Справа № 260/4256/22
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2023-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2023 року м. Ужгород№ 260/4256/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судових засідань Полянич В.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

позивача - ОСОБА_1 ;

представника позивача - Повідайчик О.І.;

представника відповідача - Чубелка О.Ю.;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Повідайчика Олега Івановича, звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що п. 1 наказу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 20 вересня 2022 року № 1806 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників відділення поліції № 2 Мукачівського РУП ГУНП та Тячівського РВП ГУІІП в Закарпатській області» позивача, відповідно до підпункту 7 пункту 3 статті 13 розділу III Дисциплінарного статуту Національної поліції України було звільнено із служби в поліції. Наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 20 вересня 2022 року № 171 о/с "По особовому складу", відповідно до частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію" позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби накладеного відповідно до дисциплінарного статуту національної поліції України. Позивач зазначає, що відповідач дійшов висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку на підставі «Висновку про результати службового розслідування за фактами порушення службової дисципліни та законності окремими працівниками відділення поліції № 2 Мукачівського РУП ГУНП та Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 20.09.2022». Зокрема, з Висновку від 20.09.2022 вбачається, що такий базується на повідомленні про підозру від 16 вересня 2022 року та ухвалі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (справа №308/12266). Позивач наголошує, що будь-яких інших фактичних обставин дисциплінарною комісією при проведенні службового розслідування не виявлено та відповідачем при прийнятті оскаржуваних наказів не встановлено. Відтак підставою для оскаржуваних наказів слугувало повідомлення ОСОБА_1 про підозру в учиненні кримінального правопорушення. Позивач вказує, що відображення у висновку службового розслідування припущення про отримання позивачем неправомірної винагороди відповідач необгрунтовано вважає дисциплінарним проступком і порушенням службової дисципліни. Однак, жодних доказів того, що позивач вчинив саме дисциплінарний проступок та порушив саме службову дисципліну у висновку службового розслідування не відображено та не підтверджується матеріалами справи, оскільки виклад встановлених службовим розслідуванням обставин стосується здебільшого викладу повідомлення позивачеві про підозру у кримінальному провадженні. Відтак, позивач наголошує, що службове розслідування було проведено поверхнево, без з`ясування й перевірки фактичних обставин події, обмежуючись вивченням повідомлення про підозру, тобто ґрунтуючись на припущенні про можливе вчинення позивачем кримінального правопорушення. Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засідання позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили суд визнати протиправними та скасувати оскаржувані накази, поновити позивача на раніше займаній посаді та стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позову в повному обсязі, з мотивів викладених у відзиві на позов, вказавши на наступне. Згідно п. 1 наказу відповідача від 20 вересня 2022 року № 1806 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників відділення поліції № 2 Мукачівського РУП ГУНП та Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області» позивача, відповідно до підпункту 7 пункту 3 статті 13 розділу III Дисциплінарного статуту Національної поліції України було звільнено із служби в поліції, а згідно наказу від 20 вересня 2022 року № 171 о/с "По особовому складу", у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби накладеного відповідно до дисциплінарного статуту Національної поліції України, позивача відповідно до частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію" звільнено зі служби в поліції. Представник відповідача наголошував, що позивача було звільнено зі служби в поліції, саме, за порушення службової дисципліни, а не за вчинення кримінального правпорушенпя. Представник відповідача зазначає, що в ході службового розслідування було встановлено, факт отримання позивачем неправомірної вигоди, що стало підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби. Представник відповідача вказує, що наявність судового рішення про визнання особи винною у вчиненні кримінального правопорушення не є визначальною для притягнення такої особи до дисциплінарної відповідальності, адже питання про дисциплінарну відповідальність вирішується за результатами проведення службового розслідування. Представник відповідача наголошував, що позивача звільнено саме за вчинення дисциплінарного проступку, а відсутність вироку у кримінальній справі не виключає наявність в діях цієї особи підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Таким чином, представник відповідача вказував, що позивач був зобов`язаний не допускати вчинків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, так само як не допускати інші взаємовідносини з третіми особами, які носять корисливий або протиправний характер, оскільки чинне законодавство покладає на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, стичної поведінки поліцейських. Натомість, порушення службової дисципліни, допущені позивачем в умовах воєнного стану надає їм статусу грубого дисциплінарного проступку, оскільки на даний час на поліцію Закарпатської області в умовах війни, на якій гинуть поліцейські, виконуючи Присягу поліцейського, покладаються особливо важливі функції із забезпечення публічного порядку та безпеки і недопущення дестабілізації обстановки в цілому. Враховуючи викладене, представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивача 16 вересня 2022 року було повідомлено про підозру «у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, а саме: в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище» (а.с. 123 -127, Т.1).

Згідно з повідомленням про підозру у вчиненні позивачем кримінального правопорушення вбачається, що кримінальне правопорушення полягало в тому, що 14 вересня 2022 року позивач отримав від третьої особи грошову винагороду за нестворення штучних перешкод при здійсненні перевезення сухих грибів чи інших сезонних ягід автодорогами Мукачівського району Закарпатської області, зокрема автодорогою М-06, яка перебуває в зоні обслуговування відділення поліції № 2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області (а.с. 125, Т.1).

