Справа № 380/16435/22
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2023-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року

справа №380/16435/22

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Ящишин І.А.,

за участю:

представника позивача Поронюка І.Б.,

представника відповідача Козицької К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, буд. 3, ) (далі відповідач), в якому просить визнати протиправним і скасувати наказ № 563 від 12.10.2022 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що наказом відповідача № 563 від 12.10.2022 застосовано до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді пониження і спеціальному званні на один ступінь за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у непрофесійному виконанні службових обов`язків. Позивач вважає наказ Департаменту патрульної поліції № 563 від 12.10.2022 протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Зазначає, що відповідно до доповідної записки т.в.о. начальника УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Струка В. від 07.10.2022 установлено, що стосовно інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Войціцького С.І. 14.04.2022 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ААБ № 272108 за частиною першою статті 122-2 КУпАП. Водночас, 14.04.2022 позивач не був на службі та при виконанні, тому вважає, що своїми діями, які полягають виключно у невиконанні вимог правил дорожнього руху його учасником, не вчиняв дій, що підривають авторитет поліції чи інших дій, що можуть бути кваліфіковані як дисциплінарний проступок, за який позивача може бути понижено у спеціальному званні на один ступінь, тому оскаржуваний наказ виданий незаконно.

Крім цього вказує, що перед застосуванням дисциплінарного стягнення, що відображене в оскаржуваному наказі у позивача не відбиралися пояснення щодо наявних у відповідача рішення суду та суті обставин вчиненого порушення, що є грубим порушенням ст. 149 КЗпП України та свідчить про прийняття оскаржуваного наказу в односторонньому порядку без з`ясування всіх обставин справи.

Також зазначає, що керівником не було враховано обставин, що повинні бути враховані перед застосуванням дисциплінарного стягнення, що свідчить про те, що оскаржуваний наказ є необґрунтованим та прийнятий з порушенням передбаченого законом порядку і є підставою для його скасування. Позивач вважає, що ним вчинено незначне порушення ПДР, за яке уже понесено адміністративну відповідальність, тому у разі застосування дисциплінарного стягнення керівник повинен був обмежитись попередженням або ж не застосовувати настільки суворе дисциплінарне стягнення як пониження у спеціальному званні на один ступінь.

Позивач також вказує, що наказ № 563 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення» було прийнято 12.10.2022 та надано позивачу для ознайомлення лише 25.10.2022, тобто з пропуском законодавчо встановленого строку для застосування дисциплінарного стягнення.

Таким чином позивач вважає, що оскаржуваний наказ є протиправним, який прийнятий з порушенням вимог ст. 2 КАС України та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 21.11.2022 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Зобов`язано Департамент патрульної поліції подати до початку судового засідання належним чином завірені документи, що стали підставою для прийняття оскаржуваного наказу.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Відзив обґрунтований тим, що поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості. Відповідно до абзацу 1 пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. Головна мета правоохоронної діяльності служіння закону, що не є самоціллю, а сприймається громадянами як утілення справедливості й моральності та сприяє забезпеченню правопорядку в державі.

Розділом III Дисциплінарного статуту (дисциплінарне стягнення) передбачено порядок застосування дисциплінарних стягнень. Відповідно до ч. 5 ст. 14 Дисциплінарного статуту у разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів. Вказує, що службове розслідування не призначається у випадку надходження до органу матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, складених в порядку КУпАП.

Зазначає, що працівником відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у Львівській області ДПП 20.06.2022 отримано пояснення від ОСОБА_1 з приводу складення відносно нього адміністративних матеріалів (протоколу) за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП КУпАП (невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу), в якому позивач зазначив наступне: «Щодо події 14.04.2022, протоколу та постанови за порушення ПДР можу повідомити, що вони оскаржуються в судовому порядку у законні терміни. На даний час у зв`язку з військовим станом рішення ще немає. Коли буде рішення повідомлю. Пояснення написано мною власноручно» (копію пояснення долучено до відзиву).

Крім цього вказує, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності не за порушення ним правил дорожнього руху, а за порушення дисципліни, зокрема вимог пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 6 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту, абзацу 2 п. 1 розділу II, абзацу 1 п. З розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських. Присяги працівника поліції, п. 2.4 Правил дорожнього руху, пунктів 1. 10, 13, пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП). Недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Також вказує, що позивач помилково обчислює строки застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, днем виявлення дисциплінарного проступку вважає - день надходження до УПП у Львівській області ДПП постанови суду у справі №943/462/22, водночас не бере до уваги, що оскаржуваний наказ не видавався УПП у Львівській області ДПП, а такий виданий 12.10.2022 Департаментом патрульної поліції на підставі постанов суду у справі №943/462/22, які отримано Департаментом 12.10.2022.

Відтак відповідач вважає, що при прийнятті оскаржуваного наказу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом.

Від представника позивача 23.12.2022 надійшли відповідь на відзив та 20.02.2023 клопотання про долучення доказів.

Представником відповідача 22.02.2023 подано пояснення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та поясненнях. Просила суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходить службу в Управлінні патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції.

