Справа № 629/589/23
Суддя: ЦЕНДРА Н. В.
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/589/23
Номер провадження 2-а/629/3/23
13.03.2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Цендри Н.В., за участю секретаря Андрієнко С.А., адвоката - Зеленського М.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лозова Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Харківській області, третя особа: Лозівський РВП ГУНП в Харківській області, інспектор ВРПП Лозівського РВ ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 27 січня 2023 року стосовно нього інспектором ВРПП Лозівського РВ ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 протиправно складено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР за №6465623, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП| у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Позивач вважає, що дана постанова підлягає скасуванню оскільки 27 січня 2023 близько 17.30 год. він керуючи належним йому автомобілем «Mercedes-Benz B180 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , їхав по вул. Моторного у м. Лозова разом з родиною у власних справах, при цьому будь-яких правил дорожнього руху не порушував, однак протиправно, без жодних на це причин, визначених у ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» (відсутні будь-які докази порушення мною п.8.7.3.е ПДР), був зупинений патрулем поліції, безпідставно та безапеляційно звинувачений, як вже стало відомо пізніше, інспекторами ВРПП Лозівського РВ ГУНП в Харківській області лейтенантами поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також іншими особами у формі поліцейських, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122, ч.1 ст.130 КУпАП. Наголошую, що при зупинці поліцейські взагалі не представились. Одночасно, поліцейським у порушення ч.2 ст.31 Закону «Про Національну поліцію» одразу не поінформовано мене про застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також не доведено до мого відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі превентивні заходи, хоча він зобов`язаний був це зробити. Вважає діяння та рішення вказаних поліцейських, які за одну хвилину допустили грубі порушення ряду норм ст.ст. 18, 31, 35 Закону України «Про Національну поліцію», протиправними. Також поліцейські безпідставно, без наявності будь-яких доказі одразу звинуватили його у порушенні ряду правил дорожнього руху, поводили себе зухвало та зневажливо, чим здійснювали на нього тиск групою осіб. А тому оскаржувану постанову ОСОБА_1 вважає незаконною, оскільки в його діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, тому просить скасувати вказану постанову.
16.02.2023 року провадження по справі було відкрито та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
10.03.2023 представник відповідача Головного управління національної поліції в Харківській області, направив відзив, в якому просив адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення, посилаючись на те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 27.01.2023 р. о 18 год 13 хв по вул. Перемоги, м. Лозова. Харківської області гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мeгсеdеs-Вenz В180 СDI д.н.з НОМЕР_2 та проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України.
З огляду на постанову ЕАР № 6465623 від 27.01.2023 вбачається, що поліцейським були роз`ясненні права ОСОБА_1 , відповідно до статей 268 та 289 КУпАГІ. про що свідчить власноручний підпис у постанові серії ЕАР № 6465623 від 27.01.2023. Твердження позивача, що він не порушував правила дорожнього руху, спростовується відеозаписом з камер відео нагляду, які надані до суду поліцейським СРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 Відповідач зазначає, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАГІ.
Встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він керував транспортним засобом, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України.
Згідно ст. 252 КУпАП та п. 10 "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином твердження позивача про порушення поліцейським його прав та вимог КУпАГІ при складанні постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, є необгрунтованими та не підтверджені доказами.
10.03.2023 року від третьої особи інспектора Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 надійшов відзив, згідно якого просив відмовити в задоволенні позовної заяви. Зазначив, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення від 27.01.2023 р. серія EAP №6465623, 27.01.2023 р. приблизно о 18-13 год. за адресою м. Лозова, вул. Перемоги, ОСОБА_1 керував автотранспортним засобом «MERSEDES-BENS B 180 CDI», номерний знак НОМЕР_3 , проїхавши на червоний сигнал світлофору, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Під час скоєння правопорушення була включена нагрудна камера, яка зафіксувала дане правопорушення з боку громадянина ОСОБА_1 . Крім того, записуючий пристрій зафіксував той факт, що правопорушник визнав свою провину. Таким чином твердження позивача про порушення поліцейським його прав та вимог КУпАП при складанні постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, є необґрунтованими та не підтверджені доказами.
Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.
Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області в судове засідання не з`явився. У відзиві просив проводити судове засідання без його участі.
Третя особа інспектор Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він разом з іншими працівниками поліції здійснювали патрулювання на патрульній машині, стояли на світлофорі на перехресті вул.Кооперативна та вул.Крилова, та побачили, що автомобіль «MERSEDES-BENS B 180 CDI», номерний знак НОМЕР_3 виїхав на середину дороги та проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору. Після цього вони включили проблискові маячки та почали наздоганяти вищевказаний автомобіль, наздогнали на проспекті Перемоги. Після зупинки водій ОСОБА_1 визнав вину за дане правопорушення, та повідомив що поспішав, оскільки треба було відвезти дитину до бабусі.
Дослідивши матеріали справи, судом було встановлене наступне.
27 січня 2023 року поліцейським Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 у відношенні ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕАР №6465623 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у розмірі 510 гривень.
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб?єктів владних
Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом статті 31 вказаного Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення як, зокрема, про порушення правил дорожнього руху,
правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами
транспорту (частини перша, друга і третя статті 122).
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України " Про Національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.
Відповідно до п.4 розділу І Інструкції No1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП, відповідальність за цією частиною передбачена, зокрема за проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника і тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з нормами п.8.7.3.ПДД України сигнали світлофору мають значення - жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, червоний сигнал, у тому числі миготливий, взагалі забороняє рух.
Відповідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п.1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Водночас, згідно із п. п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням. виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи. яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 252 КУпАП та п.10 "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу III Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З відтвореного в судовому засіданні відеозапису події, який був наданий інспектором ВРПП ОСОБА_2, вбачається, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MERSEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під`їхав на перехрестя, та зупинився на червоний знак світлофору, пропустив проїжджаючі автомобілі, які рухались на зелений сигнал світлофору, після чого здійснив рух на червоний сигнал світлофору та повернув ліворуч. Після чого патрульні зафіксували дане правопорушення та з проблисковими маячками рушили за правопорушником.