За фактами порушення службової дисципліни та законності окремими працівниками відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУНП та Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області було проведено службове розслідування, результати якого відображені у Висновку про результати службового розслідування від 20.09.2022 (а.с. 25-49, Т.1).

Відповідно до п. 1 наказу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 20 вересня 2022 року № 1806 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників відділення поліції № 2 Мукачівського РУП ГУНП та Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області» позивача, відповідно до підпункту 7 пункту 3 статті 13 розділу III Дисциплінарного статуту Національної поліції України було звільнено із служби в поліції (а.с. 12-14, Т.1).

Так, згідно наказу № 1806 від 20 вересня 2022 року зазначено: «за вчинення дисциплінарного проступку, порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», підпункту 1 «д» пункту першого статті 4, пункту 3 частини першої статті 6, статті 22, 24 та 28 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 6 і 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, розділу II та V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 7 розділу ІV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», наказів Національної поліції України від 08.04.2022 № 242 «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану», наказу ГУНП області від 25.02.2022 № 455 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру ГУНГІ в Закарпатській області в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності», наказу Національної поліції України «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції» від 19.07.2022 № 507, що виразилось у грубому порушення службової дисципліни та законності, укритті від обліку відомостей про кримінальні правопорушення, неповідомлення керівництва про факти отримання від гр. ОСОБА_2 неправомірної вигоди, порушенні етичних норм поведінки поліцейського, перешкоджанні під час проведення службового розслідування, скоєнні проступку, який дискредитує поліцію та поліцейського, начальника відділення поліції № 2 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_1 , відповідно до підпункту 7 пункту 13 розділу III Дисциплінарного статут Національної поліції України, звільнено зі служби в поліції» (а.с. 13, Т.1).

Наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 20 вересня 2022 року № 171 о/с "По особовому складу" відповідно до частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію" позивача - підполковника поліції начальника відділення поліції № 2 Мукачівського районного управління поліції головного управління Національної поліції в Закарпатській області було звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до дисциплінарного статуту національної поліції України) з 20 вересня 2022 року (а.с. 19).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Цей Закон України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VІІІ) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Згідно з приписами ст. 59 Закону №580-VІІІ служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VІІІ поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно статті 19 Закону № 580-VІІІ у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Так, частиною другою статті 19 Закону № 580-VІІІ передбачено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VІІІ поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з приписами частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання корупції» особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: 1) відмовитися від пропозиції: 2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; 3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; 4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Відповідно до п. 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 08 лютого 2019 року № 100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 березня 2019 р. за № 223/33194 (далі - Порядок № 100) поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Поліцейський у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки (пункт 7 розділу II Порядку № 100).

Дія цього Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог".

Згідно ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ (далі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (частина друга стаття 1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 14 Дисциплінарною статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування, яке призначається наказом керівника, що має повноваження застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ч. 11 ст. 14 Дисциплінарною статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно ч. 1, ч. 7 ст. 15 Дисциплінарною статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії., порядок створення яких та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Згідно ч. 3 ст. 18 Дисциплінарного статуту поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Так, частинами четвертою-шостою статті 19 Дисциплінарного статуту визначено пом`якшуючі та обтяжуючі обставини відповідальність поліцейського. При цьому перелік пом`якшуючих обставин не є вичерпним.

Відповідно до ч. 9 ст. 19 Дисциплінарного статуту за кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок № 893).

Відповідно до пункту 2 розділу IV Порядку № 893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень (пункт 3 розділу IV Порядку № 893).

Відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з Висновку службового розслідування та наказу від 20.09.2022 №1806 - висновок відповідача про отримання позивачем неправомірної вигоди фактично базується на повідомленні про підозру від 16 вересня 2022 року та ухвалі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (справа №308/12266). При цьому, будь-яких інших фактичних обставин дисциплінарною комісією при проведенні службового розслідування не встановлено.

Таким чином, суд зауважує, що підставою для винесення відповідачем оскаржуваних наказів, фактично, слугувало повідомлення ОСОБА_1 про підозру в учиненні кримінального правопорушення.

З системного аналізу вище вказаних правових норм, можна дійти висновку, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

При цьому, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні поліцейським службової дисципліни.

Такими обставинами є лише фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діяннях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Водночас з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, установлення ступеня вини особи, яка його вчинила, проводиться службове розслідування. Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити обставини і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками: вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки особи та її ставлення до вчиненого.

Пояснення особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, є однією з важливих гарантій об`єктивного службового розслідування та захисту законних прав й інтересів особи від безпідставного застосування стягнення та інших негативних наслідків.

Як встановлено в ході розгляду справи по суті та підтверджується наявними матеріалами, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став висновок відповідача про факт отримання позивачем неправомірної вигоди від третьої особи за нестворення штучних перешкод при здійсненні перевезення сухих грибів чи сезонних ягід.

Таким чином, відповідачем в основу висновку службового розслідування покладено обставини, які інкримінувалися позивачу в межах кримінального провадження та дали підстави для повідомлення йому про підозру у вчиненні злочину.

