Справа № 560/8999/22
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/8999/22 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

21 березня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просила визнати протиправними та скасувати повністю податкові повідомлення-рішення від 17.01.2022 №002680710 та від 17.01.2022 №002670710.

Позовні вимоги мотивовані тим, що до складу доходу не включаються суми фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, отриманої та поверненої протягом 12 календарних місяців з дня її отримання. Контролюючий орган помилково вважає, що надані до перевірки розписки про отримання позичальниками коштів складені всупереч положень статті 1049 Цивільного кодексу України та у цивільних правовідносинах не є доказами повернення позичальником (позивачем) позикодавцям коштів в загальній сумі 583 276,39 грн. Розписка завжди складалась не тільки для підтвердження передачі коштів від позикодавця позичальнику, а й для повернення коштів позичальником позикодавцю. Безпідставним є посилання контролюючого органу на те, що позика вважається повернутою позичальником в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 січня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 17.01.2022 №002680710 та від 17.01.2022 №002670710. Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1137 грн. 39 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В апеляційній скарзі зазначає, що надання поворотної фінансової допомоги здійснювалось шляхом перерахування позикодавцями грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача, що підтверджується банківською випискою по розрахунковому рахунку ФОП ОСОБА_1 . Разом з цим, на дату прийняття рішення про припинення підприємницької діяльності (30.06.2020), позивач повернула позикодавцям лише частину грошових коштів, шляхом зарахування їх на розрахункові рахунки позикодавців з призначенням платежу "повернення поворотної фінансової допомоги". У зв`язку з зазначеним, перевіркою було виявлено суму поворотної фінансової допомоги у розмірі 583 276,39 грн., яка станом на дату прийняття рішення про припинення підприємницької діяльності не повернена та яка мала б бути відображена у складі доходів позивача.

Надані позивачем до заперечення на акт перевірки розписки в кількості 19 шт. про повернення коштів позикодавцям хоч і були взяті до уваги контролюючим органом під час розгляду заперечення на акт перевірки, однак вони не підтвердили повернення коштів. У зв`язку з тим, що предметом договорів поворотної фінансової допомоги були грошові кошти, які зараховувались позикодавцями на розрахунковий рахунок позивача, то й повернення таких коштів мало здійснюватись в такому ж самому порядку. Враховуючи відсутність повернення позивачем коштів на розрахункові рахунки позикодавців, позика, згідно ст. 1049 ЦК України, вважається неповернутою.

15 березня 2023 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від позивача у якому позивач вказує, що кошти між фізичними особами можуть передаватись (повертатись) не тільки банківськими переказами. Держава в особі контролюючого органу не повинна використовувати недосконалість законодавства для притягнення до відповідальності законослухняного платника податків. Будь-яких судових справ між позивачем та позикодавцями про стягнення коштів згідно спірних розписок немає, хоча відповідач в ході проведення перевірки навіть не цікавився та не досліджував вказані факти. Також відсутні і будь-які відкриті кримінальні провадження щодо ухилення позивача від сплати податків. Вважає, що у податкового органу були всі законні підстави у даній справі прийняти рішення на користь платника податків.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 була зареєстрована фізичною особою-підприємцем з 22.01.2018 по 30.06.2020.

В період з 30.11.2021 по 06.12.2021 Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 22.01.2018 по 30.06.2020 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 22.01.2018 по 30.06.2020.

За результатами перевірки складено акт №8781/22-01-07-10/ НОМЕР_1 від 13.12.2021.

Перевіркою встановлено, що на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 в ХФ АТКБ «Приватбанк» від позичальників - фізичних осіб підприємців надійшли кошти за призначеннями платежів «поворотна фінансова допомога» в загальній сумі 2565009,94 грн.

ФОП ОСОБА_1 рішення про припинення підприємницької діяльності прийнято 30.06.2020. На дату прийняття рішення про припинення підприємницької діяльності за громадянкою ОСОБА_1 рахувалась не повернена позичальникам - фізичним особам поворотна фінансова допомога, в загальній сумі 583276,39 грн.

Оскільки ОСОБА_1 на дату припинення підприємницької діяльності 30.06.2020 не повернула позичальникам - фізичним особам поворотну фінансову допомогу в загальній сумі 583276,39 грн., до спливу 12 календарних місяців, відповідно до вимог Податкового кодексу вона зобов`язана була у 2020 році віднести її до складу загального річного оподатковуваного доходу.

В порушення вимог п.164.2.20 п.164.2 ст.164, ст. 165, п.167.1 ст.167 пп. 168.1.3 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу фізичною особою ОСОБА_1 занижений у 2020 році податок на доходи фізичних осіб в сумі 104989,75 грн., в результаті не віднесення до його складу доходу, отриманого в межах підприємницької діяльності у вигляді поворотної фінансової допомоги в сумі 583276,39 грн., яка не повернена ФОП ОСОБА_1 на дату прийняття нею рішення про припинення підприємницької діяльності.

Також в порушення вимог Податкового кодексу фізичною особою ОСОБА_1 занижений у 2020 році військовий збір в загальній сумі 8749,15 грн., в результаті заниження загального річного оподаткованого доходу на загальну суму 583276,39 грн.

