Справа № 160/13784/22
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2023 року м. Дніпросправа № 160/13784/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 р. (суддя: Врона О.В) в адміністративній справі №160/13784/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому грошової компенсації за невикористану у 2021 р. щорічну основну оплачувану відпустку у кількості 10 діб; зобов`язати відповідача виплатити йому грошову компенсацію за невикористану у 2021 р. щорічну основну оплачувану відпустку у кількості 10 діб.

В обґрунтування позову зазначив, що з 2019 р. проходив службу в органах національної поліції. Наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області №245о/с від 20 червня 2022 р. звільнений зі служби в поліції з 30 червня 2022 р. Розрахунок в повному обсязі з ним не проведено, зокрема не виплачена компенсація за невикористані 10 днів відпустки за 2021 р., що є порушенням вимог КЗпП України та Закону України «Про відпустки».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, позов ОСОБА_1 задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку Головним управлінням Національної поліції в Луганській області. Скаржник просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Скаргу обґрунтовує порушенням позивачем місячного строку звернення до суду з відповідним позовом, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України. Також вказує, що приписами Закону України ''Про Національну поліцію'' визначена лише виплата поліцейському грошової компенсації за невикористану відпустку в році звільнення. Виплата поліцейському грошової компенсації за невикористанні дні відпустки за минулі роки, не передбачена. Даний правовий висновок сформовано Верховним Судом у справі №820/5122/17.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд першої інстанції встановив, що наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області №245о/с від 20 червня 2022 р. лейтенанта поліції Пучкова В.Д. дізнавача сектору дізнання Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію» з 30 червня 2022 р., з виплатою йому компенсації за невикористану у році звільнення відпустку у кількості 15 діб. За даними довідки Головного управління Національної поліції в Луганській області №3009/111/19-2022 від 09 серпня 2022 р. ОСОБА_1 в період з 11 вересня 2021 р. по 30 вересня 2021 р. надавалася частина щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2021 рік (наказ №326 о/с від 01 вересня 2021 р.).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку застосуванню підлягають приписи КЗпП України і Закону України «Про відпустки», які передбачають право особи в наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки, що не були використані в попередніх роках, або на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки. Посилання відповідача на приписи Закону України ''Про Національну поліцію'' є безпідставними. Відповідачем не заперечується, що позивачем не використано 10 діб щорічної чергової відпустки за 2021 рік, як і не надано доказів виплати за неї грошової компенсації при звільненні у 2022 р.

Щодо доводів скаржника про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Верховним Судом у постанові від 22 грудня 2021 р. у справі № 640/21771/20 зазначено, що відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Проте згідно частини 2 статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Щодо доводів скаржника про відсутність законних підстав для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку минулих перодів.

Питання виплати грошового забезпечення та відповідних грошових компенсацій поліцейським при звільненні, у тому числі розрахунок суми такого забезпечення та компенсацій, види компенсацій, що підлягають нарахуванню, врегульовані Законом України «Про Національну поліцію» та затвердженим наказом МВС України від 06 квітня 2016 р. №260 "Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання" (далі - Порядок №260).

Виходячи з положень наведених норм, поліцейському при звільненні виплачується грошова компенсація, лише за невикористану в році звільнення відпустку. Тобто спеціальними нормами, не врегульовано питання компенсації поліцейському невикористаної відпустки за минулі роки.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 травня 2002 р. №8-рп/2002 визначено, що адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України).

Частина 1 статті 24 Закону України "Про відпустки" передбачає, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Аналогічні положення містяться і в частині 1 статті 83 КЗпП України.

Колегія суддів звертає увагу, що Верховним Судом у постанові від 19 січня 2021 р. у справі № 160/10875/19 відступив від правового висновку, сформованого у справах № 818/1276/17, №820/5122/17, №808/2122/18, №825/1038/16 та визначив, що у випадку звільнення працівнику поліції виплачується компенсація за всі, без винятків, невикористані ним дні, як основної, так і додаткової відпустки. В подальшому, дану правову позицію підтримано Верховним Судом в постанові від 30 листопада 2022 р. у справі № 640/85/20.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 р. в адміністративній справі №160/13784/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 21 березня 2023 р. і касаційному оскарженню не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук