Справа № 160/4679/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 березня 2023 року Справа 160/4679/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Луніна О.С., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

10.03.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.03.2017 року №, №.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про визнання поважними причини пропуску та поновлення строку звернення до суду.

Позивач обґрунтовує вказане клопотання тим, що початок перебігу строку на оскарження ППР - 04.01.2022 року (дата, коли позивач ознайомився з повним текстом рішення на ЄДРСР у справі №160/15643/21 та фактично ознайомився зі змістом ППР), з огляду на те, що позивач не отримував ППР від відповідача по пошті та справа №160/15643/21 розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Позивач скористався своїм правом оскарження рішення у справі №160/15643/21. Станом на дату подання скарги у справі №160/15643/21, позивачу було відомо про актуальну практику щодо строків звернення до суду з позовом про оскарження ППР, а саме протягом 1095 днів з моменту отримання повідомлення-рішення. Тобто обравши апеляційне оскарження рішення у справі №160/15643/21, як спосіб захисту порушених прав. Позивач мав надію скористатись правом оскарження ППР протягом 1095 днів, у випадку відмови задоволення скарги у справі №160/15643/21. Таким чином, оскільки спірні податкові правовідносини виникли до зміни сталої судової практики, то й поважною підставою для пропуску коротшого строку на оскарження ППР (відповідно до нової судової практики) є зміна сталої судової практики щодо довших строків на оскарження саме в період обрання позивачем способу захисту своїх порушених прав, що призвело до порушення принципу правової визначеності. Також посилається на правову позицію Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду у постанову від 27 січня 2022 року, справа № 160/11673/20 - «Процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платник податків не використовував процедуру досудового вирішення спору (адміністративного оскарження), визначається ч. 2 ст. 122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів». Щодо додаткових поважних причин для поновлення строків на оскарження податкових повідомлень-рішень посилається на агресію на території України зі сторони Російської Федерації, що спричинило додаткові трудноцщі у позивача на своєчасне отримання поштової кореспонденції та доступу до ознайомлення зі змістом спірних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи є передбачені нормами Кодексу адміністративного судочинства України підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Перевіривши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що позов подано з порушенням вимог ст. ст. 122, 123, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Після закінчення цього часу особа не втрачає права звернутися із адміністративним позовом, але до такого позову застосовуються положення статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Верховний Суд у постанові від 26.11.2020 року у справі №500/2486/19 вважає, що зазначений у пункті 102.1 статті 102 ПК України строк є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є сутнісна різниця, а тому помилковим є ототожнення їх призначення при використанні. Крім того, зміст правовідносин щодо правомірності податкових повідомлень-рішень та/або інших рішень контролюючого органу, якими цим органом платнику податків визначаються грошові зобов`язання, свідчить про те, що вони об`єктивно не можуть існувати як спірні протягом 1095 днів (або у відповідних випадках 2555 днів) з дня отримання відповідного податкового повідомлення-рішення.

Верховним Судом зазначено, що численні юридичні наслідки, які з огляду на положення Податкового кодексу України виникають або можуть виникнути внаслідок реалізації контролюючим органом своїх повноважень та обов`язків, після того, як визначене контролюючим органом грошове зобов`язання набуло статусу узгодженого, настають у значно менший строк, ніж 1095 днів. Тому надання такого строку для звернення до суду з вимогою про оскарження податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу щодо визначення грошового зобов`язання створювало б непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, зокрема, щодо обсягу прав і обов`язків як платників податків, так і контролюючих органів. Зокрема така непропорційність здатна створити стан невизначеності щодо легітимності дій контролюючого органу, вчинених у законний спосіб у межах строку давності, встановленого статтею 102 ПК України, оскільки після звернення платника податків з відповідним позовом до суду раніше узгоджені грошові зобов`язання стають неузгодженими. У зв`язку з наведеним право ініціювати в судовому порядку спір щодо правомірності податкових повідомлень-рішень та/або інших рішень контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання об`єктивно не може існувати протягом 1095 днів, оскільки така тривалість порушує принцип правової визначеності як одного з основних елементів верховенства права, а також не забезпечує досягнення мети й завдань функціонування податкової системи.

