Справа № 640/17351/19
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 березня 2023 року

м. Київ

справа №640/17351/19

адміністративне провадження №Зі/990/38/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Соколова В.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білак М.В., Губської О.А. та Мартинюк Н.М. від участі у розгляді клопотання про передачу заяви від 02 березня 2023 року про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року до Великої Палати Верховного Суду у справі №640/17351/19 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва, треті особи: ОСОБА_2 , Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури України про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року за нововиявленими обставинами.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03 березня 2023 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Білак М.В., судді Мартинюк Н.М., Губська О.А.

14 березня 2023 року заявник подав заяви про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білак М.В., Губської О.А. та Мартинюк Н.М. від участі у розгляді заявленого клопотання, посилаючись на їх заінтересованість в результаті розгляду поданого клопотання та існуванні інших обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості та об`єктивності.

Заява обгрунтована тим, що «постанова від 06 жовтня 2022 у справі №640/17351/19, у яку був внесений умовивод/твердженні пунктів 46 та 50 про те, що суть приписів частини першої статті 42 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що передбачає «право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів або до суду, або до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури», розкривається через сполучник «або», надаючи, як зазначено у постанові Верховного Суду від 31 січня 2020 року у справі №640/3026/19, «альтернативу оскарження» - чи до суду, чи до ВКДКА, без звернення до суду, що і може вважатися досудовим врегулюванням спору», і таким чином, позивач ( ОСОБА_1 ) не був позбавлений права на оскарження спірного рішення КДКА після його перегляду ВКДКА, але лише шляхом оскарження рішення ВКДКА про залишення без змін рішення КДКА., безпосереднє винесення якої суддями Білак М.В. , Губською, О.А., Маргинюк Н.М. також було організоване секретарем Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Калашніковою О.В. , слугувала для спеціальних служб країни- агресора матеріально-правовим фактом, який підтверджував (і до цього часу підтверджує) таку триваючу можливість легітимізації через рішення судів адміністративної юрисдикції повернення ОСОБА_6 до влади та захоплення країною-агресором територій України».

Скаржником зазначено, що «за матеріалами справи, колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Білак М. В., Губській О. А. та Мартинюк Н. М., у разі їх участі у розгляді клопотання про передання заяви від 02 березня 2023 про передачу за нововиявленими обставинами постанови Касаційного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 до Великої Палати Верховного Суду, доведеться розглядати та вирішувати питання передання справи у відання непідконтрольних секретарю Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Калашніковій О.В. суддів Верховного Суду, що може мати своїм правовим наслідком перегляд та усунення із правового поля України постанови Касаційного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року, якою, зокрема, створено комплексну виключну правову проблему для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, та яка є антиконституційним антидержавними Актом, що руйнує систему правосуддя, заперечує основоположні конституційні принципи державотворення, та який, на мій погляд, слугував для спеціальних служб країни- агресора матеріально-правовим фактом, який підтверджував (і до цього часу підтверджує) таку триваючу можливість легітимізації через рішення судів адміністративної юрисдикції повернення ОСОБА_6 до влади та захоплення країною-агресором територій України».

Скаржник стверджує, що судді Касаційного адміністративного суду Білак М. В, Губська О.А., Мартинюк Н. М. виглядають як такі що є (та не можуть не бути) особами, які заінтересовані в результаті розгляду зазначеного клопотання про передання заяви від 02 березня 2023 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Касаційного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 до Великої Палати Верховного Суду.

Також позивач вказує, що у даній заяві про відвід викладені обставини, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів Білак М. В., Губської О.А. та Мартинюк Н.М. при розгляді клопотання про передання заяви від 02 березня 2023 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Касаційного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року до Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2023 року заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білак М.В., Губської О.А. та Мартинюк Н.М. від участі у розгляді клопотання визнано необґрунтованою та передано до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду цієї заяви.

За наслідками автоматизованого розподілу заяви про відвід суддів, зареєстровані за №Зі/990/38/23, передано на розгляд судді Соколова В.М.

Розглянувши заяви, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Так, підстави для відводу судді встановлені статтями 36-37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Положення частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме:

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до частини третьої й четвертої статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У заявах про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білак М.В., Губської О.А. та Мартинюк Н.М. вказано, що вони подані на підставі пункту 2 (якщо суддя прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи) та пункту 4 частини першої статті 36 КАС України (за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді). У зв`язку з цим суд звертає увагу на те, що для відведення суддів з цих підстав необхідно обґрунтувати їх заінтересованість в результаті розгляду справи, а також обґрунтувати наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості або об`єктивності.

Однак, Верховний Суд зазначає, що надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій у цій справі, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

При об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді.

Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Як вбачається зі змісту заяв про відвід колегії суддів Білак М.В. та Губської О.А., Мартинюк Н.М. заявник фактично висловлює незгоду з процесуальними діями (рішеннями) колегії суддів, що, в свою чергу, не може слугувати підставою для відводу суддів відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України.

Тобто, вказані доводи свідчать саме про незгоду з процесуальними рішеннями, що у відповідності до положень частини четвертої статті 36 КАС України, не може бути визнано обґрунтованою підставою для відводу.

Суд наголошує, що відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Втім, будь-яких об`єктивних доказів, які б підтверджували неупередженість або необ`єктивність суддів Білак М.В., Губської О.А., Мартинюк Н.М. заявник не надає.

Інших підстав, які б свідчили про упередженість колегії суддів Білак М.В., Губської О.А., Мартинюк Н.М. або об`єктивність під час розгляду касаційної скарги заявником не наведено, а суддею не встановлено.

Проаналізувавши наведені на обґрунтування заяв про відвід доводи, суддя дійшов висновку про їх безпідставність, адже будь-яких фактів прояву суддями поведінки, яка б свідчила про їх небезсторонність чи заінтересованість в результаті розгляду касаційної скарги у цій справі, не встановлено та заявником не наведено.

Таким чином, відсутні підстави для висновку про наявність передумов, визначених статтею 36 КАС України, для відводу суддів.

Керуючись статтями 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білак М.В., Губської О.А. та Мартинюк Н.М. від участі у розгляді клопотання про передачу заяви від 02 березня 2023 року про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року до Великої Палати Верховного Суду у справі №640/17351/19 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва, треті особи: ОСОБА_2 , Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури України про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Соколов