Справа № 420/6747/21
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

20 березня 2023 року

м. Київ

справа №420/6747/21

адміністративне провадження № К/990/7741/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Коваленко Н.В. та Стрелець Т.Г., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2023 року

у справі № 420/6747/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчому листі по справі №420/6747/21.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задоволено. Замінено стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні з виконання судового рішення, яке набрало законної сили 27 вересня 2021 року в адміністративній справі №420/6747/21, на його правонаступника ОСОБА_1 .

Не погодившись з вищевказаним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - Управління) звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить касаційну скаргу задовольнити та винести нове рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів перевірила наведені у касаційній скарзі міркування, додані до неї матеріали і дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до частини другої статті 255 КАС України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 . Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - Управління) щодо відмови у листі від 07 квітня 2021 року №5507-4841/КО-02/8-1500/21 в перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ЮО102471 від 26 лютого 2021 року про грошове забезпечення станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) та положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704 (далі - Постанова КМУ № 704). Зобов`язав Управління провести з 01 квітня 2019 року перерахунок та нарахування пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО102471 від 26 лютого 2021 року про грошове забезпечення станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та положень постанови КМУ №704 з урахуванням виплачених сум. Зобов`язано Пенсійний фонд України виплачувати з 01 квітня 2019 року перераховану на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ЮО102471 від 26 лютого 2021 року про грошове забезпечення станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та положень постанови КМУ №704 з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року частково задоволено апеляційну скаргу Пенсійного фонду України. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року скасовано в частині зобов`язання Пенсійного фонду України виплачувати з 01 квітня 2019 року перераховану на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ЮО102471 від 26 лютого 2021 року про грошове забезпечення станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та положень постанови КМУ №704 з урахуванням виплачених сум. Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким зобов`язано Управління провести позивачу з 01 квітня 2019 року виплату пенсії на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО102471 від 26 лютого 2021 року, виданої станом на 05 березня 2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та положень постанови КМУ №704. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

16 листопада 2022 року (згідно даних поштового відправлення) ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просила замінити стягувача у виконавчому листі, виданому в адміністративній справі №420/6747/21, а саме ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 . В обґрунтування вказаних вимог зазначено, що заявниця є дружиною померлого ОСОБА_2 та спадкоємицею після його смерті. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчому листі по справі №420/6747/21.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задоволено. Замінено стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні з виконання судового рішення, яке набрало законної сили 27 вересня 2021 року в адміністративній справі №420/6747/21, на його правонаступника ОСОБА_1 .

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, суд апеляційної інстанції, керуючись положеннями частини першої статті 52, частини першої статті 379 КАС України, частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VII (далі - Закон №1404-VII) вказав, що процесуальне правонаступництво означає зміну персонального складу учасників спору. Процесуальне правонаступництво можна визначити як заміну сторони чи третьої особи у спірних або встановлених судом правовідносинах внаслідок зміни суб`єктів права або обов`язку в правовідносинах. Процесуальне правонаступництво застосовується лише щодо сторін правовідносин та можливе в будь-якій стадії процесу і у будь-якому виді провадження. Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Суд апеляційної інстанції також вказав, що Закон №1404-VIII не пов`язує початок реалізації права на виконання судового рішення з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, надає можливість виправлення судом невідповідності виконавчого документа вимогам за заявою стягувача (абзац 2 частини четвертої статті 4 цього Закону).

На підставі вищезазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, суд апеляційної інстанції також вказав, що відповідно до частини першої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вказав, що дружина позивача, яка проживала разом із пенсіонером на день його смерті, має право на одержання сум пенсії, не отриманих пенсіонером, незалежно від того, чи забезпечується заявниця пенсією у разі втрати годувальника.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо, зокрема, суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

У пункті 2 частини другої цієї статті встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, виходив з того, що спірні правовідносини, які виникли у справі допускають правонаступництво.

Таким чином, оскаржуване судове рішення є вмотивованим і таким, що ґрунтується на законі, зокрема положеннях статей 52, 379 КАС України. Правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Зазначені в касаційній скарзі міркування та судження не применшують правильності висновків судового рішення суду апеляційної інстанцій.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Аналогічна правова позиція щодо застосування статей 52, 379 КАС України висловлена Верховним Судом в ухвалах від 06 вересня 2021 року у справі № 520/5612/19, від 07 вересня 2022 року у справі №520/19364/2020, від 31 жовтня 2022 року у справі № 640/20737/20, від 26 січня 2023 року у справі №300/4435/21.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359, 379 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2023 року у справі № 420/6747/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя -доповідач Я.О. Берназюк

Судді Н.В. Коваленко

Т.Г. Стрелець