Справа № 460/18274/21
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2023 року м. Рівне №460/18274/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., за участю секретаря судового засідання Тарвердієвої К.Р., представника позивача: Лук`янчука С.М., представника відповідача: Юхименко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги, рішень,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - відповідач), у якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 3869/17000708 від 19.05.2021, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з військового збору в сумі 6812,90 грн та нараховані штрафні санкції в сумі 1703,20 грн;

визнати протиправним та скасувати рішення № 3872/17000708 від 19.05.2021 про застосування штрафних санкції за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно ненарахованого єдиного внеску в сумі 26103,00 грн та нараховані штрафні санкції в сумі 10441,20 грн;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 3865/17000708 від 19.05.2021, яким позивачу нарахований штраф в сумі 1020,00 грн (за порушення податкового законодавства в частині забезпечення ведення обліку доходів та витрат, зберігання первинних документів);

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 3876/17000708 від 19.05.2021, яким позивачу, яким позивачу нарахований штраф в сумі 680,00 грн за неподання декларації по ПДВ;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 3874/17000708 від 19.05.2021, яким позивачу нараховане грошове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 17329,00 грн та нараховані штрафні санкції в сумі 4332,25 грн;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 3873/17000708 від 19.05.2021, яким позивачу збільшено зобов`язання з єдиного податку на суму 153296,65 грн та нараховані штрафні санкції в сумі 38324,16 грн;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 3868/17000708 від 19.05.2021, яким позивачу збільшено грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 81754,97 грн та нараховані штрафні санкції в сумі 20439,70 грн;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 3868/17000708 від 19.05.2021, яким позивачу нараховані штрафні санкції в сумі 340 грн за неподання декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік;

визнати протиправною і скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 19.05.2021 № Ф-3871/17000708 про нарахування недоїмки в сумі 26103 грн;

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 3870/17000708 від 19.05.2021, яким позивачу нараховані штрафні санкції в сумі 170 грн за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності за 2017 рік.

Стислий виклад позицій сторін.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 податковим органом складено акт від 09.04.2021 № 2256/17-00-07-08/ НОМЕР_1 , за висновками якого встановлено порушення позивачем норм ПК України та в подальшому винесено податкові повідомлення-рішення від 19.05.2021 № 3869/17000708; № 3865/17000708; № 3876/17000708; № 3874/17000708; № 3873/17000708; № 3868/17000708; № 3866/17000708; рішення про застосування штрафних санкцій № 3872/17000708, № 3870/17000708 та вимогу про сплату боргу № Ф-3871/17000708. Звертає увагу суду, що контролюючим органом всупереч положенням ПК України не було прийнято рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, що має бути прийняте на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. З підстав, наведених у позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

17.03.2022 через відділ документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що проведеною перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за період, що перевірявся перебувала на спрощеній системі оподаткування як платник 3 групи, за КВЕД, внесеним до Реєстру платників єдиного податку, а саме: 47.19 - інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, 95.29 - ремонт інших побутових виробів і предметів особистого вжитку; 95.11 - ремонт комп`ютерів і периферійного устаткування; 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 62.09 - інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем; 95.21 - ремонт електронної апаратури побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; 62.03 - діяльність із керування комп`ютерним устаткуванням.

Разом з тим, під час проведеної перевірки встановлено що позивач за 3 квартал 2017 року отримала дохід в сумі 1 532 966, 88 грн від надання послуг доступу до мережі інтернет.

Так, у поданому відзиві відповідач, наголошуючи на сутності підприємницької діяльності за обраними позивачем кодами КВЕД, зауважив, що ОСОБА_1 у періоді, що перевірявся здійснювала господарські операції та отримувала доходи по видах діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку, що в свою чергу призвело до заниження бази оподаткування. Крім іншого позивач, в порушення податкового законодавства, враховуючи суму отриманого доходу, не виконала свого обов`язку щодо реєстрації платником ПДВ та обов`язку зі сплат військового збору.

У поданому відзиві відповідач переконує суд, що провадження господарської діяльності позивачем за видами діяльності не зазначеними у реєстрі платників єдиного податку призвело до порушення норм податкового законодавства, відтак висновки контролюючого органу, що відображені у акті перевірки від 09.04.2021 № 2256/17-00-07-08/ НОМЕР_1 відповідають дійсним обставинам, а податкові повідомлення-рішення не підлягають скасуванню судом, оскільки, прийнятті Головним управлінням ДПС у Рівненській області правомірно та у межах наданих повноважень. З наведених у відзиві підстав, просить суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні учасники справи підтримали доводи заяв по суті справи та надали пояснення аналогічні цим доводам.

Заяви, клопотання учасників справи.

24.01.2022 на виконання вимог ухвали суду від про залишення позовної заяви без руху, позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

03.02.2022 на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду.

14.02.2022 на адресу суду від Головного управління ДПС у Рівненській області надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

17.06.2022 на адресу суду від позивача надійшли пояснення в доповнення заяви про поновлення строків звернення до суду.

