Справа № 500/2873/21
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

21 березня 2023 року

м. Київ

справа № 500/2873/21

адміністративне провадження № К/990/7494/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області

на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року (суддя Мартиць О.І.) та

постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року (колегія у складі суддів Запотічного І.І., Глушка І.В., Довгої О.І.)

у справі № 500/2873/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

УСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - ГУ ПФ України в Тернопільській області, відповідач), у якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розміру 72 % винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без урахування до стажу роботи, що дає право на відставку, стажу роботи на посадах консультанта по статистиці та спецроботі відділу юстиції Тернопільського облвиконкому та старшого консультанта відділу юстиції по судовій роботі Тернопільського облвиконкому;

- зобов`язати ГУ ПФ України в Тернопільській області зарахувати їй стаж роботи на посаді консультанта по статистиці та спецроботі відділу юстиції Тернопільського облвиконкому з 09.07.1973 до 20.06.1982 та стаж роботи на посаді старшого консультанта відділу юстиції по судовій роботі Тернопільського облвиконкому з 17.01.1985 до 16.12.1986 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та здійснити перерахунок, нарахування і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 94 % суддівської винагороди згідно із довідкою Тернопільського апеляційного суду від 04.03.2020 № 01-17/73/2020 з 19.02.2020, з урахуванням фактично виплачених сум.

Тернопільський окружний адміністративний суд рішенням від 03.10.2022, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022, задовольнив позов частково:

- визнав протиправними дії ГУ ПФ України в Тернопільській області щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , оформленої листом від 27.04.2021 № 2041-2032/Б-02/8-1900/21;

- зобов`язав ГУ ПФ України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи на посаді консультанта по статистиці та спецроботі відділу юстиції Тернопільського облвиконкому з 09.07.1973 до 20.06.1982 та стаж роботи на посаді старшого консультанта відділу юстиції по судовій роботі Тернопільського облвиконкому з 17.01.1985 до 16.12.1986 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язав ГУ ПФ України в Тернопільській області провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням зарахованого стажу та згідно із довідкою Тернопільського апеляційного суду від 04.03.2020 № 01-17/73/2020 з 19.02.2020, з врахуванням раніше виплачених сум;

- відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог;

- стягнув за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 відшкодування сплати судового збору у розмірі 454,00 грн, сплачений відповідно до квитанції від 20.05.2021 № 43.

27.02.2022 ГУ ПФ України в Тернопільській області подало касаційну скаргу, що 02.03.2022 надійшла до Верховного Суду, у якій, із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2023, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суди попередніх інстанцій вирішили спір без врахування висновку щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 27.09.2021 у справі № 580/585/21. Посади ОСОБА_2 з 09.07.1973 до 20.06.1982, з 17.01.1985 до 21.12.1986 не передбачали пільг, які б прирівнювалися до стажу на посаді судді.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно із п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У цій справі оскаржується відмова територіального органу Пенсійного фонду здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Тернопільський окружний адміністративний суд в ухвалі від 31.05.2021 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У такому разі, ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Для підтвердження фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики скаржник має сформулювати проблемне правове питання, вирішення якого у випадку відкриття Верховним Судом касаційного провадження, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

Проте ГУ ПФ України в Тернопільській області у касаційній скарзі не формулює таке питання, не обґрунтовує виняткове значення для нього особисто чи значний суспільний інтерес до справи, у чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, не вказує приклади неоднакового застосування судами у інших справах у подібних правовідносинах Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 2453-VI), Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 1402-VIII), Закону України від 15.12.1992 № 2862-XII «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862-XII), інших норм матеріального чи процесуального права.

Таким чином, Суд не вбачає у справі обставин, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, для відкриття касаційного провадження, розглянутій у порядку спрощеного позовного провадження.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 30.05.2019 у справі № 592/2569/17 сформулював висновок щодо застосування абз. 2 ч. 4 ст. 43 Закону № 2862-XII у питанні обрахунку стажу роботи, що дає право отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, який зводиться до того, що « невключення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, роботи на робота на посадах підвідомчих Міністерству юстиції України органах на місцях і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.»

У продовження такого висновку, Верховний Суд у постанові від 27.01.2021 у справа № 591/2397/17 виснував, що « факт роботи позивача у спірні періоди на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів, а саме: консультанта 2-ї категорії по судовій статистиці, консультанта 1-ї категорії по судовій статистиці, головного консультанта по судовій роботі, начальника судового відділу в Управлінні юстиції підлягали зарахуванню до суддівського стажу».

Суд апеляційної інстанції переглянув рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.10.2022, дійшов подібного висновку, що до стажу роботи, що дає право отримання ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах судді судів України, слід враховувати період її роботи на посаді консультанта зі статистики та спецроботи відділу юстиції, та на посаді старшого консультанта відділу юстиції з судової роботи.

Разом з тим, ГУ ПФ України в Тернопільській області у касаційній скарзі покликається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові Верховного Суду від 27.09.2021 у справі № 580/585/21, щодо визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці при проведенні його перерахунку відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону № 1402-VIII, аналогічну тій, що застосована судом апеляційної інстанції при перегляді судового рішення першої інстанції (постанови Верховного Суду від 24.09.2021 у справі № 620/5437/20, від 11.10.2021 у справі № 160/10640/20). При цьому, суди попередніх інстанцій відмовили у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про необхідність застосування при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді з 19.02.2020 положень Закону № 2453-VI.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За викладених обставин, ГУ ПФ України в Тернопільській області слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року у справі № 500/2873/21.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб