Справа № 320/9190/21
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2023 року м. Київ № 320/9190/21
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Панченко Н.Д., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої державі посадовою особою публічної служби внаслідок неправомірних дій,

УСТАНОВИВ:
До Київського окружного адміністративного суду звернулася Військова частина НОМЕР_1 (далі по тексту також позивач, ВЧ НОМЕР_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту також відповідач, ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ), в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача завдану матеріальну шкоду внаслідок неправомірних дій у розмірі 31532,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за наслідками проведеної за 2019 рік щорічної планової інвентаризації матеріальних цінностей у ВЧ НОМЕР_1 та частинах безпосереднього підпорядкування було виявлено факт нестачі матеріальних цінностей продовольчої служби, за фактом чого проведено службове розслідування та притягнуто відповідача до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі 31532,70 грн як такого, який відповідає за стан обліку матеріально-технічних засобів підпорядкованих служб військової частини та підпорядкованих підрозділів. Позивачем зазначено, що під час проходження військової служби на посаді заступника командира ВЧ НОМЕР_4 з тилу начальника тилу безпосереднього підпорядкування ВЧ НОМЕР_1 з відповідача утримувалися грошові нарахування, які виникли внаслідок завдання збитків державі. Після звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас відповідач звернувся до нього з проханням добровільно відшкодувати заборгованість по збиткам на користь держави в особі ВЧ НОМЕР_1 у сумі 31532,70 грн, однак на звернення позивача відповідач не відреагував, заборгованість по збиткам у розмірі 31532,70 грн добровільно не відшкодував, що, на думку ВЧ НОМЕР_1 , є підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02серпня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження); запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву; відмовлено у задоволенні клопотання про об`єднання справи №320/9190/21 в одне провадження зі справою №320/11717/20.

Відповідач правом на надання відзиву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення на поштову адресу копії ухвали про відкриття провадження у цій справі, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 958 та яке вручено особисто відповідачеві 02.09.2021.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

30 листопада 2015 року ВЧ НОМЕР_1 була включена до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Міністерством оборони України з наданням статусу юридичної особи та присвоєнням ідентифікаційного коду 26621573, що підтверджується довідкою від 04 грудня 2015 року №79/15.

Судом встановлено, що наказом командира ВЧ польова пошта НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 12 січня 2016 року №12 відповідач, призначений наказом першого заступника НГШ Збройних Сил України від 06 січня 2016 року №1, вважається таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою заступника командира батальйону з тилу начальником тилу.

Довідкою ВЧ НОМЕР_4 від 05 липня 2021 року №544 підтверджується, що відповідно до директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 26 квітня 2017 року №322/1/5дск умовне найменування «військова частина польова пошта НОМЕР_5 » з 30 червня 2017 року анульоване, та з 01 липня 2017 року присвоєно умовне найменування «військова частина НОМЕР_4 » безпосереднього підпорядкування позивачу.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 10 жовтня 2019 року №259 про проведення щорічної планової інвентаризації матеріальних цінностей у військовій частині за 2019 рік.

У наказі командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 23 грудня 2019 року №320 про результати проведення щорічної планової інвентаризації матеріальних цінностей у військовій частині за 2019 рік зазначено, що відповідно до акту інвентаризації продовольчої служби ВЧ НОМЕР_1 встановлена нестача майна продовольчої служби, зокрема ВЧ НОМЕР_4 на суму 63919,83 грн та ВЧ НОМЕР_6 на суму 3285,77 грн, у зв`язку з чим наказано, зокрема, провести службове розслідування щодо спричинення вказаних матеріальних збитків відносно посадових осіб.