17.01.2023 на адресу суду від позивача надійшли додаткові докази.

Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 04.01.2022 позовну заяву залишено без руху, з підстав несплати судового збору, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалою суду від 25.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 22.02.2022.

Ухвалою суду від 28.01.2022 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: заяви про поновлення пропущеного строку звернення із зазначенням підстав для його поновлення, а також доказів поважності причин його пропуску.

Ухвалою суду від 18.02.2022 підготовче засідання відкладено на 11.03.2022.

Ухвалою суду від 11.03.2022 підготовче засідання відкладено на 14.04.2022.

Ухвалою суду від 14.04.2022 підготовче засідання відкладено на 17.05.2022.

Ухвалою суду від 17.05.2022 підготовче засідання відкладено на 17.06.2022.

Ухвалою суду від 17.06.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Рівненській області № 3873/17000708, № 3868/17000708, № 3866/17000708, № 3869/17000708, № 3865/17000708, № 3876/17000708, № 3874/17000708 від 09.05.2021, вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3871/17000708 від 19.05.2021, рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 3872/17000708 від 19.05.2021, рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 3870/17000708 від 19.05.2021 - залишено без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2022 скасовано ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 у справі № 460/18274/21, яка перешкоджає подальшому провадженню по справі та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

07.12.2023 справа № 460/18274/21 надійшла до Рівненського окружного адміністративного суду. Ухвалою суду від 08.12.2022 справу призначено до судового розгляду на 28.12.2022.

Ухвалою суду від 28.12.2022, занесеною до протоколу судового засідання, судовому засіданні оголошено перерву до 05.01.2023.

05.01.2023 ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, занесеною до протоколу судового засідання, витребувано у відповідача додаткові докази. У судовому засіданні оголошено перерву до 30.01.2023.

30.01.2023 у судовому засіданні допитано в якості свідка ОСОБА_2 , ревізора-інспектора, яка проводила перевірку позивача у зв`язку з припиненням ОСОБА_1 підприємницької діяльності. Перебуваючи під присягою свідок пояснила суду, що з досліджених банківських виписок вона як перевіряючий встановила, що платник ОСОБА_1 за період, що перевірявся, отримувала дохід (грошові кошти) за видом діяльності, що не передбачений для платників єдиного податку, а саме надання послуг доступу до мережі Інтернет. На запитання суду, які документи досліджувались під час перевірки, свідок вказала, що досліджувались лише банківські виписки, жодні договори крім договорів оренди перевіряючими не досліжувались.

Ухвалою суду від 30.01.2023, занесеною до протоколу судового засідання, у судовому засіданні оголошено перерву до 06.02.2023.

06.02.2023 розгляд справи не відбувся у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді. Ухвалою суду від 15.02.2023 справу призначено до розгляду на 02.03.2023.

Ухвалою суду від 02.03.2023, занесеною до протоколу судового засідання, у судовому засіданні оголошено перерву до 07.03.2023.

07.03.2023 на підставі статей 243, 245 КАС України, у судовому засіданні було проголошено вступну і резолютивну частини судового рішення.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, враховуючи покази свідка, судом встановлено наступне.

Головним управлінням ДПС у Рівненській області у період з 29.03.2021 по 02.04.2021 проведено документальну планову виїзну перевірку платника податків фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 26.12.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 18.09.2012 по 26.12.2017.

За результатами проведеної перевірки, податковим органом складено акт від 09.04.2021 № 2256/17-00-07-08/ НОМЕР_1 .

За основними висновками акта від 09.04.2021 № 2256/17-00-07-08/ НОМЕР_1 у періоді, що перевірявся платник податків ОСОБА_1 зареєстрована з 18.09.2012 як ФОП, код основного виду економічної діяльності КВЕД 95.21 «Ремонт електронної апаратури побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку і зображення». На податковому обліку перебувала з 19.09.2012. З 01.01.2017 по 28.12.2017 перебувала на спрощеній системі оподаткування як платник єдиного податку ІІІ групи (5% доходу).

Разом з тим, під час проведення перевірки податковим органом встановлено, що платник податків ОСОБА_1 у 3 кварталі 2017 року здійснювала господарські операції та отримувала доходи по видах діяльності не зазначених у реєстрі платників єдиного податку.

Зокрема з наданих для перевірки банківських виписок по рахунку № НОМЕР_2 відкритому у АТ КБ Приватбанк за 3 квартал 2017 року встановлено отримання доходу в сумі 1 532 966,88 грн від надання послуг доступу до мережі Інтернет по коду КВЕД 61.90 - інша діяльність у сфері електрозв`язку та 61.10 - діяльність у сфері проводового електрозв`язку.

