інституту та поставлено на всі види забезпечення з 25.08.2015.

25.08.2018 відповідно до Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, між Міністерством оборони України в особі начальника Військового інституту та ОСОБА_1 було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищого навчального закладу.

На підставі наказу Ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 28.04.2020 № 1215-33, відповідно до наказу начальника Військового інституту (по особовому складу) від 29.04.2020 № 11 РС з ОСОБА_1 достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) через недисциплінованість.

Відповідно до наказу начальника Військового інституту (по стройовій частині) від 29.04.2020 № 91, ОСОБА_1 виключено із списків особового складу з 29.04.2020.

Згідно з довідками-розрахунками відповідних служб Військового інституту, витрати на утримання ОСОБА_1 пов`язані: з грошовим забезпеченням - 483905,11 грн, з речовим забезпеченням - 22630,34 грн., з продовольчим забезпеченням - 127659,43 грн., з медичного забезпечення - 19,21 грн., із забезпечення комунальними послугами та енергоносіями складають - 4164, 85 грн. Загальна сума витрат на утримання становить 638378,94 грн.

Оскільки відповідачем не було сплачено дану суму у добровільному порядку, позивач вважає, що наявні підстави для стягнення через суд з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Міністерства оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка фактичні витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі у сумі: 638378 грн. 94 коп., що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що фактичні витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 у вищому військовому навчальному закладі є доведеними та обґрунтованими, тому підлягають стягненню, а позов підлягає задоволенню.

В свою чергу, надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.

Згідно ч. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», до видів військової служби належить також військова служба (навчання) курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути. Порядок проходження військової служби (навчання) на посадах курсантів зазначених вищих навчальних закладів регулюється також Положенням про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищих навчальних закладів, військових підрозділів вищих навчальних закладів, затверджених Указом Президента України від 07.11.2001 року № 1053/2001.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІ1 курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби па посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерською складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотною складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "є", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року N 964 затверджено Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти (далі - Порядок № 964), який визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - заклади вищої освіти) відповідно до підпунктів "д","с","є", "з","и" пункту 1 та підпунктів "д", "є", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти (далі - витрати).

Згідно п. 3 Порядку № 964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно до п. 5 Порядку № 964, витрати відшкодовуються у повному розмірі курсантами, які навчаються понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, за період навчання, що перевищує цей строк.

Пунктом 6 Порядку № 964 передбачено, що витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців за відповідною військовою спеціальністю курсантами, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби, - за період навчання, який відповідає строку строкової військової служби.

Пунктом 7 Порядку № 964 передбачено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Згідно п. 67 Порядку № 964, надання курсантам грошового, речового, продовольчого, житлового та інших видів забезпечення здійснюється за рахунок державного бюджету.

На виконання п. 3 Порядку Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ "Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах" від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах.

Відповідно до вимог п. 170 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, відрахування з вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, поновлення на навчанні курсантів (слухачів) чи переведення їх з одного вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти до іншого проводиться в порядку, визначеному Міністерством оборони України та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти і науки, відповідно до вимог цього Положення.

Згідно п. 2.15. Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, питання припинення контракту про проходження курсантами служби (навчання) у військових навчальних закладах та відрахування з навчання за іншими підставами визначаються Інструкцією про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 24 грудня 1997 року № 490, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 лютого 1998 року за № 89/2529 (далі - Інструкція про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів).

Пунктом 3.2. Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 24 грудня 1997 року № 490 передбачено, що курсант (слухач) може бути відрахований з вищого військового навчального закладу: за академічну неуспішність, за недисциплінованість; за станом здоров`я, на основі висновку військово-лікарської комісії через сімейні обставини та інші важливі причини, перелік яких визначений Кабінетом Міністрів України; у зв`язку зі скороченням штатів або організаційними заходами, в разі неможливості використання на військовій службі; через небажання продовжувати навчання (для курсантів перших курсів); у зв`язку з розірванням контракту; у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до вимог п. 2.3. Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, у разі дострокового розірвання контракту, остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення здійснюється на підставі довідок-розрахунків, складених відповідними службами забезпечення навчального процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Витягу із Наказу начальника військового інституту КНУ ім. Т. Шевченка (по стройовій частині) від 25.08.2015 року № 175 старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , який прибув 25 серпня 2015 року з військової частини польова пошта НОМЕР_1 , зараховано у списки студентів Київського національного університету імені Тараса Шевченка наказом Ректора від 01.08.2015 № 2290-33 за спеціальністю „Психологія", зараховано до списків першого курсу особового складу Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, призначено на посаду - курсант та зараховано на всі види забезпечення з 25 серпня 2015 року, а на продовольче забезпечення за нормою харчування № 1 (загальновійськова для курсантів) з 25 серпня 2015 року з обіду. Підстава: витяг з наказу Ректора від 01.08.2015 № 2290-33 (вх. № 2146 від 01.08.2015), припис командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 21.08.2015 № 64, продовольчий атестат № 34. рапорт начальника військового гуманітарно-лінгвістичного факультету полковника ОСОБА_2 (вх. № 3342 віл 25.08.2015).

28 квітня 2020 року Київським національним університетом імені Тараса Шевченка, Військовий інститут, видано наказ №1215-33 Про відрахування курсанта ОС «магістр» денна форма навчання за державним замовленням, згідно якого вирішено відрахувати зі складу курсантів Військового інституту 1-го року навчання за ступенем освіти «магістр», спеціальність 053 «Психологія», старшого солдата ОСОБА_1 , через недисциплінованість з 21.04.2020.

Згідно Витягу із Наказу начальника військового інституту КНУ ім. Т. Шевченка (по особовому складу) від 29.04.2020 №11РС, увільнено від займаних посад, відраховано зі списків курсантів за недисциплінованість, припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) у ЗСУ курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти достроково через недисциплінованість, через службову невідповідність та звільнено з військової служби у запас за пп.«д» (через службову невідповідність): - старшого солдата ОСОБА_1 , курсанта 511 пс навчальної групи військового гуманітарно-лінгвістичного факультету. Зобов`язано старшого солдата ОСОБА_1 відшкодувати витрати пов`язані з утриманням у Військовому інституті КНУ ім. Т. Шевченка в сумі 638 378,94 грн

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив військову службу (навчання) курсанта вищого навчального закладу, який має у своєму складі військовий інститут, перебуваючи на посаді курсанта 511-пс навчальної групи військового гуманітарно-лінгвістичного факультету за спеціальністю «Психологія», яка є публічною службою.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 було відраховано та звільнено з військової служби у запас за підпунктом «д» (через службову невідповідність) та виключено із списків особового складу від 29.04.2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в обґрунтування ціни позову наводяться розрахунок відшкодування витрат на утримання у вищому навчальному закладі, до якого входять, зокрема:

- грошове забезпечення в розмірі 483 905 грн. 11 коп.;

- речове забезпечення в розмірі 22 630 грн. 34 коп.;

- продовольче забезпечення в розмірі 127 659 грн. 43 коп.;

- медичне забезпечення в розмірі 19 грн. 21 коп.

- забезпечення комунальними послугами та енергоносіями в розмірі 4164 грн. 85 коп.

Відповідно до п. 2.1.1. Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців.

Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, шо підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Відповідно до п. 2.1.3. Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманцям курсантів у витих навчальних закладах, витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами.

Згідно п. 2.1.3.1. Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів вищих навчальних закладах, для курсантів, які підпадають під дію пункту 5 Порядку 964-2006-п ), утримання провадиться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником речової служби, про вартість фактично отриманого речового майна та лазнс-прально забезпечення.

Відповідно до п. 2.1.2. Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.

Відповідно до п. 2.1.2.1. Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, для курсантів, які підпадають під дію пункту 5 Порядку ( 964 - 2006-п), утримання провадиться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби, за визначений період навчання (у тому числі перебування на стажуванні, на лікуванні, на польовому виході тощо, за винятком терміну - перебування у 2 відпустках).

Відповідно до п. 2.1.4. Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, для курсантів, витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

Відповідно до п. 2.1.4.1. Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку (964-2006-п ), відшкодовують вартість фактично отриманих послуг за відповідний період навчання.

Відповідно до п. 2.1.6. Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Відповідно до п. 2.3. Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних, втрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.

Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ.

У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнену та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ.

В свою чергу слід зазначити, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій з 2015 року.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що з серпня 2015 року до цього часу, ОСОБА_1 був і залишається сумлінним виконавцем військового обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Колегія суддів звертає увагу, що державні гарантії та пільги, які держава України створює для ветеранів війни визначені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII) та Законом України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей"