Результати службового розслідування оформлені актом службового розслідування від 10 січня 2020 року, проведеного відповідно до вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року №608, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 13 грудня 2017 року за №1503/31371, наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 23 грудня 2019 року №320 з метою уточнення причин та умов, що сприяли виявленню факту нестачі матеріальних цінностей продовольчої служби у ВЧ НОМЕР_1 , а також встановлення ступеня вини, зокрема, заступника командира ВЧ НОМЕР_1 з тилу начальника тилу майора ОСОБА_1 в ході проведення службового розслідування встановлено, що під час проведення щорічної планової інвентаризації матеріальних цінностей продовольчої групи у ВЧ НОМЕР_4 з 19 листопада 2019 року по 20 грудня 2019 року комісією, призначеною для проведення інвентаризації відповідно до Акту на передачу взводу матеріального забезпечення ВЧ НОМЕР_4 (вх. №637 від 28 травня 2018 року) та Акту інвентаризації військового майна продовольчої групи ВЧ НОМЕР_4 (вх. №1511 від 17 грудня 2019 року) було виявлено відсутність технічної документації на наступні технічні засоби: кухня причіпна КП-130 2 шт., кухня переносна КП-20 1 шт., кухня переносна МК-10 1 шт., кухня переносна МК-30 1 шт., плита переносна ПП-1 1 шт., плита переносна ПП-30 1 шт., кип`ятильник переносний ПНК-2 3 шт., причіп фургон ізотермічний ОАР-2 1 шт., причіп цистерна для води ЦВ-1,2 1 шт., цистерна для води ЦВ-4 1 шт. Під час перевірки комплектності технічних засобів продовольчої служби встановлено відсутність окремих найменувань ЗІП, шансового інструменту та посудо-господарського майна, а саме: кухня причіпна КП-130, спец. обл. №1754, 1987 р/в, категорія ІІ на загальну суму 13616,97 грн; кухня причіпна КП-130, спец. обл. №8912, 1987 р/в, категорія ІІ на загальну суму 14202,90грн; кухня переносна КП-20, б/н, категорія ІІ на загальну суму 1356,17 грн; кухня переносна МК-30, спец. обл. №314, 1975 р/в, категорія ІІ на загальну суму 1449,17 грн; кухня переносна МК-10, б/н, категорія ІІ на загальну суму 1144,25 грн; кухня переносна ПП- 40, б/н, категорія ІІ на загальну суму 29511,93 грн; термос переносний ТВН-12, б/н, категорія ІІ на загальну суму 2503,76 грн. В ході розслідування встановлено, що матеріально відповідальною посадовою особою ВЧ НОМЕР_4 , відповідальною за військове майно продовольчої служби у ВЧ НОМЕР_4 , є т.в.о. командира взводу матеріального забезпечення старший сержант ОСОБА_2 (відповідно до Акту на передачу взводу матеріального забезпечення ВЧ НОМЕР_4 вх.№637 від 28 травня 2018 року) та Акту інвентаризації військовою частиною майна продовольчої служби ВЧ НОМЕР_4 (вх. №1511 від 17 грудня 2019 року). Відповідно до вищевказаних актів, головою комісії по передачі взводу забезпечення визначено заступника командира частини з тилу начальника тилу майора ОСОБА_1 , в обов`язки якого входить слідкувати за станом та наявністю матеріального забезпечення ввіреної ВЧ та підпорядкованих підрозділів, який також зобов`язаний: знати наявність і стан техніки в підпорядкованих підрозділах і службах, забезпечувати її правильну експлуатацію, обслуговування, ремонт та евакуацію; організовувати й контролювати ведення обліку та звітності в установленому порядку, що, відповідно до матеріалів службового розслідування, виконувалося ним з порушенням встановленого порядку. Вказані неправомірні дії призвели до завдання матеріальної шкоди державі внаслідок втрати переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання чи іншої мети військового майна, що проходить по номенклатурі майна продовольчої служби, тобто втраті (нестачі) майна у розмірі, визначеному відповідно до Довідки-розрахунку на нестачу майна та технічних засобів продовольчої служби ВЧ НОМЕР_4 на загальну суму 69919,83 грн. Такі правопорушення були вчинені під час проходження військової служби та виконання військового обов`язку військовослужбовцями ВЧ НОМЕР_4 , зокрема і відповідачем. Виходячи з наведеного, запропоновано, зокрема, за порушення вимог статей 11, 16, 76, 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статті 5 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» ОСОБА_1 притягнути до обмеженою матеріальної відповідальності та стягнути грошові кошти в рахунок держави у розмірі 31532,70 грн.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 11 січня 2020 року №14 про результати службового розслідування по факту виявлення нестачі матеріальних цінностей продовольчої служби у військовій частині № НОМЕР_7 службове розслідування закінчено; за порушення вимог, передбачених статтями 11, 16,76, 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статті 5 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», заступника командира ВЧ НОМЕР_4 з тилу начальника тилу майора ОСОБА_1 притягнуто до обмеженою матеріальної відповідальності зі стягненням грошових коштів в рахунок держави у розмірі 31532,70 грн. наказ містить відмітку відповідача про ознайомлення.

Наказом командувача Сил підтримки Збройних Сил України (по особовому складу) від 07 вересня 2020 року №18 ОСОБА_1 звільнено у запас за підпунктом «й» відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; наказом командира ВЧ НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 24 вересня 2020 року №195 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення 24 вересня 2020 року.