За висновками контролюючого органу платник своїми діями, серед іншого, допустив заниження бази оподаткування єдиним податком, заниження суми податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю. Крім того, на переконання податкового органу платник, починаючи з 01.10.2017 повинна була перейти на загальну систему оподаткування, особливості оподаткування доходів якої встановлено статтею 177 ПК України. При цьому загальний оподатковуваний дохід ФОП ОСОБА_1 за період, що перевірявся визначався на підставі банківських виписок по рахунку № НОМЕР_2 за 2017 рік, книги обліку доходів та відомостей про суми виплачених доходів Центральної бази даних ДФРО. Як зазначено в акті, інших підтверджуючих документів щодо отримання доходу від провадження діяльності платником не надано. Фактично підприємець в порушення вимог пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України в період з 01.10.2017 по 26.12.2017 перебувала на спрощеній системі оподаткування, що призвело, зокрема, до заниження загального оподаткованого доходу, заниження операцій на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою ПДВ, відповідно перевіркою встановлено недотримання строків реєстрації ПН з ПДВ, заниження суми військового збору тощо.

В акті від 09.04.2021 встановлено порушення платником:

- ч.2 пп.293.4 ст.293 ПК України заниження суми єдиного податку за 3 кв. 2017 року на 153 296,65 грн;

- пп.49.18.5 п.49.18 ст.49, п. 177.5, п.177.11 ст.177 ПК України, а саме не подано до податкового органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік (ліквідаційна) по граничному строку подання до 27.01.2018;

- пп.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.36.1 ст.36, п.44.1, п.44.3 ст.44, п.176.1 ст.176, п. 177.10 ст.177 ПК України, абз.6 п.6 ст.128 ГК України платником не забезпечено ведення обліку доходів і витрат, зберігання первинних документів протягом установлених строків їх зберігання та не надано таких контролюючому органу;

- п.167.1 ст.167, п.177.1, п.177.2, п.177.4 ст.177, пп.298.2.3 п.298.2 ст. 298 ПК України, а саме заниження суми податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю на 81 754,97 грн (454194,32*18%);

-ч.4 п.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та п. 3.2 р.3 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік поданий до контролюючого органу не за встановленою формою;

- п.2 ч.1 ст.7, ч.5 ст.8 Закону України № 2464-VI, а саме заниження суми єдиного внеску у розмірі 26103 за 2017 рік;

- п.181.1 ст.181, п. 183.4 ст.183, п.185.1 ст.185, п.187.1, пп.194.1.1 п.194.1 ст.194 ПК України , а саме заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 17329 грн, в т.ч. за листопад 2017 року на 11682 грн, грудень 2017 5647 грн;

- п.201.4, п.201.10 ст.201 ПК України, а саме не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на податкові зобов`язання за надані послуги на загальну суму 17 329 грн, в т.ч. по періодах листопад 2017 року 11 682 грн, грудень 2017 року 5647 грн;

- пп.49.18.1 р.49.18 ст.49, п. 203.1. ст.203 ПК України щодо неподання податкових декларацій з ПДВ за листопад-грудень 2017 року;

- пп. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, а саме заниження суми військового збору на 6812,9 грн, в т.ч. за 2017 рік на 6812,90 грн;

- п.63.3 ст.63 ПК України та п.8.2, 8.4 розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, а саме щодо неподання платником повідомлення за формою 20-ОПП про об`єкт оподаткування щодо приміщення за адресою АДРЕСА_1 , площею 250 кв.м по терміну подання з 03.04.2017 по 14.04.2017; щодо приміщення за адресою АДРЕСА_1 , площею 50 кв.м по терміну подання з 02.06.2017 по 15.06.2017; щодо приміщення за адресою АДРЕСА_1 , площею 50 кв.м по терміну подання з 01.12.2017 по 14.12.2017; щодо приміщення за адресою АДРЕСА_1 , площею 106 кв.м по терміну подання з 02.06.2017 по 15.06.2017; щодо приміщення за адресою АДРЕСА_1 , площею 106 кв.м по терміну подання з 01.12.2017 по 14.12.2017; щодо приміщення за адресою АДРЕСА_1 , по терміну подання з 01.12.2017 по 14.12.2017.

За висновками акта від 09.04.2021 № 2256/17-00-07-08/ ГУ ДПС у Рівненській області 19.05.2021 прийнято:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3871/17000708 про нарахування недоїмки в сумі 26103 грн;

- податкове повідомлення-рішення № 3874/17000708, яким нараховано грошове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 17329,00 грн та нараховані штрафні санкції в сумі 4332,25 грн;

- податкове повідомлення-рішення № 3876/17000708, яким нарахований штраф в сумі 680,00 грн за неподання декларації по ПДВ;

- податкове повідомлення-рішення № 3869/17000708, яким збільшено грошове зобов`язання з військового збору в сумі 6812,90 грн та нараховані штрафні санкції в сумі 1703,2 грн;

- податкове повідомлення-рішення № 3865/17000708, яким нараховано штраф в сумі 1020,00 грн (за порушення податкового законодавства в частині забезпечення ведення обліку доходів та витрат, зберігання первинних документів);

- рішення № 3870/17000708 про нарахування штрафних санкцій в сумі 170 грн за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності за 2017 рік;

- податкове повідомлення-рішення № 3866/17000708, яким нараховані штрафні санкції в сумі 340 грн за неподання декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік;

- податкове повідомлення-рішення № 3873/17000708, яким збільшено зобов`язання з єдиного податку на суму 153 296,65 грн та нараховані штрафні санкції в сумі 38 324,16 грн;

- податкове повідомлення-рішення № 3868/17000708, яким збільшено грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 81 754,97 грн та нараховані штрафні санкції в сумі 20439,70 грн;

- рішення № 3872/17000708 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно ненарахованого єдиного внеску в сумі 26103,00 грн та нараховані штрафні санкції в сумі 10 441, 20 грн;

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивач оскаржила їх у адміністративному порядку.

Рішенням ДПС України від 06.08.2021 № 6676/Р/99-00-06-02-01-09 вимогу від 19.05.2021 № Ф-3871/17000708, рішення від 19.05.2021 № 3872/17000708, № 3870/17000708 залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Рішенням ДПС України від 30.08.2021 № 7455/Р/99-00-06-01-04-09 скасовано податкове повідомлення рішення від 19.05.2021 № 3875/17000708 в частині нарахованих штрафних санкцій за відсутність реєстрації ПН за період, коли скаржник не був зареєстрований платником ПДВ та залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 19.05.2021 № 3873/17000708, № 3868/17000708, № 3866/17000708, № 3869/17000708, № 3865/17000708, № 3876/17000708, № 3874/17000708.

Не погоджуючись зі спірними рішеннями суб`єкта владних повноважень ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до суду.

Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та оцінка аргументів сторін.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог в контексті цієї ситуації суд виходить з наступного.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлені главою 1 розділу XIV Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі ПК України) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у періоді 2017 року провадження господарської діяльності позивачем).

За визначенням наведеним у пункті 291.2 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою (п.291.3 ст.291 ПК України).

За вимогами, які діяли у відповідний спірний період (2017 року) платники єдиного податку поділялися на групи за такими правилами :

1) перша група - це фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 300000 гривень;

2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень (не поширюється на ФОП, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння, що відносяться виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи);

3) третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень;

4) четверта група - сільськогосподарські товаровиробники.

З урахуванням вимог встановлених пунктом 297.1 статті ПК України, платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з таких податків і зборів:

1) податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених абзацами другим і третім підпункту 133.1.1 та підпунктом 133.1.4 пункту 133.1 статті 133 цього Кодексу;

2) податку на доходи фізичних осіб у частині доходів (об`єкта оподаткування), що отримані в результаті господарської діяльності платника єдиного податку першої - четвертої групи (фізичної особи) та оподатковані згідно з цією главою;

3) податку на додану вартість з операцій з постачання товарів, робіт та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, крім податку на додану вартість, що сплачується фізичними особами та юридичними особами, які обрали ставку єдиного податку, визначену підпунктом 1 пункту 293.3 статті 293 цього Кодексу, а також що сплачується платниками єдиного податку четвертої групи;

4) податку на майно в частині земельного податку за земельні ділянки, що використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності (крім діяльності з надання земельних ділянок та/або нерухомого майна, що знаходиться на таких земельних ділянках, в оренду (найм, позичку) та платниками єдиного податку четвертої групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва;

5) рентної плати за спеціальне використання води платниками єдиного податку четвертої групи.

Відповідно до положень пп.8 пп. 291.5.1 ст.291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють діяльність з надання послуг пошти (крім кур`єрської діяльності) та зв`язку (крім діяльності, що не підлягає ліцензуванню).

Згідно з п. 292.6 ст.292 ПК України датою отримання доходу платника єдиного податку є дата надходження коштів платнику єдиного податку у грошовій (готівковій або безготівковій) формі, дата підписання платником єдиного податку акта приймання передачі безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг). Для платника єдиного податку третьої групи, який є платником податку на додану вартість, датою отримання доходу є дата списання кредиторської заборгованості, за якою минув строк позовної давності.

Для платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) датою отримання доходу також є дата відвантаження товарів (виконання робіт, надання послуг), за які отримана попередня оплата (аванс) у період сплати інших податків і зборів, визначених цим Кодексом.

Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік.

Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал (п.294.1 ст. 294 ПК України).

Згідно з п.296.1ст. 296 ПК України платники єдиного податку першої - третьої груп ведуть облік у порядку, визначеному підпунктами 296.1.1-296.1.3 цього пункту.

В силу пп.296.1.2 п.296.1 ст.296 ПК України платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які є платниками податку на додану вартість, ведуть облік доходів та витрат за формою та в порядку, що встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Для реєстрації Книги обліку доходів та витрат такі платники єдиного податку подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги.

Відповідно до п.296.3 ст.296 ПК України платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Отримані протягом податкового (звітного) періоду доходи, що перевищують обсяги доходів, встановлених пунктом 291.4 статті 291 цього Кодексу, відображаються платниками єдиного податку в податковій декларації з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 296.5.1-296.5.5 цієї статті (п.296.5 ст.296 ПК України).

