Справа № 620/9188/22
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року м. Чернігів Справа № 620/9188/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

представника позивача Великородної М. О.,

представника відповідача Дрогана С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) та просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.09.2018 по 24.11.2022 включно.

2. Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.09.2018 по 24.11.2022 включно в розмірі 76 038,70 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що Відповідач вчасно не здійснив належну Позивачу виплату сум індексації, які є складовою заробітної плати. Від так ОСОБА_1 має право на компенсацію середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) проходив військову службу за контрактом у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому на даний час відповідно до Директиви Адміністрації державної прикордонної служби України від 09.06.2021 № 82-ДСК «Про переведення на новий штат органу охорони державного кордону Державної прикордонної служби України» визначено нове найменування - ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - Відповідач), в період з 17 липня 2015 року по 15 жовтня 2015 року таз 19 жовтня 2016 року по 06 вересня 2018 року, що підтверджується відповідними наказами, зокрема:

- наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.07.2015 № 174-ос ОСОБА_1 призначено на посаду офіцера відділення протидії контрабандній діяльності оперативно-розшукового відділу;

- 15.10.2015 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 273-ос ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу, всіх видів забезпечення у зв`язку з вибуттям для подальшого проходження військової служби у розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- 20.10.2016 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 239-ос ОСОБА_1 , який прибув для подальшого проходження військової служби з ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 19.102016 зараховано до списку особового складу загону та на всі види забезпечення;

- 06.09.2018 наказом т.в.о. начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.08.2018 № 291-ОС за підпунктом «й» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок І військову службу», та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Згідно копії листа ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10.09.2018 № 11/3340 Позивачу стало відомо, що індексація грошового забезпечення військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_4 з 01.07.2015 не проводилась, у зв`язку з чим 13.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, який було задоволено повністю та ухвалено: 1. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) в частині не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з 17.07.2015 по 15.10.2015 та з 19.10.2016 по 06.09.2018, тобто по час виключення зі списків особового складу та зняття з всіх видів забезпечення. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 (військову частину НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 17.07.2015 по 15.10.2015 таз 19.10.2016 по 06.09.2018, тобто по час виключення зі списків особового складу та зняття з всіх видів забезпечення. Рішення набуло законної сили 12.06.2019.

Відповідач, на виконання вказаного рішення суду здійснив розрахунок та виплату відповідних сум індексації без врахування січня 2008 року як базового місяця, у зв`язку з чим у січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з новим позовом, в якому просив: 1. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) щодо встановлення липня 2015 року, жовтня 2016 року та січня 2017 року як місяців, за якими здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базових місяців) для нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди з 17.07.2015 по 15.10.2015 та з 19.10.2016 по 28.02.2018. 2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військову частину НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди з 17.07.2015 по 15.10.2015 та з 19.10.2016 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат. 3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити в повному7 обсязі на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану суму індексації грошового забезпечення в розмірі 4258 гривень 75 копійок за період з 01.03.2018 по 06.09.2018, із застосуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003.

Чернігівським окружним адміністративним судом було відкрито провадження по адміністративній справі № 620/1777/22 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, та 26.07.2022 було ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме: 1. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 17.07.2015 по 06.09.2018. 2. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 17.07.2015 по 15.10.2015 та з 19.10.2016 по 28.02.2018, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, за період з 01.03.2018 по 06.09.2018, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - березень 2018 року, з урахуванням абзацу четвертого пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

02.11.2022 вказане рішення набуло законної сили.

24.11.2022, на рахунок Позивача, надійшли кошти від ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) у сумі 63598,78 грн.

Згідно довідки про середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 від 08.12.2022 № 95 вбачається, що його середньоденне грошове забезпечення на час звільнення складало розмір - 411,02 грн. (з урахуванням податків), та 330,87 грн. (без урахування податків) (копія довідки додається до позову; оригінал знаходиться у Сторін).