Натомість, суд зауважує, що повідомлення про підозру є тільки офіційним припущенням органу/посадової особи, який/яка проводить досудове розслідування, про те, що конкретна особа причетна до злочину. При цьому, з моменту оголошення підозри особа набуває статусу підозрюваного, однак її вину у вчиненні злочину ще потрібно довести, відтак на цій стадії кримінального провадження стверджувати про її винуватість як доведений факт не можна.

Однак, як вбачається з матеріалів службового розслідування, в ході службового розслідування не було встановлено обставин, які б свідчили, що позивач дійсно допустив протиправне діяння (дію чи бездіяльність), яке містило б ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно висновку службового розслідування відносно виявлених фактів, а саме дисциплінарного проступку, відповідачем у висновку відображено лише загальна інформація щодо діючих нормативно-правових актів, зокрема, Закону України "Про Національну поліцію", Дисциплінарного статуту тощо.

Так, інформація зазначена у висновку службового розслідування, яка стала підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних наказів, обґрунтовує скоєння позивачем кримінального правопорушення, натомість матеріали справи не містять доказів про наявність обвинувального вироку відносно позивача.

При цьому суд констатує, що відповідно до вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Крім того, суд зауважує, що ч. 3 ст. 70 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліцейський, щодо якого здійснюється кримінальне провадження, може бути відсторонений від посади в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Натомість, відображення у висновку службового розслідування припущення про отримання позивачем неправомірної винагороди відповідач необгрунтовано вважає дисциплінарним проступком і порушенням службової дисципліни. Однак, вказані дії, за умови їх доведення в установленому законом порядку вважаються кримінальним правопорушенням, відповідальність за яке передбачено нормами Кримінального кодексу України.

При цьому, жодних доказів того, що позивач вчинив саме дисциплінарний проступок та порушив саме службову дисципліну у висновку службового розслідування не відображено, оскільки виклад встановлених службовим розслідуванням обставин стосується здебільшого викладу повідомлення позивачеві про підозру у кримінальному провадженні.

Враховуючи вище викладене, суд приходить висновку, що службове розслідування було проведено поверхнево, без з`ясування й перевірки фактичних обставин події, та таке фактично ґрунтується на припущенні про можливе вчинення позивачем кримінального правопорушення.

Крім того, суд зауважує, що позивач не мав дисциплінарних стягнень на час службового розслідування та такий не притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи вище викладене суд приходить висновку, що висновок службового розслідування про вчинення позивачем дисциплінарного проступку є необґрунтованим, а відтак наказ від 20.09.2022 № 1806 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Відповідно є протиправним та підлягає скасуванню і наказ № 171 о/с від 20.09.2022, як такий, що реалізовує наказ від 20.09.2022 № 1806.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наведені представником відповідача у відзиві проти позову, не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію позивача та представника позивача, а останніми доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відтак, такі позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Згідно ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Відповідачем було надано до суду Довідку від 08.11.2022 року про середню місячну заробітну плату позивача, обчислену виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці, що передували місяцю звільнення з роботи, згідно якої заробітна плата позивача за липень 2022 року складала 18923,99 грн., за серпень 2022 року складала 18751,68 грн. (а.с. 106, Т.1).

Відтак, з урахуванням зазначеної Довідки середньомісячна заробітна плата позивача, яка обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці, що передують місяцю звільнення з роботи, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року за № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" становить 18 838, 00 грн. ((18923,99 грн. + 18751,68 грн.) / 2).

Позивача згідно наказу від 20.09.2022 року № 171-о/с було звільнено з роботи з 20.09.2022 року, а поновлено на роботі рішенням суду від 03.03.2023 року.

Отже, сума грошового забезпечення, яка підлягає відшкодуванню позивачеві за час вимушеного прогулу за період з 21.09.2022 року по 03.03.2023 року становить 99 662,80 грн.

При цьому, відповідно до п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділення поліції № 2 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області з 21.09.2022 року та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах одного місяця в розмірі 18 838, 00 грн. підлягає до негайного виконання.

На підставі вище вказаного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, позовні вимоги підтверджено належними та допустимими доказами.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (вул. Ф. Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення коштів - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу Головного управління Національної поліції у Закарпатській області від 20.09.2022 №1806 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУНП та Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області" щодо звільнення зі служби ОСОБА_1 .

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Закарпатській області від 20.09.2022 №171 о/с "По особовому складу", в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 .

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділення поліції № 2 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області з 21.09.2022 року.

4. Стягнути з Головного управління Національної поліції у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 21.09.2022 року по 03.03.2023 року в сумі 99 662,80 (дев`яносто дев`ять тисяч шістсот шістдесят дві гривні 80 копійок) грн. з відрахуванням податків та зборів.

5. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділення поліції № 2 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області з 21.09.2022 року та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах одного місяця в розмірі 18 838, 00 (вісімнадцять тисяч вісімсот триста вісім гривень) грн. підлягає до негайного виконання.

6. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України. Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано 20.03.2023 року, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці та на лікарняному.