Статтею 298 ПК України визначено порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування.

Так, згідно з пп. 298.1.1 п.298.1 вищевказаної статті ПК України для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву.

За вимогами підпункту 5 пункту 298.3 цієї статті, у заяві зазначаються такі обов`язкові відомості, як обрані суб`єктом господарювання види господарської діяльності згідно з КВЕД ДК 009:2010.

При цьому пп. 298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України визначено обов`язок платника єдиного податку перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом:

5) у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми;

7) у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності.

Національний класифікатор України «Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010» прийнятий наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 457 від 11.10.2010 та набрав чинності з 01.01.2012.

Методологічні основи та пояснення до позицій Класифікації видів економічної діяльності, затверджені наказом Державної служби статистики України № 396 від 23.12.2011.

Зважаючи на обставини цієї адміністративної справи, суд вважає за доцільне вказати про наступне.

Позивачем не заперечується, що вона у період, що перевірявся перебувала на спрощеній системі оподаткування як платник 3 групи, за КВЕД внесеними до Реєстру платників єдиного податку, а саме: 47.19; 95.29; 95.11; 68.20; 62.09; 95.21; 62.03.

Так, розділ КВЕД 47.1 включає в себе роздрібну торгівлю в неспеціалізованих магазинах:

клас 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах. Цей клас включає: роздрібну торгівлю широким асортиментом товарів без переваги продуктів харчування, напоїв або тютюнових виробів; діяльність універсальних магазинів, які здійснюють торгівлю довільним асортиментом товарів, у т. ч. одягом, меблями, побутовими приладами, залізними виробами, косметичними засобами, ювелірними виробами, іграшками, спортивними товарами тощо;

клас 95.29 Ремонт інших побутових виробів і предметів особистого вжитку. Цей клас включає ремонт предметів особистого вжитку та побутових виробів: ремонт велосипедів; ремонт і лагодження одягу; ремонт спортивних товарів (крім спортивної зброї) та туристичних приналежностей (наметів, тентів); ремонт книг; ремонт музичних інструментів (крім органів та інших історичних музичних інструментів); ремонт іграшок і подібних виробів; ремонт інших предметів особистого вжитку та побутових виробів; настроювання фортепіано; надання термінових послуг із гравірування на всіх видах матеріалів, у т. ч. лазерне гравірування; інкрустацію побутової техніки;

клас 95.21 (основний для позивача) Ремонт електронної апаратури побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення. Цей клас включає ремонт і обслуговування побутової техніки: телевізорів, радіоприймачів; відеомагнітофонів (VCR); CD-плеєрів; домашніх відеокамер;

клас 95.11 Ремонт комп`ютерів і периферійного устатковання. Цей клас включає ремонт електронного устатковання, такого як комп`ютери, рахункові машини та інше периферійне устатковання. Цей клас включає ремонт і обслуговування: настільних комп`ютерів; переносних комп`ютерів; дисководів, флеш-пристроїв та інших пристроїв, які записують і зберігають інформацію; оптичних дисководів (таких як CD-RW, CD-ROM, DVD-ROM, DVD-RW); принтерів; моніторів; клавіатур; мишок, джойстиків, трекбол-мишок; зовнішніх і внутрішніх модемів; спеціалізованих комп`ютерних терміналів; комп`ютерних серверів; сканерів, у т. ч. пристроїв для зчитування штрихових кодів; пристроїв для зчитування смарт-карт; шоломів і касок для віртуальних ігор; комп`ютерних проекторів. Цей клас також включає ремонт і обслуговування: комп`ютерних терміналів, таких як банкомати (ATM), касові термінали (POS) та інші термінали, які керуються не в механічний спосіб; ручних комп`ютерів (PDA); заправлення та регенерацію картриджів;

клас 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Цей клас включає: надання в оренду та управління власним або орендованим нерухомим майном: багатоквартирними будівлями та житлом; нежитловими будівлями, у т. ч. виставковими залами, складськими приміщеннями; земельними ділянками; надання будівель, упоряджених або неупоряджених квартир чи апартаментів для довготермінового використання зазвичай на умовах щомісячної або річної оплати. Цей клас також включає: діяльність ринків; розроблення будівельних проектів для власного використання; експлуатацію житлових мобільних комплексів; надання приміщень виключно для утримання тварин.

Розділ 62 Комп`ютерне програмування, консультування та пов`язана з ними діяльність включає види діяльності з надання експертної оцінки у сфері інформаційних технологій, а саме: розроблення, модифікацію, тестування і технічну підтримку програмного забезпечення, планування та проектування інтегрованих комп`ютерних систем, які поєднують апаратні засоби, програмне забезпечення та комунікаційні технології; керування й обслуговування комп`ютерних систем клієнтів та/або оброблення даних та іншу професійну діяльність у сфері інформаційних технологій.