Листом ВЧ НОМЕР_1 від 09 червня 2021 року №653/781 ВЧ НОМЕР_1 запропонувала відповідачу добровільно в термін до 01 липня 2021 року відшкодувати заборгованість по збиткам на користь держави в особі ВЧ НОМЕР_1 у сумі 31532,70 грн та повідомлено, що у разі відмови добровільно сплатити борг у сумі 31532,70 грн на користь ВЧ НОМЕР_1 , стягнення даної заборгованості за шкоду, завдану державі, буде проводитись в судовому порядку.

Довідкою ВЧ НОМЕР_1 від 19 липня 2021 року №7/1/203 обс про вартісну оцінку завданої матеріальної шкоди державі ОСОБА_1 ВЧ НОМЕР_1 повідомляє, що залишок заборгованості суми збитків державі відповідачем відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 11 січня 2020 року №14 станом на 19 листопада 2021 року становить 31532,70 грн.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо нездійснення відшкодування заборгованості по збиткам на користь держави в особі ВЧ НОМЕР_1 у сумі 31532,70 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правовий режим майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, і повноваження органів військового управління та посадових осіб щодо управління цим майном визначається Законом України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» від 21 вересня 1999 року №1075-XIV (надалі також Закон №1075-XIV; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 1 Закону №1075-XIV визначено, що військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Відповідно до статті 3 Закону №1075-XIV військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті).

З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно положень статті 7 Закону №1075-XIVособи, винні у порушенні вимог цього Закону, притягаються до відповідальності згідно із законом.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV(надалі також Статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 9 Статуту військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.

Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців обов`язки, зокрема берегти державне майно.

Положеннями статті 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Стаття 26 Статуту передбачає, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах (стаття 27 Статуту).

У силу положень статті 76 Статуту заступник командира полку (окремого батальйону) з тилу в мирний і воєнний час відповідає за матеріальне й технічне забезпечення підрозділів бригади (полку, окремого батальйону) підпорядкованими службами; за підвезення всіх видів матеріальних засобів та за водопостачання; за торговельно-побутове забезпечення особового складу; за утримання казарм та іншого житлового фонду; за бойову та мобілізаційну готовність, бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, додержання правил охорони довкілля і стан пожежної безпеки безпосередньо підпорядкованих йому підрозділів і служб, укомплектування їх озброєнням і технікою тилу; за стан обліку матеріально-технічних засобів підпорядкованих служб.

Заступник командира бригади (полку, окремого батальйону) з тилу підпорядковується командирові та є прямим начальником усього особового складу бригади (полку, окремого батальйону).

Відповідно до статті 77 Статуту заступник командира полку (окремого батальйону) з тилу зобов`язаний, зокрема:

організовувати своєчасне забезпечення підпорядкованими службами підрозділів полку (окремого батальйону) матеріальними засобами, якісне харчування особового складу; планувати і організовувати підвезення підрозділам полку (окремого батальйону) матеріальних засобів та забезпечувати водопостачання; перевіряти не менше ніж двічі на рік наявність і стан матеріальних засобів у підрозділах полку (окремого батальйону) і безпосередньо підпорядкованих складах з оформленням відповідних актів; організовувати щорічне проведення інвентаризації всього майна і техніки у службах; організовувати й контролювати ведення обліку та звітності в установленому порядку (до 30 листопада 2019 року);

організовувати своєчасне забезпечення підпорядкованими службами підрозділів бригади (полку, окремого батальйону) матеріальними засобами, якісне харчування особового складу; контролювати доведення встановлених норм забезпечення до кожного військовослужбовця; планувати роботу транспорту, пов`язану з підвезенням матеріальних засобів, і здійснювати контроль за правильністю та ефективністю його використання; планувати і організовувати підвезення підрозділам бригади (полку, окремого батальйону) матеріальних засобів та забезпечувати водопостачання; перевіряти не менше ніж двічі на рік наявність і стан матеріальних засобів у підрозділах бригади (полку, окремого батальйону) і безпосередньо підпорядкованих складах з оформленням відповідних актів; організовувати щорічне проведення інвентаризації всього майна і техніки у службах; організовувати й контролювати ведення обліку та звітності в установленому порядку (з 30 листопада 2019 року).

Основи організації та ведення військового (корабельного) господарства, права та обов`язки посадових осіб військової частини (корабля) та з`єднання, пов`язані з веденням військового (корабельного) господарства визначені Положенням про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 16 липня 1997 року №300 (надалі по тексту також Положення №300).

Відповідно до вимог пункту 3.1.9 Положення №300 усі посадові особи військової частини (з`єднання), які відають військовим (корабельним) господарством, повинні, зокрема: знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, настанов, інструкцій та інших керівних документів щодо організації та ведення військового господарства та неухильно керуватись ними у своїй діяльності; організовувати та контролювати ведення обліку, правильне зберігання і своєчасне оновлення запасів матеріальних засобів усіх видів; здійснювати постійний контроль за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням (використанням) матеріальних засобів, вживати необхідних заходів для боротьби з нераціональними їх витратами (використанням), втратами, нестачами, розкраданням.

