Справа № 620/8688/22
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року м. Чернігів Справа № 620/8688/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУ ПФУ в Чернігівській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі ГУ ПФУ в Хмельницькій області, відповідач 2) про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії від 31.05.2022 №73 за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоди роботи з 01.01.2004 по 06.07.2017 та з 22.08.2017 по 24.09.2021 у ТОВ Обьнефтеремонт; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 22.08.1992 по 07.06.1994 в Самотлорському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин виробничого об`єднання Нижневартовснефтегаз та з 01.08.2000 по 06.07.2017 та з 22.08.2017 по 24.09.2021 у ТОВ Обьнефтеремонт; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV на підставі довідок про заробіток №204-207 від 16.07.2021, що видані ТОВ Обьнефтеремонт та №ИСХ- Н6-01767-21 від 14.05.2021, що видана ПАТ PH - Західна Сибір, починаючи з 23.02.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач 2 спірним рішенням відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за відсутності необхідного страхового та пільгового стажу, однак згідно записів у трудовій книжці позивач має необхідний страховий стаж та стаж роботи за Списком № 2 більш ніж 12 років 6 місяців, що надає останньому право на пенсію за статтею 114 Закону України Про загальнообов`язкове пенсійне страхування. Вказує, що відсутність довідки про сплату страхових внесків, не підтвердження атестації робочих місць за умовами праці та довідок звірки не є підставою для не зарахування спірних періодів до стажу позивача, та відповідно відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Вказану ухвалу суду відповідач 1 отримав 16.12.2022, що підтверджується довідкою в матеріалах справи, однак правом для подання відзиву чи заяви про продовження процесуального строку для подання відзиву у встановлений судом 15-денний строк не скористався. При цьому, суд зазначає, що ГУ ПФУ в Чернігівській області згідно штампу на конверті подано відзив на позов 12.01.2023 без клопотання про поновлення процесуального строку на його прийняття, як наслідок поданий понад строк відзив не може бути прийнятий судом до уваги.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.01.2023 залучено до участі у справі № 620/8688/22 другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та встановлено останньому 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву, або заяви про визнання позову.

В межах встановленого судом строку відповідачем 2 подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі та зазначає, що оскаржуване рішення прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства. Вказує, що відсутність підтвердження атестації робочих місць не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу. Також зазначає, що зарахування до страхового стажу періодів роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, в тому числі до страхового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та врахування заробітної плати з 01.01.2004 за періоди роботи на території Держав СНД здійснюється при підтвердженні сплати страхових внесків (зборів) до відповідного фонду Держави СНД, на території якої проводилась трудова діяльність, або за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України. Таким чином, згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, страховий стаж позивача становить 17 років 3 місяці 18 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком №2 2 роки 2 місяці 18 днів. Також відповідач 2 зазначає про відсутність підстав для призначення пенсії позивачу з 23.02.2022, оскільки останній звернувся з заявою про призначення пенсії за віком після трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Крім того обчислення стажу, призначення та виплата пенсії відноситься виключно до функцій органів Пенсійного фонду України. Вимога позивача щодо негайного виконання рішення суду не ґрунтується на законі.

Щодо заявленого відповідачем 2 клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, то останнє задоволенню не підлягає, оскільки дана адміністративна справа згідно частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України відноситься до справ незначної складності. Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При цьому, пунктом 2 ч. 6 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Суд зазначає, що відповідачем 2 в клопотанні не обґрунтовано необхідності проведення судового засідання та не повідомлено суду обставин, які унеможливлюють розгляд даної справи без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Крім того, на переконання суду, характер спірних правовідносин не вимагає проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи викладене, клопотання відповідача 2 про розгляд справи в судовому засіданні не підлягає задоволенню.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 відмовлено ГУ ПФУ в Хмельницькій області у задоволенні заяви про залишення позову без розгляду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 24.05.2022 звернувся до ГУ ПФУ в Чернігівській області з заявою та відповідними документами про призначення пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За принципом екстериторіальності заяву позивача було розглянуто ГУ ПФУ в Хмельницькій області та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 31.05.2022 № 73 (а.с.75).