клас 62.03 Діяльність із керування комп`ютерним устаткованням. Цей клас включає керування й експлуатацію комп`ютерних систем клієнтів та/або засобів оброблення даних таким чином, щоб вони функціонували в рамках інформаційної системи клієнта;

клас 62.09 Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем. Цей клас включає іншу діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем, а також не класифікованих вище послуг, таких як: відновлення комп`ютерів після ушкодження; установлення (настроювання) персональних комп`ютерів; інсталяцію програмного забезпечення, які не пов`язані із торгівлею комп`ютерною технікою.

Під час розгляду цієї адміністративної справи встановлено, що згідно з наданими під час перевірки банківськими виписками по рахунку № НОМЕР_2 відкритому у АТ КБ Приватбанк ФОП ОСОБА_1 за 3 квартал 2017 року отримала дохід в сумі 1 532 966,88 грн від надання послуг доступу до мережі Інтернет.

Судом досліджено такі банківські виписки та встановлено, що згідно з останніми, значною кількістю фізичних осіб перераховувались грошові кошти на рахунок ФОП ОСОБА_1 при цьому в якості призначення платежу усі платники вказували вид послуги «оплата за інтернет» /том 2 а.с.12-20/.

В контексті встановлених обставин справи, варто зауважити, що відповідно до класифікації видів економічної діяльності, надання доступу до мережі Інтернет відноситься до коду КВЕД 61.90 61.9 Інша діяльність у сфері електрозв`язку та 61.10 - Діяльність у сфері проводового електрозв`язку.

Так, клас 61.90 включає: експлуатацію, технічне обслуговування або надання доступу до пристроїв, що передають голосові, текстові, звукові або відеодані з використанням інфраструктури проводового електрозв`язку, у т. ч.: експлуатацію і технічне обслуговування комутаційно-передавального устатковання задля забезпечення прямого зв`язку між двома точками за допомогою кабельного зв`язку, мікрохвиль або сполучення стаціонарних і супутникових з`єднань, експлуатацію кабельних розподільчих мереж (наприклад, для передавання даних і телевізійних сигналів), надання телеграфного та іншого неголосового зв`язку власними засобами.

Устатковання, за допомогою якого здійснюють зазначену діяльність, може функціонувати як на основі однієї технології, так і на основі комбінації декількох технологій. Цей клас також включає: купівлю доступу та пропускної здатності мережі у власників і операторів мереж, а також надання телекомунікаційних послуг із використанням цих потужностей для бізнесу та населення; надання доступу до мережі Інтернет оператором кабельної інфраструктури; комплектування пакета каналів і розповсюдження такого пакета без створення телевізійних програм.

Клас 61.90 включає: надання спеціалізованих телекомунікаційних додатків, таких як супутниковий трекінг (визначення місцезнаходження через супутник), комунікаційна телеметрія (техніка вимірювання відстані), та експлуатацію радіолокаційних станцій; експлуатацію супутникових терміналів, функціонально пов`язаних з однією або більше наземними телекомунікаційними системами та здатними передавати й одержувати дані від супутникових систем; надання доступу до мережі Інтернет через мережі, встановлені між клієнтами та інтернет-провайдерами, що не належать або контролюють ISP, таких як комутований доступ до мережі Інтернет тощо; надання телефонного зв`язку та доступу до мережі Інтернет в загальнодоступних будівлях; надання телекомунікаційних послуг за допомогою існуючих телекомунікаційних з`єднань: передавання голосу в реальному часі через інтернет-протокол (VOIP); перепродаж телекомунікаційних послуг (наприклад, купівля та перепродаж ємності мережі без надання додаткових послуг)

Цей клас не включає: надання доступу до мережі Інтернет операторами телекомунікаційної інфраструктури, див. 61.10, 61.20, 61.30.

Як встановлено та попередньо зазначалось судом, в охоплений перевіркою період, ФОП ОСОБА_1 у періоді, що перевірявся перебувала на спрощеній системі оподаткування як платник 3 групи, за КВЕД, внесеним до Реєстру платників єдиного податку, а саме: 47.19 інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, 95.29 ремонт інших побутових виробів і предметів особистого вжитку; 95.11 - ремонт комп`ютерів і периферійного устаткування; 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 62.09 - інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем; 95.21 - ремонт електронної апаратури побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; 62.03 - діяльність із керування комп`ютерним устаткуванням.

Разом з тим, долучені до матеріалів справи документи, а саме: банківські виписки по особовому рахунку позивача зокрема за період з 11.09.2017 по 11.09.2017, з 04.09.2017 по 04.09.2017, свідчать на користь того, що в період 2017 року ФОП ОСОБА_1 здійснювала господарські операції та отримувала доходи по видах діяльності не зазначених у реєстрі платників єдиного податку.

Суд зауважує, що вказані платниками під час оплати послуг, отриманих від ФОП ОСОБА_1 , операції не підпадають під ті види діяльності КВЕД, які рахуються за нею у реєстрі платників єдиного податку, оскільки саме розділ 61 регулює перелік видів діяльності суб`єктів господарювання у сфері Телекомунікації (електрозв`язку), зокрема і щодо надання доступу до мережі Інтернет.