В судовому засіданні ОСОБА_2 повідомив, що автомобілем, який проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофору, керував ОСОБА_1 , а поліцейський автомобіль відразу їхав за ним. Проти чого в судовому засіданні не заперечував ОСОБА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що 27 січня 2023 року о 17 год. 31 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MERSEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3.е ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Доводи позивача, відносно того, що він визнавав вину та казав, що «Винен», оскільки його семирічний син знаходився в автомобілі без дитячого крісла, суд розцінює, як спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, так як вони спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на який зафіксовано спілкування водія ОСОБА_1 з працівниками поліції. Так ОСОБА_1 вийшовши з автомобіля відразу повідомив, що він розуміє, що він не вірно проїхав. На запитання працівників поліції чому порушив правила дорожнього руху та проїхав на заборонений сигнал світлофору, ОСОБА_1 відповів - «Виновен! Виновен! Виновен!».

Що до доводів представника про те, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, то судом встановлено наступне.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення, у ньому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та строк оскарження з ст. 289 КУпАП. На підтвердження цього в постанові стоїть підпис ОСОБА_1 .

Крім того, суд зауважує, що при розгляді справи про оскарження постанови ОСОБА_1 забезпечив свій захист уповноваженим захисником.

Стосовно доводів про те, що в постанові про накладення адміністративного стягнення не вірно вказані час і місце начебто вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, то судом встановлено наступне.

З відеозапису, відтвореного в судовому засіданні, вбачається, і це також підтвердив ОСОБА_6 , що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MERSEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , проїхав перехрестя вулиць Кооперативна та Крилова на заборонений червоний сигнал світлофору, після чого за вказаним автомобілем поїхала патрульна поліція, однак ОСОБА_1 не відразу зупинився, а був зупинений, після проїзду моста, на парковці. Тому оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху виносилась в електронному вигляді, то і інформація щодо місця вчинення адміністративного правопорушення до електронної постанови вносилась автоматично за даними GPS, які надавав службовий планшет, а враховуючи, що на ОСОБА_1 також був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, на що потрібен був час, тому суд вважає, що при складанні постанови працівником поліції не вірно був розрахований час, який був затрачений на процедуру оформлення ст.130 ч. 1 та ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим у постанові про накладення адміністративного стягнення час вчинення правопорушення був вказаний 18:07:26, замість 17:31:46.

Разом з тим, суд вважає, що вказані обставини не спростовують факт, того що ОСОБА_1 проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофору, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У постанові по справі № 357/10134/17 від 23.10.2019 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Наявність в матеріалах справи відеозапису, який підтверджує факт порушення позивачем правил дорожнього руху, свідчить про доведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Таким чином твердження позивача про порушення поліцейським його прав та вимог КУпАП при складанні постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, є необґрунтованими та не підтверджені доказами.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909

Отже з підстав норм права, вбачається, що поліцейським як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи, за своїм внутрішнім переконанням, докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження, зробив вірний висновок про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Таким чином, враховуючи те, що постанова поліцейського від 27.01.2023 серії ЕАР №6465623 винесена на підставі та в межах повноважень, наданих інспектору, у спосіб, що передбачені Конституцію України та чинним законодавством України, суд приходить до висновку про те, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.2,5,8,9,12,77,241-243,246,255,268,269,286 КАС України, ст.7,9,222,247,251,258,268,276,280,283,287,288 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Харківській області, третя особа: Лозівський РВП ГУНП в Харківській області, інспектор ВРПП Лозівського РВ ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 17.03.2023 р.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Харківській області, місцезнаходження: м.Харків, вул.Жон Мироносиць, буд.5.

Третя особа: інспектор ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_2, місцезнаходження: Харківська область, м.Лозова, вул.Ярослава Мудрого, буд.7.

Суддя Наталія ЦЕНДРА