Підставою для відмови в призначенні пенсії слугувало те, що необхідний страховий стаж, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2) становить 28 років 6 місяців, при цьому страховий стаж особи становить 17 років 3 місяці 18 днів. Необхідний пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2) 12 років 6 місяців, при цьому пільговий стаж особи - 2 роки 2 місяці 18 днів. За поданими документами до страхового стажу не зараховано: період з 01.01.2004 по 06.07.2017, з 22.08.2017 по 24.09.2021, оскільки відсутня довідка з Пенсійного фонду російської федерації про сплату страхових внесків. До пільгового стажу за Списком №2 не зараховані періоди роботи з 22.08.1992 по 07.06.1994 згідно довідки від 14.05.2021 №НСХ-Н6-01766-21, оскільки не підтверджено атестацією робочих місць за умовами праці. В графі додатковий коментар зазначено: розглянути можливість зарахування до пільгового стажу роботи за Списком №2 згідно довідок №04/89, 04/89а від 21.07.2021 можливо після надходження довідки звірки пільгового стажу та довідки з Пенсійного фонду російської федерації про сплату страхових внесків.

Листом від 02.06.2022 № 2500-0210-8/17880 ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомило позивача про прийняте рішення (а.с.74).

Позивач вважаючи, що має право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Так, у відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальний Закон, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам є Закон України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам пенсії призначають за нормами Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення (далі - Закон №1788-ХІІ), в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого даним законом.

Відповідно до ст. 45 Закону №1058, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Згідно пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058 пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Вказані норми кореспондуються з нормами Закону №1788-ХІІ.

Так згідно з пунктом б статті 13 Закону №1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 1 Закону №1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

У відповідності до частини 2 статті 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 3 статті 24 Закону №1058 визначено, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно частини 4 статті 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Таким чином до 01.01.2004 стаж підтверджується документально, в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058.

Згідно зі статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою статті 44 Закону Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1).

Згідно підпункту 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, а за періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав - учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Так, суд зазначає, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, який повинен бути підтверджений відповідними доказами, зокрема, трудовою книжкою.

В силу пунктів 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (далі в редакції, чинній на час внесення спірних записів в трудову книжку).

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Таким чином, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №291/99/17 (адміністративне провадження № К/9901/24469/18).

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Метою Угоди є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Статтею 5 Угоди передбачається, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Частинами 2-3 статті 6 Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Таким чином, на громадян України, які працювали на територіях інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу, його пільгового обчислення.

Як встановлено судом, трудова книжка позивача НОМЕР_2 від 01.07.1984 має усі необхідні записи та підтверджує роботу останнього у спірний період, зокрема з 01.01.2004 по 06.07.2017 та з 22.08.2017 по 24.09.2021 у ТОВ Обьнефтеремонт, та підлягає зарахуванню до стажу позивача, з 22.08.1992 по 07.06.1994 в Самотлорському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин виробничого об`єднання Нижневартовснефтегаз та з 01.08.2000 по 06.07.2017, з 22.08.2017 по 24.09.2021 у ТОВ Обьнефтеремонт та підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №2 (а.с.29-47).

Також факт роботи позивача в період з 01.08.2000 по 06.07.2017, з 22.08.2017 по 24.09.2021 у ТОВ Обьнефтеремонт підтверджується наявними в матеріалах справи довідками від 21.07.2021 №04/89 та 04/89а (а.с.49-52).

Щодо не зарахування відповідачем до стажу роботи періоди роботи позивача з 01.01.2004 по 06.07.2017 та з 22.08.2017 по 24.09.2021 та до стажу роботи за Списком №2 періоди роботи позивача з 01.08.2000 по 06.07.2017, з 22.08.2017 по 24.09.2021, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків, суд зазначає таке.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону №1058 платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 20 Закону №1058 обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено частинами 4-6, 9, 10 статті 20 Закону №1058 сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

При цьому на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

Суд зауважує, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Суд зазначає, що, фактично, внаслідок невиконання роботодавцем позивача обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Отже відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за спірні періоди не є підставою для позбавлення позивача права на зарахування спірного періоду до пільгового стажу.

Правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 30.09.2019 у справі №414/736/17 та від 30.07.2019 у справі №373/2265/16-а, від 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а.

Щодо не зарахування відповідачем до стажу роботи за Списком №2 періоди роботи позивача з 22.08.1992 по 07.06.1994, оскільки не підтверджено атестацією робочих місць за умовами праці, суд зазначає, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2.

Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а.