Гарантії щодо надання державної цільової підтримки для здобуття професійної (професійно-технічної) фахової передвищої та вищої освіти у вигляді повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, на відповідача як учасника бойових дій поширюються, відповідно до частини сьомої та восьмої статті 12 Закону №. 3551-XII, якою передбачено, що держава забезпечує учасникам бойових дій та їхнім дітям, у тому числі дітям, які навчаються за денною формою навчання у закладах професійної фахової передвищої (професійно-технічної) та вищих навчальних закладах. - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, державну цільову підтримку для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти у державних та комунальних навчальних закладах. Державна цільова підтримка для здобуття професійно-технічної та вищої освіти надається у вигляді, зокрема, повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Відповідно до статті 13 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011 -XII "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII) військовослужбовці мають право на навчання (у тому числі на отримання післядипломної освіти) у військових навчальних закладах, відповідних підрозділах підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації військовослужбовців. Військовослужбовцям, які прийняті на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу після здобуття базової або повної вищої освіти за державним замовленням, дозволяється навчатися в інших вищих навчальних закладах без відриву від служби після проходження ними строку служби, який дорівнює часу їхнього навчання для здобуття попередньої вищої освіти. Іншим категоріям військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, дозволяється навчатися в інших вищих навчальних закладах без відриву від служби в порядку, визначеному відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2016 року № 975 затверджено Порядок та умови надання державної цільової підтримки деяким категоріям громадян для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти (далі - Порядок і умов № 975).

Порядок та умови № 975 визначають механізм надання державної цільової підтримки деяким категоріям громадян для здобуття професійної (професійно- технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються у державних або комунальних закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, зокрема, особам, визнаним учасниками бойових дій, особами з інвалідністю внаслідок війни, постраждалими учасниками Революції Гідності відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Згідно п. 4 Порядку та умов № 975 державна цільова підтримка надається особам, зазначеним у пункті 1 цих Порядку та умов, у вигляді:

- повної оплати навчання для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти за певним освітньо-кваліфікаційним рівнем (рівнем вищої освіти) за рахунок коштів загального фонду державного або місцевих бюджетів - у разі зарахування на місця державного (регіонального) замовлення відповідно до умов та правил прийому (з урахуванням квот, установлених відповідно до законодавства);

- соціальної стипендії для осіб, які навчаються за державним або регіональним замовленням за денною формою навчання;

- безоплатного забезпечення підручниками - за рахунок бібліотечного фонду відповідного закладу освіти;

- безоплатного доступу до Інтернету, систем баз даних у державних та комунальних закладах освіти.

Особам, зазначеним у підпунктах 1-4 пункту 1 Порядку та умов, які навчаються за денною формою навчання, державна цільова підтримка на проживання в учнівських та студентських гуртожитках надається у вигляді безоплатного проживання.

Таким чином, оскільки, ОСОБА_1 , маючи пільги та гарантії, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як учасник бойових дій, вступив на навчання, оплата за навчання у військових закладах не передбачена.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 був зарахований з 01 серпня 2015 року курсантом першого курсу денної форми навчання та у 2019 році здобув рівень вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівень бакалавр, тобто, навчався 4 роки та здобув базову вищу освіту (диплом НОМЕР_2 ).

Водночас, згідно наказу Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 22 липня 2019 року №2001-33 ОСОБА_1 було зараховано з 01 серпня 2019 року курсантом першого курсу денної форми навчання за ступенем вищої освіти «магістр».

Відповідно до вимог п. 2.1. Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 на військову службу за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського, офіцерського складу, а також на навчання курсантів військових навчальних закладів приймаються громадяни України, визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», та військовослужбовці інших військових формувань із зарахуванням їх до списків особового складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту.

Згідно п. 2.2 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, строк Контракту про проходження військової служби розпочинається з дня набрання ним чинності. Підготовка, подання на підпис, реєстрація, розсилка і доведення наказів по особовому складу здійснюються в службах персоналу (структурних підрозділах), підпорядкованих посадовим особам, які відповідно до пункту 12 Положення мають право видавати накази по особовому складу.

Контракт про проходження військової служби з громадянами, прийнятими на військову службу за контрактом, набирає чинності з дня зарахування до списків особового складу військової частини для таких осіб:

громадян, які є особами офіцерського складу запасу;

громадян призовного віку, які мають вищу, фахову передвищу, професійну (професійно-технічну) освіту, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкову військову службу;

військовозобов`язаних, а також осіб жіночої статі, які не мають військових звань офіцерського складу;

військовослужбовців, які прибули для проходження військової служби до Збройних Сил України з інших військових формувань.

Контракт про проходження військової служби набирає чинності з дня його укладення для:

осіб офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу;

військовослужбовців строкової служби;

військовослужбовців, у яких в особливий період закінчився строк Контракту про проходження військової служби і дія якого продовжена, у разі продовження військової служби за новим контрактом після оголошення демобілізації;

військовослужбовців, строк Контракту про проходження військової служби яких продовжено в порядку, визначеному пунктами 31- 33 Положення, у разі продовження військової служби за новим контрактом.