Управлінням патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (далі Управління) 26.05.2022 видано наказ «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» від 26.05.2022 №94.

Підставою призначення службового розслідування слугував рапорт (6815вн/41/12/02-2022 від 16.05.2022) т.в.о. старшого інспектора-чергового відділу чергової служби Управління старшого лейтенанта поліції М.Синичича, у якому вказувалося на порушення, що мають ознаки дисциплінарних проступків вчинених 15.05.2022 інспектором взводу №2 роти №1 батальйону №2 Управління старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 .

За результатами службового розслідування 24.06.2022 затверджено висновок, в якому дисциплінарною комісією встановлено дисциплінарний проступок в діях інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 Управління старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який виразився в тому, що 15.05.2022 під час виконання службових обов`язків останній безпідставно, без попередження керівника та працівників відділу чергової служби Управління залишив місце несення служби з 11 год. 08 хв. по 11 год. 48 хв. та з 15 год. 03 хв. по 15 год. 25 хв., у вказаний період не здійснював активних дій з метою реалізації повноважень. Окрім цього, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 15.05.2022 під час несення служби не контролював наявність отриманої зброї та залишив автомат «АКСУ-74У» без нагляду.

Відповідачем 11.07.2022 видано наказ «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення» від 11.07.2022 №398. За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у непрофесійному виконанні службових обов`язків та порушенні вимог норм законодавства, що регулюють порядок проходження служби працівниками поліції, до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 Управління старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Позивачем цей наказ не оскаржувався.

Крім цього, відповідно до доповідної записки інспектора другої категорії відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у Львівській області ОСОБА_2 (вх. №6930вн/41/12/02-2022 від 17.05.2022) при проведенні щомісячної перевірки щодо зміцнення службової дисципліни та законності особового складу УПП у Львівській області ДПП на предмет притягнення до адміністративної відповідальності за допомогою інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» у квітні 2022 року, було виявлено складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 272108 та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАВ №259439, відносно ОСОБА_1 , за статтею 122-2 та частиною шостою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно із протоколом ОСОБА_1 14.04.2022 о 18:19 на автодорозі Н-17 Львів-Радехів-Луцьк у с. Гірка Полонка, керуючи автомобілем VOLKSWAGEN TOUAREG. номерний знак НОМЕР_2 , не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу за допомогою сигнального диска з червоним сигналом, чим порушив вимоги пункту 2.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Постановою Буського районного суду Львівської області від 17.06.2022 у справі №943/462/22 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП (невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу) та накладено стягнення у вигляді штрафу.

Позивачем 20.06.2022 надано пояснення щодо складення відносно нього адміністративних матеріалів (протоколу) за ч.1 ст. 122-2 КУпАП КУпАП (невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу), в якому повідомив, що оскаржує постанову по справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку. Про прийняте судом рішення за результатами розгляду його скарги повідомить додатково.

Зазначена постанова Буського районного суду Львівської області залишена без змін постановою Львівського апеляційного суду від 20.07.2022.

Копії постанов Буського районного суду Львівської області від 17.06.2022 та Львівського апеляційного суду від 20.07.2022 у справі №943/462/22 скеровано Управлінням на адресу Департаменту патрульної поліції разом з доповідною запискою від 07.10.2022.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 12.10.2022 №563 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення», відповідно до частини 1, 2 та 3 статті 13, частини 5 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», пункту 3 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у національній поліції України, до позивача за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у непрофесійному виконанні службових обов`язків та порушенні вимог пунктів 1. 2 частини1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1. 2. 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного Статуту, абзацу 2 пункту 1 розділу II, абзацу 1 пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, Присяги працівника поліції, пункту 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу IIІ посадової інструкції інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП. затвердженої наказом ДПП віл 03.08.2021 № 1705, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді пониження у спеціальному званні на один ступінь.

Не погоджуючись з наказом від 12.10.2022 №563 позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За визначенням статті 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, згаданим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 вказаного Закону поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених па поліцію повноважень.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

Частиною 1 ст.1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію»", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Наказом МВС України № 1179 від 09.11.2016 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Відповідно до абзаців 1, 2 та 3 пункту 1 розділу ІІ вказаних Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України.

Відповідно до абзацу 1 пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

У контексті спірних правовідносин, суд вважає за доцільне наголосити, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 03.08.2021 №1705 затверджено Посадову інструкцію інспектора взводу №2 роти 1 батальйону №2 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (далі Посадова інструкція).

Так відповідно до підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу ІІІ Посадової інструкції інспектор поліції під час несення служби зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки і накази керівництва, постійно і наполегливо самовдосконалюватись, підвищувати рівень довіри суспільства до поліції; виконувати інші обов`язки поліцейського відповідно до законодавства, нормативно правових актів міністерства внутрішніх справ України та організаційно-розпорядчих документів.