Посадові особи з`єднання, що відають військовим (корабельним) господарством, мають право: давати необхідні вказівки та роз`яснення по колу своїх обов`язків у відповідності з постановами та розпорядженнями Уряду України, наказами директивами Міністра оборони України, вказівками начальників головних і центральних управлінь та самостійних відділів (служб) Міністерства оборони України, видів військ і військових округів (оперативних командувань (ОК); контролювати виконання посадовими особами військових частин (підрозділів, служб) чинних наказів, положень, настанов, керівництв, інструкцій та вказівок по службах (службі) (пункт 3.1.10 Положення №300).

Системний аналіз зазначених вище положень законодавства дає підстави вважати, що відповідач як заступник командира ВЧ НОМЕР_4 з тилу - начальник тилу був визначений відповідальним за матеріальне й технічне забезпечення підрозділів бригади (полку, окремого батальйону) підпорядкованими службами; за підвезення всіх видів матеріальних засобів та за водопостачання; за торговельно-побутове забезпечення особового складу; за утримання казарм та іншого житлового фонду; за бойову та мобілізаційну готовність, бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, додержання правил охорони довкілля і стан пожежної безпеки безпосередньо підпорядкованих йому підрозділів і служб, укомплектування їх озброєнням і технікою тилу; за стан обліку матеріально-технічних засобів підпорядкованих служб ВЧ НОМЕР_4 , про що також свідчать функціональні обов`язки заступника командира з тилу військової частини НОМЕР_4 , затверджені командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_3 30 травня 2019 року з відміткою ОСОБА_1

31 жовтня 2019 року набрав чинності Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 3 жовтня 2019 року №160-IX (надалі також Закон №160-IX), який визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 3 Закону №160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України.

Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Згідно статті 4 Закону №160-ІХ особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Положеннями статті 5 Закону №160-ІХ визначено, що особа за завдану з необережності шкоду несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, крім випадків, коли цим Законом передбачено повну чи підвищену матеріальну відповідальність.

Командир (начальник), який своїм рішенням чи бездіяльністю порушив установлений порядок обліку, зберігання, використання військового та іншого майна або не вжив належних заходів, передбачених законодавством, щодо запобігання розкраданню, знищенню чи псуванню, іншому незаконному витрачанню військового та іншого майна, внаслідок чого було завдано шкоду, або щодо притягнення винних осіб до матеріальної відповідальності, несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, визначається на день видання наказу про притягнення особи до обмеженої матеріальної відповідальності.

Порядок обчислення та розмір завданої шкоди визначено статтею 7 Закону №160-ІХ, відповідно до якої розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Обчислення розміру шкоди проводиться з урахуванням ступеня зносу військового та іншого майна за встановленими нормами.

Якщо строк експлуатації військового та іншого майна на дату його втрати закінчився або неможливо встановити час його втрати, відшкодування шкоди проводиться в розмірі 50 відсотків первинної вартості майна, якого не вистачає, але не нижче вартості металів, у тому числі дорогоцінних, та дорогоцінного каміння, які в ньому містяться, визначеної відповідно до законодавства про визначення розміру збитків, завданих підприємству, установі, організації розкраданням, знищенням (псуванням), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей.

Відповідно до статті 8 Закону №160-ІХ посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб. Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника).

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.

Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню. Наказ доводиться до винної особи під підпис.

У разі якщо шкоду завдано кількома особами, у наказі командира (начальника) визначаються суми, що підлягають стягненню окремо з кожної особи, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди.

При цьому, частина перша статті 9 Закону №160-ІХ містить виключний перелік обставин, що виключають матеріальну відповідальність, а саме: дії непереборної сили; необхідної оборони; крайньої необхідності; виконання наказу або розпорядження командира (начальника), крім випадків виконання явно злочинного наказу або розпорядження; виправданого службового ризику; затримання особи, що вчинила злочин, фізичний або психічний примус; виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації.

Обставини, що виключають матеріальну відповідальність, підлягають встановленню під час проведення розслідування (частина третя статті 9 Закону №160-ІХ).

