Справа № 297/172/23
Суддя: ФЕЙІР О. О.
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №297/172/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ФЕЙІРА О. О., при секретарі судового засідання Радзецькій Ю.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області, про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області з позовом до виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області, про визнання протиправною та скасування постанови №1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді попередження від 05 січня 2023 року.

Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №170678 від 22 грудня 2022 року, адміністративною комісією при виконавчому комітеті Берегівської міської ради Закарпатської області, винесено постанову №1 від 05 січня 2023 року, про накладення відносно нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 186 КУпАП у вигляді попередження. Вважає таку протиправною і такою, що підлягає скасуванню. Так, з висновками, зазначеними в оскаржуваній постанові погодитися не можна, оскільки в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення не було встановлено, який саме транспортний засіб він ніби то забрав без дозволу своєї дружини ОСОБА_2 (не встановлено реєстраційний номер транспортного засобу марки "Volkswagen" моделі "Polo" Словацької Республіки), не встановлено чи є така власником вказаного транспорного засобу, та хто є власником автомобіля, чи ввозила така вказаний транспортний засіб на територію України, та на якій правовій підставі знаходився вказаний автомобіль в останньої. Транспортний засіб марки "Volkswagen" моделі "Polo" Словацької Республіки, що зазначений в постанові не належить його дружині ОСОБА_2 , а тому вважає, що за зверненням останньої працівники поліції взагалі не мали права складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Просив визнати постанову №1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді попередження від 5 січня 2023 року, протиправною та скасувати таку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву від 15.03.2023, згідно якої просив справу розглянути без його участі, позов задоволити з підстав викладених в позовній заяві (а.с. 17).

Представник відповідача - виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду справи чи відзиву на позов від нього не надходило (а.с. 11, 16).

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, особою, щодо якої її винесено.

Як вбачається з копії постанови №1 про накладення адміністративного стягнення від 05 січня 2023 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 186 КУпАП та накладено відносно нього адміністративне стягнення у вигляді попередження (а.с.5).

Так, ч. 1 ст. 186 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за самоуправство, тобто самовільне, всупереч встановленому законом порядку, здійснення свого дійсного або гаданого права, що не завдало істотної шкоди громадянам або державним чи громадським організаціям.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, оскільки позивач заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КУпАП, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень. При цьому, представник відповідача в судове засідання не з`явився та не навів будь-яких доказів на підтвердження правомірності винесення ним постанови про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 186 КУпАП, відзиву на позов не подав.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Однак, оскаржувана постанова не містить доводів, на яких ґрунтується висновок вчинення ОСОБА_1 самоуправства, тобто самовільного, всупереч встановленому законом порядку, здійснення свого дійсного або гаданого права.

Так, твердження позивача про те, що в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення не було встановлено, який саме транспортний засіб він ніби то забрав без дозволу своєї дружини ОСОБА_2 (не встановлено реєстраційний номер транспортного засобу марки "Volkswagen" моделі "Polo" Словацької Республіки), не встановлено чи є така власником вказаного транспорного засобу, та хто є власником автомобіля, чи ввозила така вказаний транспортний засіб на територію України, та на якій правовій підставі знаходився вказаний автомобіль в останньої, є такими, що заслуговують на увагу.

На думку суду, без з`ясування вищевказаних обставин, адміністративною комісією при виконавчому комітеті Берегівської міської ради не можливо було об`єктивно розглянути справу про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 186 КУпАП.

Разом з тим, суд враховує, що представник відповідача в судове засідання не з`явився та на навів доказів, на підставі яких ним прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 186 КУпАП.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та доказів.

При цьому, слід врахувати, що Верховний суд Постанові від 30.05.2018 року по справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016) вказав наступне.

Так, згідно ст. 7, 254, 258 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Верховним судом зазначено, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову. Докази, надані відповідачем по справі мають бути належним чином досліджені судами першої та апеляційної інстанцій із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду від 8 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За таких обставин, суд вважає факт вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КУпАП недоведеним.

Згідно з ч. 3 ст. 241 КАС України, судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

При вирішенні справи суд виходить з того, що відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності винесення ним оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КУпАП відносно позивача ОСОБА_1 , а також відповідачем не спростовано доводів позивача, та не надано жодного безспірного доказу, який би свідчив про вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова №1 від 05 січня 2023 року, про накладення адміністративного стягнення не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 186 КУпАП, закриттю, а тому позовні вимоги позивача суд вважає обгрунтованими, доведеними, та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 186, 247, 287 КУпАП, ч. 2 ст. 77, ст. ст. 241, 244, 246, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

рішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області, про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,- задоволити.

Постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Берегівської міської ради Закарпатської області №1 від 05 січня 2023 року, про накладення адміністративного стягнення у вигляді попередження відносно ОСОБА_1 , скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 186 КУпАП, закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя ФЕЙІР О. О.