З особами, які виявили бажання навчатись у військовому навчальному закладі та успішно склали вступні випробування, укладається Контракт про навчання, що набирає чинності з дня призначення громадянина на посаду курсанта військового навчального закладу.

Контракт про проходження військової служби з громадянами, прийнятими на військову службу за контрактом, набирає чинності з дня присвоєння військового звання офіцерського складу:

із військовослужбовцями, які закінчили військові навчальні заклади;

із військовослужбовцями, яким присвоюється первинне військове звання офіцерського складу.

З військовослужбовцями, які закінчили військові навчальні заклади за програмою підготовки для проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу, Контракт про проходження військової служби набирає чинності з дня призначення на посади осіб сержантського і старшинського складу.

З особами офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу та з військовослужбовцями, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, Контракт про проходження військової служби набирає чинності з дня видання наказу про їх прийняття на військову службу за контрактом.

Відповідно до вимог 2.15 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 після отримання ступеня вищої освіти «бакалавр», зарахування на навчання для здобуття ступеня вищої освіти «магістр» зі студентами, які навчаються у закладах вищої освіти за схемою підготовки «студент - курсант», і курсантами, які навчаються для отримання ступеня вищої освіти «магістр», а також протягом місяця після переведення на останній курс навчання з курсантами, які навчаються для отримання ступеня вищої освіти «бакалавр», або освітньо-професійного ступеня фахової передвищої освіти «фаховий молодший бакалавр» та які готуються для потреб Збройних Сил України, керівником військового навчального закладу укладаються Контракти про проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу або Контракти про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу, які набудуть чинності:

для студентів і курсантів, які проходили підготовку для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу, з дати присвоєння первинного офіцерського звання;

для курсантів, які проходили підготовку для проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу, з дня призначення на посади осіб сержантського та старшинського складу після закінчення навчання.

З цієї ж дати закінчується дія Контракту про навчання курсантами військових навчальних закладів.

З громадянами, які в добровільному порядку зараховуються на курси за програмою підготовки офіцерів тактичного рівня перед початком навчання укладаються Контракти про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу та Контракти про проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення підготовки. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу набуває чинності після успішного закінчення курсів з дати присвоєння первинного офіцерського звання. З цієї самої дати закінчується дія Контракту про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу.

З курсантами останнього курсу навчання, які готуються для потреб інших військових формувань, Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між ними і державою, від імені якої виступає керівник утвореного відповідно до законодавства військового формування України.

У разі відмови керівника іншого військового формування від укладення Контракту про проходження військової служби з курсантами, які готувались до проходження військової служби за контрактом за його замовленням, ці випускники військових навчальних закладів:

призначаються в Збройні Сили України на посади офіцерського складу за отриманими спеціальностями, а у разі неможливості - за спеціальностями, спорідненими з ними у межах одного напряму підготовки;

звільняються з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту з присвоєнням військового звання лейтенанта запасу в порядку, визначеному пунктом 53 Положення.

Таким чином, з огляду на викладене, ОСОБА_1 отримавши вищу освіту за овітньо -кваліфікаційним рівнем «бакалавр» мав право на укладення Контракту про проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу або Контракту про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу.

З матеріалів справи вбачається, що Контрактом про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу було передбачено відшкодування Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому курсант проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

В свою чергу слід зазначити, що п. 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 передбачено, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.

У добровільному порядку громадяни проходять:

- військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти);

- військову службу за контрактом осіб рядового складу;

- військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;

- військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

З громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт.

За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у 2019 році здобув базову вищу освіту (диплом НОМЕР_2 ) за освітньо-кваліфікаційним рівень бакалавр, та виявив бажання продовжити навчання за ступенем вищої освіти «магістр».

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що 28.04.2020 року на підставі наказу Ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка №1215-33, відповідно до наказу начальника Військового інституту (по особовому складу) від 29.04.2020 № 11 РС з ОСОБА_1 достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання). Згідно наказу начальника Військового інституту (по стройовій частині) від 29.04.2020 № 91, ОСОБА_1 виключено із списків особового складу з 29.04.2020.

Водночас, Міністерство оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, звертаючись до суду із даним позовом просило стягнути з ОСОБА_1 фактичні витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі за весь період навчання з 2015 року до 29 квітня 2020 року, що не є співмірним, оскільки ОСОБА_1 було відраховано зі складу курсантів Військового інституту 1-го року навчання за ступенем освіти «магістр».

Також, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 окрім навчання проходив військову службу, його утримання за своєю суттю є винагородою за несення військової служби, а тому така винагорода (грошове забезпечення) не підлягає відшкодуванню в судовому порядку навіть за умови дострокового розірвання Контракту.