У зв`язку з тим, що Відповідач вчасно не здійснив належну Позивачу виплату сум індексації, які є складовою заробітної плати, ОСОБА_1 вважає, що має право на компенсацію середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, у зв`язку з чим і звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За загальним правилом, пріоритетними для застосування при вирішенні спірних питань щодо оплати праці військовослужбовців, є норми спеціального законодавства, а приписи трудового законодавства застосовуються в тому випадку, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини.

Питання проходження військової служби регулюється спеціальним законодавством. Соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей регулюється Законом України від 20 грудня 1999 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Однак, ні Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ні іншими нормативно-правовими актами, які регулювали питання прийняття, проходження та звільнення з військової служби, не врегульовані питання порушення строків проведення розрахунків при звільненні військовослужбовців, а також наслідків такого порушення.

Слід зауважити, що положення трудового законодавства (в тому числі й Кодексу законів про пращо) не поширюються на правовідносини, що виникають при визначенні норм оплати грошового забезпечення військовослужбовців, порядку такого грошового забезпечення, оскільки такі врегульовані спеціальним законодавством. Разом із тим, спеціальне законодавство, яким визначено порядок, умови, склад, розміри грошового забезпечення військовослужбовців, не врегульовує відносини, що пов`язані із затримкою розрахунку при звільненні військовослужбовців з лав Збройних Сил України, відповідальності за затримку розрахунку при такому звільненні. Відтак, в такому разі, відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України, застосуванню підлягають положення Кодексу законів про працю України.

За приписами ст. 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Частиною 1 ст. 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємства, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 117 КЗпП України визначено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

За правового врегулювання, передбаченого частиною 1 статті 117 КЗпП України, обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 Кодексу законів про працю України.

Таким чином, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, яка спрямована на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця, у спосіб, спеціально передбачений для трудових відносин, за весь період такого невиконання. Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже суд може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

З викладеного вище вбачається, що ОСОБА_1 , у день звільнення 06.09.2018, не були виплачені всі належні суми, тому з метою захисту його порушених трудових прав, Відповідач повинен компенсувати Позивачу майнові втрати, яких він зазнав внаслідок несвоєчасно здійсненого ними розрахунку, відповідно до ст. 117 КЗпП.

Щодо визначення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 2 розділу II Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1992 №100 (далі - Порядок № 100), середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно довідки про середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 № 95 від 08.12.2022 вбачається, що його середньоденна заробітна плата становить 411,02 грн. (з урахуванням податків), та 330,87 грн. (без урахування податків).

Згідно приписів статей 116, 117 КЗпП вбачається, що підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Таким чином, на дату виплати заборгованості по індексації Позивачу - 24 листопада 2022 року - останні 6 місяців.

У даному випадку термін «місяць» необхідно розуміти не у календарному а у статистичному сенсі цього поняття.

Від так 6 місяців дорівнюють 180 дням, з розрахунку 30 * 6 = 180.

Оскільки розмір середньоденного заробітку позивача, на момент звільнення, дорівнював 411,02 грн. то розмір середньої заробітньої плати за період не проведення остаточного розрахунку при звільненні, що підлягає стягненню складає 73983.6 грн., з розрахунку 180 * 411.02 = 73983.6

Окремо необхідно зазначити, що Суд не вирішує питання щодо утримання з заявлених сум податків, зборів та інших обов`язкових платежів, оскільки справляння і сплата податків є обов`язком саме роботодавця.

Від так, при розрахунку суми середнього заробітку необхідно брати за основу розмір середньоденного грошового забезпечення Позивача без урахування податків, а саме 411,02 грн., оскільки суми індексації грошового забезпечення розраховуються з нарахованого грошового забезпечення, а не з фактично виплаченого.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позоов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.09.2018 по 24.11.2022 включно.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.09.2018 по 24.11.2022 включно в розмірі 73 983,60 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 20 березня 2023 року.

Суддя С.Л. Клопот