Таким чином, перевіркою зроблено висновок про, зокрема, порушення ФОП ОСОБА_1 вимог: п. 164.2.20 п.164.2 ст.164, ст. 165, п.167.1 ст.167 пп. 168.1.3 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу. Фізичною особою ОСОБА_1 занижений у 2020 році податок на доходи фізичних осіб в сумі 104989,75 грн., в результаті не віднесення до його складу доходу, отриманого в межах підприємницької діяльності у вигляді поворотної фінансової допомоги в сумі 583276,39 грн.; п.16-1 підр. 10 розд. XX п. 164.2.20 п.164.2 ст.164, ст. 165, пп. 168.1.3 п.168.1 ст.168 ПК України. Фізичною особою ОСОБА_1 занижений у 2020 році військовий збір в загальній сумі 8749,15 грн., в результаті заниження загального річного оподаткованого доходу на загальну суму 583276,39 грн.

23.12.2021 позивач подала заперечення на вказаний акт перевірки. У запереченні вказує про те, що поворотну фінансову допомогу в загальній сумі 583276,39 грн. вона повернула позичальникам, що підтверджується наданими ними розписками. До заперечення додано 19 розписок.

За результатами розгляду заперечення контролюючий орган у відповіді на заперечення №42/10/22-01-07-10 від 10.01.2022 вказав на правомірність висновків акту перевірки.

Також зазначив, що на дату проведення перевірки розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 не був закритий. Відповідно, ФОП ОСОБА_1 мала можливість виконати положення статті 1049 Цивільного кодексу та поворотну фінансову допомогу в загальній сумі 583276,39 грн. у періодах з 01.10.2019 по 31.12.2020 повернути позикодавцям на рахунки в банку, з яких вони провели перерахування поворотної фінансової допомоги.

Надані до перевірки розписки про отримання позичальниками коштів складені всупереч положень статті 1049 Цивільного кодексу та у цивільних правовідносинах не є доказами повернення позичальником - ФОП ОСОБА_1 позикодавцям у періодах з 01.10.2019 по 31.12.2020 коштів в загальній сумі 583276,39 грн., оскільки за цивільним законодавством позика вважається повернутою позичальником виключно в момент зарахування грошової суми на банківський рахунок позичальника.

На підставі висновків акту перевірки прийняті оскаржувані податкові повідомлення- рішення від 17.01.2022:

- №002680710 (форма Р) про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, за податковими зобов`язаннями - 104 989,75 грн.;

- №002670710 (форма Р) про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується за результатами річного декларування за податковими зобов`язаннями - 8 749,15 грн.

Судом встановлено, що надані позивачем контролюючому органу розписки відповідають переліку позичальників, вказаним у п.2.4 акту перевірки (стосовно яких зроблено висновок про неповернення ПФД на дату прийняття рішення про припинення підприємницької діяльності). Зміст таких розписок свідчить про повернення коштів протягом 12 календарних місяців із дня їх отримання.

Приймаючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

У статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 162.1.1 статті 162 ПК України (а редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно з пунктом 163.1.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

За змістом пункту 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Пунктом 167.1 статті 167 ПК України передбачено, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування.

Також, відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені п. 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст. 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Відповідно до п.п.1 п.292.1 ст.292 ПК України доходом платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній п.292.3 цієї статті.

Згідно з п.п.3 п. 292.11 ст. 292 ПК України до складу доходу, визначеного цією статтею, не включаються, зокрема, суми фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, отриманої й поверненої протягом 12 календарних місяців із дня її отримання та суми кредитів.

Враховуючи зазначене, сума фінансової допомоги, що надана на поворотній основі та повернута протягом 12 календарних місяців з дня її отримання, не включається до складу доходу такого платника.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 ПК України, поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

За своєю економічною суттю така допомога є фактично позикою, виданою не на ринкових умовах (без урахування процентів), правовою підставою для її надання є договір позики, тому враховуючи його цивільно-правову природу, прийнято застосовувати норми цивільного законодавства.

Договір позики передбачає, що одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ст. 1046 ЦК України).

Позивач вказує, що отримані грошові кошти у вигляді поворотної фінансової допомоги повернула протягом 12 календарних місяців з дня їх отримання, на підтвердження чого контролюючому органу надано відповідні розписки.

Згідно з частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено можливість представлення на підтвердження договору позики та його умов, розписок позичальника або іншого документу, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Отже, розписка про одержання виконання доводить належність виконання боржником обов`язків. Тобто, наявність у боржника розписки кредитора про одержання виконання підтверджує належність виконання боржником свого обов`язку.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 липня 2022 року у справі № 520/11876/19.

ПК України також не встановлює обмежень щодо способів та джерел повернення поворотної фінансової допомоги, а містить лише вказівку на обов`язковість такого повернення.

Контролюючим органом, у свою чергу, не встановлено того, що відомості, які містяться в цих розписках, недостовірні.

Отже, отримана позивачем поворотна фінансова у розмірі 583 276,39 грн. повернута протягом 12 календарних місяців з дня її отримання (що підтверджується відповідними розписками), тому згідно вищенаведених положень ПК України вказана сума коштів не є доходом. Як наслідок, позивач не був зобов`язаний нараховувати та сплачувати до бюджету податок з доходів фізичних осіб та військовий збір з такої суми поворотної фінансової допомоги, тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 січня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сапальова Т.В.