Згідно статті 12 Закону №160-ІХ у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Системний аналіз зазначених положень Закону №160-ІХ дає підстави вважати, що за наявності умов притягнення до матеріальної відповідальності у вигляді шкоди, завданої неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, встановлених у ході проведення службового розслідування, з урахуванням законодавчо встановлених виключень, особа може бути притягнута, зокрема, до обмеженої матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди. При цьому, у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що за наслідками проведеної за наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 10 жовтня 2019 року №259 щорічної планової інвентаризації матеріальних цінностей у військовій частині за 2019 рік встановлено відповідно до акту інвентаризації продовольчої служби ВЧ НОМЕР_1 нестачу майна продовольчої служби, зокрема ВЧ НОМЕР_4 на суму 63919,83 грн та ВЧ НОМЕР_6 на суму 3285,77 грн, у зв`язку з чим призначено проведення службового розслідування, в ході проведення якого встановлено завдання матеріальної шкоди державі внаслідок втрати переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання чи іншої мети військового майна, що проходить по номенклатурі майна продовольчої служби, тобто втраті (нестачі) майна у розмірі, визначеному відповідно до Довідки-розрахунку на нестачу майна та технічних засобів продовольчої служби ВЧ НОМЕР_4 на загальну суму 69919,83 грн. Запропоновано, зокрема, за порушення вимог статей 11, 16, 76, 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статті 5 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» ОСОБА_1 притягнути до обмеженою матеріальної відповідальності та стягнути грошові кошти в рахунок держави у розмірі 31532,70 грн.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 11 січня 2020 року №14 про результати службового розслідування по факту виявлення нестачі матеріальних цінностей продовольчої служби у військовій частині № НОМЕР_7 службове розслідування закінчено; за порушення вимог, передбачених статтями 11, 16,76, 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статті 5 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», заступника командира ВЧ НОМЕР_4 з тилу начальника тилу майора ОСОБА_1 притягнуто до обмеженою матеріальної відповідальності зі стягненням грошових коштів в рахунок держави у розмірі 31532,70 грн. наказ містить відмітку відповідача про ознайомлення.

Наказом командувача Сил підтримки Збройних Сил України (по особовому складу) від 07 вересня 2020 року №18 ОСОБА_1 звільнено у запас за підпунктом «й» відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; наказом командира ВЧ НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 24 вересня 2020 року №195 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення 24 вересня 2020 року.

Листом ВЧ НОМЕР_1 від 09 червня 2021 року №653/781 ВЧ НОМЕР_1 запропонувала відповідачу добровільно в термін до 01 липня 2021 року відшкодувати заборгованість по збиткам на користь держави в особі ВЧ НОМЕР_1 у сумі 31532,70 грн та повідомлено, що у разі відмови добровільно сплатити борг у сумі 31532,70 грн на користь ВЧ НОМЕР_1 , стягнення даної заборгованості за шкоду, завдану державі, буде проводитись в судовому порядку.

Зазначеними вище доказами підтверджується встановлення у ході проведення службового розслідування наявності умов притягнення до матеріальної відповідальності у вигляді шкоди, завданої невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, ОСОБА_1 , враховано відсутність законодавчо встановлених обставин, що виключають матеріальну відповідальність, до якої відповідача притягнуто протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди, та, враховуючи, що станом на час прийняття рішення у даній справі відсутні докази оскарження відповідачем наказу про притягнення його до обмеженої матеріальної відповідальності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При прийнятті рішення у цій справі суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 05 грудня 2018 року у справі №818/1688/16, в якій вказано, що спори щодо відшкодування шкоди/стягнення збитків, завданих особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень віднесено до розгляду в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Суд зауважує, що відповідач був ознайомлений із фактом притягнення його до обмеженої матеріальної відповідальності. Доказів оскарження наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 11січня 2020 року №14 «Про результати проведення службового розслідування по факту виявлення нестачі матеріальних цінностей продовольчої служби у військовій частині НОМЕР_4 » матеріали справи не містять, з урахуванням чого у суду є підстави вважати його чинним і таким, що підлягає виконанню. Заперечень проти позову відповідач також не подавав.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів у спростування доводів позивача, а тому, на думку суду, матеріалами справи підтверджено завдання відповідачем матеріальної шкоди позивачу на суму 31532,70грн.

Таким чином позов підлягає задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ВЧ НОМЕР_1 завданої матеріальної шкоди у розмірі 31532,70 грн.

При цьому, суд не зазначає у резолютивній частині рішення про завдання матеріальної шкоди внаслідок неправомірних від ОСОБА_1 , оскільки такі дії не є предметом позову в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертиз.

З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів понесення витрат із залученням свідків та проведення експертиз, такі відповідно вимог статті 139 КАС України до стягнення не підлягають.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду у розмірі 31532,70 грн (тридцять одна тисяча п`ятсот тридцять дві гривні 70 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
рішення виготовлено у повному обсязі та підписано 20.03.2023

Суддя Панченко Н.Д.