Суд зазначає, що неможливість проведення звірки не ставить у залежність питання про призначення пенсії відповідній особі, оскільки це не може бути підставою для відмови у зарахуванні стажу.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, 573/2022 від 12.08.2022 та від 07.11.2022 № 757/2022 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

Також постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 було постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. Москві.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач набув трудовий стаж, звернувся за призначенням пенсії, у тому числі зі спірними документами (довідками), які були отриманні останнім до введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Так, всі первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії, тільки з тих міркувань, що Україною у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво та обмін поштою з країною-агресором та неможливістю надати запит на звірку достовірності щодо пільгового стажу.

У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ було констатовано, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову, через неможливість перевірки достовірності видачі вищезазначених довідок.

Таким чином, судом встановлено, що станом на момент подачі заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах 24.05.2022 позивачу виповнилося повних 55 років та, згідно з поданими документами, він мав загальний страховий стаж роботи більше 30 років та необхідний пільговий стаж роботи більше 12 років 6 місяців, що підтверджується записами трудової книжки від 01.07.1984 НОМЕР_2 та матеріалами справи.

Визначаючись щодо дати призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачу суд зазначає, що оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії 24.05.2022, тобто пізніше трьох місяців з дня досягнення позивачем пенсійного віку, пенсія останньому має бути призначена з дати звернення, тобто з 24.05.2022.

Щодо посилань позивача на призначення пенсії з 23.02.2022 та врахування судом введення на території України воєнного стану, то останні не приймаються судом до уваги, оскільки відповідно до частини другої статті 9 Закону України Про правовий режим воєнного стану в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Згідно Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25.04.2022, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 за №453/37789, Чернігівська область виключена із вказаного Переліку.

Відповідно до матеріалів справи, місцезнаходження позивача є с. Озеряни, Чернігівська область. Даний населений пункт з квітня 2022 року і по теперішній час не перебуває в районі проведення воєнних (бойових) дій або в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Отже, позивач мав достатній час для звернення до пенсійного органу в межах трьох місяців після досягнення пенсійного віку, позивачем не надано будь-яких доказів, які вплинули на не своєчасність звернення до пенсійного органу та, як саме введення військового стану вплинуло на роботу позивача/відповідача.

Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктами 3, 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Враховуючи принцип верховенства права, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову позивачу в призначенні пенсії від 31.05.2022 № 73; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати позивачу: до страхового стажу періоди роботи з 01.01.2004 по 06.07.2017, з 22.08.2017 по 24.09.2021 у ТОВ «Обьнефтеремонт»; до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 22.08.1992 по 07.06.1994 в Самотлорському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин виробничого об`єднання Нижневартовснефтегаз, з 01.08.2000 по 06.07.2017, з 22.08.2017 по 24.09.2021 у ТОВ «Обьнефтеремонт»; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно п.1 ч.2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з 24.05.2022.

Позовна вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах на підставі довідок про заробіток №204-207 від 16.07.2021, що видані ТОВ Обьнефтеремонт та №ИСХ- Н6-01767-21 від 14.05.2021, що видана ПАТ PH - Західна Сибір не підлягає задоволенню, оскільки є передчасно заявленою; позивачу відповідачем 1 ще не призначена пенсія за віком на пільгових умовах, а отже і відсутнє порушене право позивача.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити, як передчасної (заявлені на майбутнє).

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Щодо клопотання позивача про звернення до негайного виконання рішення суду у даній справі, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Із вказаного формулювання, що міститься у процесуальному законі, суд дійшов висновку, що до негайного виконання допускається рішення про «стягнення» виплат пенсій. Позивачем же заявлено вимоги зобов`язального характеру, що виключає можливість застосування вище зазначеної норми Кодексу адміністративного судочинства України до даних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 496,20 грн, з кожного.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії від 31.05.2022 № 73.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 : до страхового стажу періоди роботи з 01.01.2004 по 06.07.2017, з 22.08.2017 по 24.09.2021 у ТОВ «Обьнефтеремонт»; до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 22.08.1992 по 07.06.1994 в Самотлорському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин виробничого об`єднання Нижневартовснефтегаз, з 01.08.2000 по 06.07.2017, з 22.08.2017 по 24.09.2021 у ТОВ «Обьнефтеремонт».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно п.1 ч.2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з 24.05.2022.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (, вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, 14000).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, 29000, ).

Повний текст рішення складений 20.03.2023.

Суддя О.М. Тихоненко