Крім того, слід зазначити, що Міністерством оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка було порушено процедуру досудового врегулювання спору.

Як вбачається з матеріалів справи, Міністерство оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка направило ОСОБА_1 вимогу про добровільне відшкодування грошового забезпечення на адресу - АДРЕСА_1 .

Водночас, в матеріалах справи міститься довідка Адресного бюро, згідно якої місце реєстрації ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 .

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що Міністерство оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка направляючи вимогу про добровільне відшкодування грошового забезпечення від 20.05.2020 року вказало невірну адресу місця реєстрації ОСОБА_1 , що позбавило відповідача права бути обізнаним про наявність даної вимоги від 20.05.2020 року та права ОСОБА_1 на висловлення своєї позиції по відношенню до даної вимоги.

Крім того, слід зазначити, що у досудовій вимозі від 20.05.2020 року позивач не вказав строк, впродовж якого необхідно добровільно виконати вимогу, оскільки, згідно досудової вимоги від 20.05.2020 року Міністерство оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка зазначило: «...Ви зобов`язані якнайшвидше сплатити кошти у сумі 638 378 гривень 94 коп.». Отже, відповідачу не було встановлено конкретний строк впродовж якого він мав добровільно сплатити кошти.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що Міністерство оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, порушило процедуру досудового врегулювання спору, а саме - направлено на неіснуючу адресу відповідача вимогу, що унеможливлювало висловлення будь-якої позиції ОСОБА_1 щодо добровільного виконання даної вимоги, та не встановлено відповідачу строк на добровільне виконання вказаної вимоги, з моменту її отримання.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що навчання курсантів вищих військових навчальних закладів є окремим видом військової служби, що вказує па особливий порядок правового регулювання вказаного виду військової служби. Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Водночас, стягнення коштів з відповідача є втручанням у право власності на майно, а саме конвенційне право мирно володіти своїм майном.

Стаття 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на публічній службі за контрактом був відрахований з навчання у зв`язку із службовою невідповідністю. Вказані обставини стали підставою для припинення (розірвання) Контракту про проходження військової служби (навчання), якій був чинним з 25.08.2015 до 29.04.2020 включно.

Наслідки дострокового розірвання контракту за таких умов для курсанта встановлені частиною десятою статті 25 Закону та передбачають відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі. Законами України не наведений перелік витрат, пов`язаних із утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, у зв`язку із чим слід зазначити про невідповідність закону критерію якості та передбачуваності для особи.

Також Закон, або інші закони, не встановлюють обов`язку відшкодування грошового забезпечення військовослужбовця у разі припинення військової служби. Умови спірного відшкодування установлені Порядком № 964 та Наказом № 491, які передбачають здійснення відшкодування у розмірі фактичних витрат пов`язаних із утриманням під час навчання, зокрема, по грошовому забезпеченню.

Згідно із пунктом 168.5 статті ПК України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян. Водночас, пунктом 13 Порядку № 260 встановлено, що грошове забезпечення, виплачене в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, які діяли на дату виплати, поверненню не підлягає.

Таким чином, у Законах України є відсутніми умови щодо відшкодування, повернення правильно обрахованих та виплачених сум грошового забезпечення військовослужбовця, у тому числі з підстав розірвання контракту, звільнення з військової служби, навіть з підстав притягнення до відповідальності.

Оскільки грошове забезпечення військовослужбовця, за своїм змістом, є винагородою за державну службу особливого характеру, суд вважає, що виплата грошового забезпечення є мінімальною державною гарантією в оплаті праці (професійної діяльності), гарантією соціального захисту військовослужбовця, а тому грошове забезпечення відповідача, за період з 25.08.2015 но 29.04.2020 року було винагородою ОСОБА_1 за несення військової служби, а не грошовим утриманням під час навчання, а тому винагорода за проходження військової служби не може підлягати відшкодуванню в судовому порядку. Єдиними складовими грошового забезпечення, які можуть бути предметом спору є утримання речового, медичного та витрат на комунальні послуги.

Отже, з огляду на викладене, вимога Міністерства оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка про відшкодування грошового забезпечення, (яке за своїм змістом було винагородою за несення військової служби), не була пов`язана із грошовим утриманням пов`язаним із навчанням, не підлягає задоволенню.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. В свою чергу доводи апелянта заслуговують уваги, оскільки спростовують висновки суду першої інстанції.

Враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного.

Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи невірно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, у зв`язку з чим прийняв незаконне та необґрунтоване рішення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Частиною 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо: суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування, та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2022 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Міністерства оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді А.Ю. Кучма

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови складено «20» березня 2023 року.