Також, відповідно до пункту 5.1 розділу ІІІ Посадової інструкції, за неналежне виконання або невиконання своїх службових обов`язків, що передбачені Інструкцією, інспектор несе дисциплінарну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Частинами 2, 3 статті 11 Дисциплінарного статуту встановлено, що за вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

За приписами статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно із частиною 5 статті 14 Дисциплінарного статуту у разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Відповідно до частини 12 статті 19 Дисциплінарного статуту, у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Суд встановив, що за результатами службового розслідування наказом відповідача «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення» №398 від 11.07.2022 до позивача вже було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 КУпАП за порушення правил, шо стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейські несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Так, постановою Буського районного суду Львівської області від 17.06.2022 у справі №943/462/22, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного суду від 20.07.2022 у справі №943/462/22, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП (невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу) та накладено стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, підставою для прийняття оскаржуваного наказу у відповідності до ч. 5 ст. 14 Дисциплінарного статуту стала постанова суду щодо притягнення позивача до адміністративною відповідальності за частиною 1 статті 122-2 КУпАП.

Постановою Буського районного суду Львівської області від 17.06.2022 у справі №943/462/22, встановлено, що ОСОБА_3 14.04.2022 о 18:19 на автодорозі Н-17 Львів-Радехів-Луцьк у с. Гірка Полонка, керуючи автомобілем VOLKSWAGEN TOUAREG. номерний знак НОМЕР_2 , не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу за допомогою сигнального диска з червоним сигналом, чим порушив вимоги пункту 2.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Відповідно до ч.6 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, підтверджується судовими рішеннями, відтак не підлягає доказуванню в межах даної справи.

Суд погоджується з доводами позивача, що не кожне порушення правил дорожнього руху, допущене працівником поліції в позаробочий час, може розцінюватись як вчинок, що підриває авторитет Національної поліції України.

Водночас суд враховує, що в даному випадку суть адміністративного правопорушення позивача полягала в тому, що позивач не виконав вимог працівника поліції про зупинку транспортного засобу, тобто будучи поліцейським ОСОБА_1 сам вчинив дії, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки.

Проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи поліцейського надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.

Положення ст. ст. 8, 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати вчинення дій, що підривають авторитет поліції, порушення етики поведінки поліцейського.

Однак, вчинене позивачем адміністративне правопорушення на переконання суду відноситься саме до тих правопорушень, які підривають авторитет Національної поліції. Відтак досліджувана поведінка позивача свідчить про порушення ним службової дисципліни шляхом вчинення дисциплінарного проступку, що тягне за собою притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Надаючи оцінку доводам сторін щодо виду дисциплінарного стягнення суд враховує таке.

Частинами 1 та 9 ст.20 Дисциплінарного статуту передбачено, що повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом.

Повноваження щодо оцінки результатів службового розслідування, тяжкості проступку та обставин, за яких його скоєно, розмір заподіяної шкоди, попередньої поведінки винної особи та визнання нею вини тощо, визначення виду дисциплінарного стягнення, яке слід застосувати до конкретної особи є виключними повноваженнями відповідного керівника, який реалізуючи такі повноваження приймає відповідний наказ про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Водночас, нормами ч.2 ст.29 Дисциплінарного статуту передбачено, що у період дії воєнного стану дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого.

Вказані вимоги є імперативними для відповідача та повинні бути виконані ним відповідно до вимог закону. Жодних винятків із встановленого правила чинними нормативно-правовими актами не передбачено.

Таким чином, при виборі виду дисциплінарного стягнення відповідач був зобов`язаний керуватись положеннями ч. 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту та враховувати діюче дисциплінарне стягнення позивача (наказ Департаменту патрульної поліції від 11.07.2022 № 398) - попередження про неповну службову відповідність. А тому, з урахуванням наведеного, відповідачем правомірно застосовано наступне дисциплінарне стягнення в порядку зростання - пониження у спеціальному званні на один ступінь, як передбачено п. 5 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту.

Вищенаведені фактичні обставини, які були встановлені судом під час розгляду справи, підтверджені належними письмовими доказами, які були досліджені та долучені до матеріалів справи, а також електронними доказами, відтак свідчать про те, що позивачем у справі допущено порушення вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України «Про Національну поліцію» та Правил етичної поведінки поліцейських.

Таким чином, суд дійшов висновку про підтвердження обставин недодержання позивачем вимог пунктів 1. 2 частини1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1. 2. 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного Статуту, абзацу 2 пункту 1 розділу II, абзацу 1 пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, Присяги працівника поліції, пункту 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу IIІ посадової інструкції інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП. затвердженої наказом ДПП віл 03.08.2021 р. № 1705, внаслідок чого, відповідач при винесенні вказаного наказу діяв у межах та на підставі наданих йому повноважень, у зв`язку із чим відсутні підстави вважати оскаржуваний наказ від 12.10.2022 №563 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення» протиправним, відтак, позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Решта доводів сторін, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів в повному об`ємі правомірність своїх дій.

Враховуючи викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 , а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судових витрат, то відповідно до ст.139 КАС України такі стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 20.03.2023.

Суддя Р.І. Кузан