Справа № 240/1211/23
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Житомир справа № 240/1211/23

категорія 102010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України ГУНП в Житомирській області Житомирське районне управління поліції відділення поліції №2 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області Житомирське районне управління поліції відділ поліції №2 щодо не розгляду запиту від 10.08.2022;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області Житомирське районне управління поліції відділ поліції №2 розглянути запит від 10.08.2022 та надати запитувану інформацію в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 10.08.2022 звернувся із запитом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області Житомирське районне управління поліції відділ поліції №2, в якому просив надати інформацію. Однак відповіді на вказаний запит не надходило.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статей 258-263 КАС України.

Через відділ документального забезпечення 08.02.2023 Головне управління Національної поліції в Житомирській області надійшло клопотання про долучення доказів та закриття справи. Клопотання обґрунтовано тим, що відповідач розглянув запит позивача від 10.08.2022 року та листом від 15.08.2022 року надав відповідь позивачу. Зазначає, що 27.01.2023 за вих. №907/213/01-2023 рекомендованим листом на адресу позивача повторно направлена копія відповіді за запит від 15.08.2022 за вих.№5зі/213/02-2022.

Ухвалою суду від 20.02.2023 у задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Житомирській області про закриття провадження у справі - відмовлено.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, 10.08.2022 позивач звернувся із запитом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області Житомирське районне управління поліції відділ поліції №2, в якому просив надати інформацію в письмовому вигляді чи приймалося рішення по кримінальному провадженні №0000160 від 01.10.2020 за ч.1 ст.388 КК України та в разі прийняття рішення направити його копію на адресу позивача.

Зазначає, що станом на 27.12.2022 відповіді на запит від 10.08.2022 на його адресу не надходило.

Вважаючи, що відповідач протиправно не розглянув запит на інформацію та не надав запитуваної інформації, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Приписами статті 40 Конституції України визначено, що держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон України №2939-VI) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Частиною 1 статті 1 Закону України №2939-VI встановлено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до ст.3 Закону України №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Згідно з п.2 ч.1 ст.5 Закону України №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до ст.12 Закону України №2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у ст.13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Частиною 1 статті 13 Закону України №2939-VI встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Пунктом 6 частини 1 статті 14 Закону України №2939-VI визначено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з ч.1 ст.19 Закону України №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.20 Закону України №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з ч.1 ст.21 Закону України "Про інформацію" інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

Частина 3 ст.21 Закону України "Про інформацію" визначає порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.

Згідно з ч.8 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про доступ до публічної інформації" до службової може належати така інформація:

1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;

2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Частиною 2 статті 9 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Судом встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області Житомирське районне управління поліції відділ поліції №2 запит позивача від 10.08.2022 зареєстрований в канцелярії ВП №2 ЖРУП ГУНП в Житомирській області за вх.№5зі (а.с. 16-17).

На запит ОСОБА_1 від 10.08.2022 надано листом від 15.08.2022 за вих.№5зі/213/02-2022 відповідь, по змісту якого роз`яснено, що в межах досудового розслідування кримінального провадження №0000160 від 01.10.2020 позивач не являється заявником чи потерпілим.

Відповідно до ст. 221 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

Відповідно до ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Так як позивач не є стороною вказаного кримінального провадження, то підстави для надання будь-яких документів відсутні (а.с.18-19).

Також, 27.01.2023 за вих.№907/213/01-2023 рекомендованим листом на адресу позивача повторно направлена копія відповіді на запит від 15.08.2022 за вих.№5зі/213/02-2022 (а.с.14-15).

Разом з тим, перевіривши статус відправлення через офіційний сайт укрпошти (трекінг 168) копію відповіді на запит від 15.08.2022 за вих.№5зі/213/02-2022, повторно направлену, позивачем отримано 02.02.2023 особисто. Тобто, позивачем отримано відповідь від 15.08.2022 за вих.№5зі/213/02-2022 на свій запит від 10.08.2022 лише 02.02.2023.

Водночас, жодних доказів на підтвердження обставин надання позивачу відповіді від 15.08.2022 за вих.№5зі/213/02-2022 на запит в строки, визначені законодавством, та докази отримання позивачем вказаної відповіді до матеріалів справи не надано.

Отже, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами дотримання вимог чинного законодавства щодо повідомлення позивача про наслідки розгляду його запити, що свідчить про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду такого запиту.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

За відсутності документально-підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл суд не вирішує.

Керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Національної поліції України ГУНП в Житомирській області Житомирське районне управління поліції відділення поліції №2 (вул. Різдвяна, 7,Коростишів,Житомирський район, Житомирська область,12501), про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області Житомирське районне управління поліції відділ поліції №2 щодо розгляду запиту ОСОБА_1 від 10.08.2022.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

22 березня 2023 р.