Справа № 620/6526/22
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6526/22
УХВАЛА

21 березня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Федотова І.В., суддів Єгорової Н.М., Сорочка Є.О., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України, оскільки вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і підстави, вказані відповідачем у заяві про поновлення строку для подачі апеляційної скарги, визнані неповажними.

Згідно з довідкою, що сформована автоматизованою системою документообігу суду в автоматизованому порядку, вказаний документ доставлено до електронного кабінету одержувачу Головному управлінню пенсійного фонду України в Чернігівській області - 15 лютого 2023 року о 16:55.

24 лютого 2023 року апелянт повторно звертається до суду апеляційної інстанції з відповідною заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року.

Дослідивши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з частиною 1 статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Так, положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки учасників справи, відповідно до якого особа, яка зацікавлена у поданні апеляційної скарги, мусить діяти сумлінно, тобто виявляти добросовісне ставлення до наявних у неї прав і здійснювати їхню реалізацію в такий спосіб, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, і, передовсім, щодо дотримання строку на апеляційне оскарження. Для цього учасник справи повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати цілком наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Суд звертає увагу, що встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Враховуючи чітко визначенні строки подання апеляційної скарги та дату винесення рішення суду першої інстанції, сторони повинні мати впевненість у гарантованому його виконанні та неможливість порушення такого права шляхом подання апеляційної скарги у будь-який час.

Аналіз рішень Верховного Суду у справах №№ 200/4368/20-а, 804/2863/16, 8226/2220/16, 507/1436/16-а, 823/440/16 та ін. дає підстави для висновку, що скаржник має надати суду достовірні та переконливі докази, що підтвердять існування об`єктивно існуючих та непереборних обставин, які унеможливили звернення до суду протягом встановленого законом строку.

Суд звертає увагу, що особливими та непереборними визнаються обставини, які не залежать від волевиявлення сторони й пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Такими обставинами є ті, які не залежать від волі особи та об`єктивно унеможливлюють вчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду з апеляційною скаргою.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права на оскарження судового рішення в касаційному порядку в строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.

При цьому, колегією суддів враховано правові висновки Європейського Суду з прав людини, згідно яких, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" від 07.07.1989).

Як вбачається із заявленого клопотання про поновлення строку, пенсійний орган обґрунтовує поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження не лише фактом введення воєнного стану, а також із пов`язаними із ним наслідками - оголошенням сигналів «повітряної тривоги» і стабілізаційними відключеннями електроенергії. На думку апелянта, неможливість належним чином виконувати ним свої професійні обов`язки через оголошення сигналів «повітряної тривоги» та планові відключення електроенергії є об`єктивною і поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Однак, колегія суддів повторно зауважує, що питання внутрішньої організації роботи державної установи, пов`язані із загрозою ракетних ударів, значною кількістю повітряних тривог та періодичними відключеннями електроенергії є суб`єктивними чинниками, які не вказують на наявність об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали своєчасному оскарженню судових рішень у цій справі, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з їх наявністю, є в певній мірі відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання з виконанням ним процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо своєчасного подання апеляційної скарги.

Непогодження апелянта із тим, що суд апеляційної інстанції в ухвалі від 15.02.2023 посилається на постанову Верховного суду від 26.09.2022 у справі № 560/403/22, оскільки така постанова була винесена до пошкодження енергооб`єктів на території України та відповідно планових відключень електроенергії, колегія суддів вважає необґрунтованим та звертає увагу скаржника на те, що факт введення на території України воєнного стану не скасовує обов`язку пенсійного органу щодо належного виконання процесуального обов`язку та не свідчить про можливість звернення із апеляційною скаргою в будь-яких час.

При цьому, колегія суддів погоджується зі скаржником, що значна кількість повітряних тривог та загроза ракетних ударів на території Чернігівської області, планові відключення електроенергії дещо ускладнюють роботу державного органу, втім, така обставина не може бути єдиною поважною причиною пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою суб`єктом владних повноважень впродовж майже місячного терміну, оскільки такий тривалий пропуск строку на апеляційне оскарження є суб`єктивним чинником та свідчить лише про неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків.

Посилання апелянта на внутрішній порядок реєстрації документів в пенсійному органі колегія вважає недоречним, оскільки статтею 251 КАС України передбачено порядок вручення судових рішень в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету особи через підсистему «Електронний суд», в той час як наведені апелянтом обставини стосуються внутрішньої організації ведення діловодства пенсійного органу, а тому не можуть слугувати поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Окрім того, апелянт стверджує про отримання рішення суду першої інстанції 17.10.2022, зазначає про наявність штрих-коду, відповідного вхідного номеру та дати реєстрації, однак не додає ні до апеляційної скарги, а ні до клопотання відповідних доказів (копії першої сторінки рішення суду першої інстанції із вх. номером та відповідною датою його реєстрації пенсійним органом тощо.)

Водночас, факт отримання рішення суду першої інстанції 17.10.22 замість 13.10.22 не впливає на наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки апелянт звернувся із апеляційною скаргою лише 06 грудня 2022 року, та навіть у в разі отримання рішення суду першої інстанції 17.10.22 тридцятиденний строк на апеляційне оскарження все ще є пропущеним.

Посилання апелянта на правову позицію Верховного Суду від 01.12.2022 у справі № 580/2869/22 колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказана позиція стосується розгляду справи по суті, а не вирішення питання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження. При цьому, сама по собі правова позиція Верховного Суду, не може бути поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження. Зазначені доводи апелянта лише зводяться до непогодження із рішенням суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апелянта, які викладені у клопотанні, не підтверджують наявності об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали своєчасному оскарженню судового рішення у даній справі.

Навевдене у сукупності свідчить про відсутність підстав для визнання наведених скаржником причин пропуску строку на подання апеляційної скарги поважними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 2 цього Кодексу одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Частина друга статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ст.ст. 169, 295, 298, 299, 325, 328 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач І.В. Федотов

Судді Н.М. Єгорова

Є.О. Сорочко