З вищевикладеного вбачається, що норма пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України не визначає процесуального строку звернення до суду у випадку не здійснення досудового адміністративного оскарження до вищого податкового органу, а тому такий строк визначається пунктом 2 статті 122 Кодекс адміністративного судочинства України.

З урахування викладеного, суд приходить до висновку, що до податкових повідомлень-рішень Кодексом адміністративного судочинства України та Податковим кодексом України встановлені наступні види строків звернення до суду у справах даної категорії:

- шість місяців якщо позивачем не застосовувалась процедура досудового врегулювання спору;

- три місяці якщо позивачем застосовувалась процедура досудового врегулювання спору, однак рішення за результатами скарги не було прийнято або не було направлено скаржнику;

- один місяць якщо позивачем застосовувалась процедура досудового врегулювання спору та прийнято рішення про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, строк звернення до суду з даними позовними вимогами становить шість місяців, оскільки позивачем не застосовувалась процедура досудового врегулювання спору, таких доказів не надано.

Згідно матеріалів позову, позивач, звертаючись до суду із цим позовом, просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.03.2017 року №, №.

Однак, з позовом позивач звернувся до суду 10.03.2023 року, тобто після закінчення шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду.

Також після одержання позовної заяви судом з`ясовано, що в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала справа № 160/15643/21 за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , в якій позивач просив стягнути податковий борг з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у сумі 65345,26 грн. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного від 21 жовтня 2022 року позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВП 44118658, 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто податковий борг з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у сумі 65 345 (шістдесят п`ять тисяч триста сорок п`ять) грн. 26 коп.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року по справі № 160/15643/21 набрало законної сили 21.10.2022 року.

Зі змісту рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року по справі № 160/15643/21, судом встановлено, що податковий борг, який стягнуто у цій справі, складається з грошових зобовязань, нарахованих контролюючим органом згідно податкових повідомлень-рішень від 16.03.2017 року №, №, правомірність яких позивач оскаржує у межах справи № 160/3028/23.

При цьому, у позовній заяві позивач зазначає. що про податкові повідомлдення-рішення йому стало відомо 04.01.2022 року, проте більше року позивач не вчининв жодних дій щодо їх оскарження.

Суд зазначає, що відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства Україна учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Таким чином, позивач, будучи обізнаним про наявність оскаржуваних податкових поваідомлень-рішень, незважаючи на практику судів щодо можливого оскарження податкових повідомлень-рішень протягом 1095 днів, зобовязаний був дотримуватись процесуальних строків, визначених Кодексом адміністративного судочинства України.

Проте, належних та допустимих доказів поважності причин, які унеможливили вчинення відповідних дій (оскаржити ППР) суду позивачем не надано.

Крім того, у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2022 року у справі № 160/15643/2 встановлено, що "Податковий борг у позивача виник 18.04.2017 дата вручення податкових повідомлень-рішень (а.с. 13), відповідно до поштового повідомлення день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (абз. 6 п. 42.4 ст. 42 ПК)".

Згідно з ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Загальні посилання позивача на карантин та запровадження воєнного стану, без зазначення та підтвердження документальними доказами обставин, які перешкоджали його зверненню до суду, суд вважає безпідставними, оскільки саме поважні причини є підставою для поновлення строку звернення до суду.

Отже, позивачем порушено строк на звернення до суду з даним позовом, а підстави, наведені в клопотанні про поновлення строку звернення до суду не є поважними.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно запропонувати подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із вказаним позовом із зазначенням обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску вказаного строку та докази на підтвердження таких обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про необхідність залишити адміністративний позов без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних вище недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення з позовною заявою до суду - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду:

- обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якому вказати аргументовані підстави для поновлення строку, а також надати докази поважності причин його пропуску.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви не позбавляє права позивача повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Луніна