Таким чином, в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження той факт, що ФОП ОСОБА_1 у кварталі 2017 року здійснювала господарські операції за такими видами діяльності, які не зазначені у реєстрі платників єдиного податку.

Суд зауважує, що позивачем як під час проведення перевірки так і під час розгляду адміністративної справи не надано жодних первинних документів, що б підтвердили отримання доходів за видами діяльності, що зазначені у реєстрі платників єдиного податку.

При цьому наявні акти наданих послуг від 31.07.2017, від 29.09.2017, від 11.09.2017, від 05.08.2017, від 28.08.2017, від 08.07.2017, на переконання суду, не спростовують позиції податкового органу та відомостей наявних банківських виписок щодо оплати фізичними особами послуг з надання позивачем доступу до мережі інтернет.

Крім того, як вказував суд вище пп. 298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України визначено обов`язок платника єдиного податку перейти на сплату інших податків і зборів у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності.

З огляду на приписи пункту 7 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України позивач була зобов`язана перейти з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності на сплату інших податків і зборів, визначених ПК України, однак цього не зробила.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах висловлена Верховним Судом у постанові від 07.12.2022 у справі № 460/7992/20.

В контексті наведених обставин, зважаючи на аргументи представника позивача варто зауважити на нормах п.299.10 ст.299 ПК України (в редакції чинній на момент здійснення перевірки), згідно з якими реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;

5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Відповідно положень п.299.11 ст.299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Через призму наведених норм суд зауважує, що ПК України визначено обов`язок контролюючого органу щодо прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп у разі виявлення під час проведення перевірки порушень податкового законодавства, зокрема і у разі здійснення платником єдиного податку видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників такого податку.

Разом з тим, резюмуючи обставини встановлені під час розгляду цієї справи стосовно того, що перевірка здійснювалась контролюючим органом у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності ОСОБА_1 , суд вважає, що вчинення дій з винесення рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку за умови повного припинення підприємницької діяльності платником було б не логічним у цій ситуації та не виправдало б мету норми п.299.11 ст.299 ПК України, яка, на переконання суду, спрямована на уникнення в майбутньому здійснення підприємницької діяльності суб`єктом господарювання всупереч положень податкового законодавства.

Крім того, такий вид відповідальності платника єдиного податку за порушення норм податкового законодавства, як анулювання реєстрації платника єдиного податку та прямо передбачена п.299.11 ст.299 ПК України можливість обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом, прямо передбачає бажання платника здійснювати підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування і після закінчення строку визначеного у п.299.11 ст.299 ПК України.

Разом з тим податковий орган, встановивши під час проведення перевірки порушення підпункту 298.2.3 пункту 298.2 ПК України ОСОБА_1 не прийняв відповідного рішення у зв`язку з недоцільністю такого, адже платник самостійно реалізувала своє право та бажання припинити підприємницьку діяльність.

Як вже зазначалося вище, за вимогами підпункту 2 підпункту п.293.4 ст.293 ПК України, до доходу платників єдиного податку першої - третьої групи (фізичні особи - підприємці), отриманого від провадження діяльності, не зазначеної у реєстрі платників єдиного податку, віднесеного до першої або другої групи, встановлюється ставка єдиного податку у розмірі 15 відсотків.

Відповідно до наданих банківських виписок, за 3 квартал 2017 року на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 № НОМЕР_2 надійшла виручка по наданню доступу до мережі Інтернет у сумі 1 532 966,88 грн.

Отриманий у 3 кварталі 2017 року дохід в сумі 1 532 966,88 грн не відображений позивачем в декларації платника єдиного податку за 3 квартал 2017 року, та не оподаткований за ставкою 15% і, відповідно, не сплачений до бюджету.

Крім того, як вказував суд вище пп. 298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України визначено обов`язок платника єдиного податку перейти на сплату інших податків і зборів у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності.

З огляду на приписи пункту 7 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України позивач була зобов`язана перейти з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності на сплату інших податків і зборів, визначених ПК України, однак цього не зробила як і не подала до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік, як і таку ж, тільки ліквідаційну декларацію, за 2017 рік. Також позивач не почала з 2017 року вести Книгу обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, що здійснюють діяльність на загальній системі оподаткування.

Відповідно суд дійшов висновку про правомірність висновків податкового органу щодо порушення ФОП ОСОБА_1 наведених положень податкового законодавства зокрема статей 49 та 177 Податкового кодексу України і статті 128 Господарського кодексу України, п.п. 298.2.3. п. 298.2 ст.298, п. 167.1 ст. 167, п. 177.1, 177.2, 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України.

А відтак немає підстав для визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 19.05.2021 № 3873/17000708, яким збільшено зобов`язання зі сплати єдиного податку та нараховано штрафні санкції та рішення від 19.05.2021 № 3872/17000708 про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно ненарахованого єдиного внеску .

Відповідно до пункту 177.1 статті 177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, ставка податку становить 18 % бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 статті 167 Податкового кодексу України), у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Оскільки за результатами проведеної перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 від провадження підприємницької діяльності 1-3 кварталі 2017 року отримала дохід у розмірі 1 532 966,88 грн, і цей дохід не оподаткувала за загальним правилами оподаткування доходів фізичних осіб - підприємців (в силу того, що протиправно залишилася перебувати на спрощеній системі оподаткування), то податковим органом цілком законно донараховано суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 17329 грн та застосовано штрафну санкцію в розмірі 25% донарахованої суми 4332,25 грн.

А відтак, підстав для визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 19.05.2021 № 3874/17000708 немає, як немає і підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 19.05.2021 № 3876/17000708, яким нараховано штраф за неподання декларацій з ПДВ, та податкового повідомлення-рішення від 19.05.2021 № 3866/17000708 про нарахування штрафних санкцій за неподання декларацій про майновий стан і доходи за 2017 рік, податкового повідомлення-рішення від 19.05.2021 № 3865/17000708, яким позивачу нараховано штраф за порушення податкового законодавства в частині забезпечення обліку доходів і витрат, зберігання первинних документів.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню від 19.05.2021 № 3869/17000708 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір, що сплачує фізична особа за результатами річного декларування» суд зазначає наступне.

З 1 січня 2015 року набрали чинності зміни, внесені Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" № 71-VІІІ від 28.12.2014, в частині оподаткування військовим збором доходів фізичних осіб-підприємців.

Так, відповідно до п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України, а саме: фізична особа - резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні.

При цьому, об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст.163 Податкового кодексу України: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до п.п.164.1.3 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходу, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка проводить незалежну професійну діяльність згідно зі статтею 178 цього Кодексу.

Згідно п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Отже, військовий збір нараховується, утримується та перераховується із сум чистого доходу. Ставка збору встановлена на рівні 1,5 відсотка.

Зважаючи на те, що в ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку про законність і обґрунтованість висновків податкового органу про заниження позивачем суми чистого оподатковуваного доходу за 2017, то підставним є і донарахування позивачу військового збору у загальній сумі 8516,10 грн.

Відтак, немає правових підстав і для скасування податкового повідомлення-рішення від 19.05.2021 № 3869/17000708.

Що стосується єдиного соціального внеску, то згідно з частиною 4 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010 (далі - Закон № 2464-VI), платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 7 цього Закону, для фізичних осіб - підприємців базою нарахування єдиного внеску є сума доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному - кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. Таким чином сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

В той же час, відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону, максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - це максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Згідно з частиною п`ятою статті 8 Закону № 2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (частина 2 статті 9 Закону № 2464-VI).

Відповідно до ч.12 статті 9 Закону № 2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

В свою чергу недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску (ч.4 ст.25 Закону № 2464-VI).

В силу положень п.3, 4 Розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 21 грудня 2020 року № 790), податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами. У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним податковим органом протягом 15 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

При цьому згідно з п.3 ч.11 ст.25 Закону № 2464-VI податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за донарахування податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

В силу пп.7 ч. 11 ст.25 Закону № 2464-VI податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) накладаються штрафи, передбачені за порушення порядку подання інформації про фізичних осіб - платників податків у розмірах та порядку, встановлених статтею 119 Податкового кодексу України.

Оскільки перевіркою констатовано заниження чистого оподатковуваного доходу за 2017 рік, тобто бази для нарахування ЄСВ, то податковий орган правомірно здійснив перерахунок і донарахував ЄСВ.

За наведеного не підлягає скасуванню вимога про сплату боргу (недоїмки) від 19.05.2021 № Ф-3871/17000708, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 19.05.2021 № 3872/17000708, рішення про застосування штрафних санкцій за несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності передбаченої Закону № 2464-VI від 19.05.2021 № 3870/17000708.

Разом з тим, суд акцентує увагу на тому, що позивач не зазначає жодних доказів, що підтверджують обставини, викладені у позовній заяві.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналіз вказаної правової норми свідчить про те, що відповідач повинен доводити правомірність свого рішення, дій чи бездіяльності. Водночас, позивач не позбавлений обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Тобто, обов`язок доказування в адміністративному процесі не покладено виключно на суб`єкта владних повноважень, а розподілений в залежності від вимог та заперечень.

У даному випадку обов`язок доказування правомірності спірних рішень належить відповідачу, в той час як позивач зобов`язаний підтвердити належними та допустимими доказами спростування обставин, які стали підставою для прийняття відповідачем таких рішень, а також підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги.

Згідно пунктів 1, 2 частини 1 статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення Головного управління ДПС у Рівненській області є такими, що прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та в повній мірі відповідають встановленим у частини другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а відтак скасуванню в судовому порядку не підлягають.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що не підлягають до задоволення.

Судові витрати.

Відповідно до статті 139 КАС України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги, рішень відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Повний текст рішення складений 17 березня 2023 року

Суддя О.В. Поліщук