Справа № 480/4055/21
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
21 березня 2023 року Справа № 480/4055/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Гелети С.М., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області звіт про виконання рішення суду та клопотання позивача про накладення штрафу, встановлення повторного судового контролю за виконанням рішення суду від 04.10.2021 та стягнення судових витрат по адміністративній справі №480/4055/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 08.02.2021 №6369 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 07.05.2021 №39 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового пільгового стажу ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з 01.11.1992 по 31.12.1994 та з 01.01.2005 по 29.01.2018 по професії моторист цементувального агрегату на ділянках технологічного транспорту із зайнятістю у процесах буріння за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.02.2021 з приводу призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду по даній справі.

Через систему "Електронний суд" представник позивача подав клопотання, у якому просив встановити судовий контроль за виконанням рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 №480/4055/21 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового пільгового стажу ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах спірні періоди роботи.

Ухвалою суду 31.01.2023 встановлено для Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області судовий контроль за виконання рішення суду №480/4055/21.

На виконання вимог ухвали від 31.01.2023 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області подав звіт про виконання рішення суду від 04.10.2021.

Ухвалою суду від 09.03.2023 призначено до розгляду звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про виконання рішення суду по адміністративній справі №480/4055/21 у порядку спрощеного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

Представник позивача подав пояснення щодо звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про виконання рішення суду по адміністративній справі №480/4055/21, у якому зазначив, що рішення суду від 04.10.2021 відповідачем не виконано у повному обсязі, а саме не зараховано до пільгового стажу позивача період роботи з 01.01.2005 по 31.12.2011.

Таким чином представник позивача просить суд відмовити у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 1.03.2023 за вих. №1800-0902-7/8052 про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 №480/4055/21 у частині прийняття рішення про нарахування та виплати пенсійного забезпечення без зарахування стажу роботи за період з 01.01.2005 по 31.12.2011 та повторно встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумський області строк для подання звіту до Сумського окружного адміністративного суду про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 №480/4055/21 у повному обсязі, у тому числі зарахування до страхового пільгового стажу ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з 01.11.1992 по 31.12.1994 та з 01.01.2005 по 29.01.2018, по професії моторист цементувального агрегату на ділянках технологічного транспорту із зайнятістю у процесах буріння за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, - в тому числі особливо за період з 01.01.2005 по 31.12.2011, та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.02.2021 з приводу призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду по даній справі, в тому числі надання рішення про наслідки повторного розгляду заяви з додатками про умови прийняття та виконання такого рішення (у разі його наявності та виконання), - протягом одного місяця з дня набрання ухвалою суду законної сили.

Крім того, представник позивача у клопотанні просить суд накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі на розсуд суду, а також стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача ОСОБА_1 фактичні понесені судові витрати за професійну правничу допомогу адвоката на суму 2700,00 грн. та витрат зі сплати послуг по поштовому супроводженню заяв та доказів (додатків) іншим учасникам судового провадження на суму 228,00 грн.

Ухвалою суду від 13.03.2023 призначено до розгляду поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області звіт про виконання рішення суду та клопотання позивача про накладення штрафу, встановлення повторного судового контролю за виконанням рішення суду від 04.10.2021 та стягнення судових витрат у відкритому судовому засіданні 20.03.2023.

Також ухвалою суду від 13.03.2023 витребувано у відповідача ГУ ПФУ в Сумській області докази виконання судового рішення по даній справі у повному обсязі.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому фіксування судового засідання у справі не здійснюється, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані учасниками справи процесуальні заяви та докази в обґрунтування поданих заяв, судом встановлено наступне.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.10.2021, зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 08.02.2021 №6369 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 07.05.2021 №39 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах.

Також судом зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового пільгового стажу ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з 01.11.1992 по 31.12.1994 та з 01.01.2005 по 29.01.2018 по професії моторист цементувального агрегату на ділянках технологічного транспорту із зайнятістю у процесах буріння за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.02.2021 з приводу призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду по даній справі.

На виконання вимог ухвали суду від 31.01.2023 про встановлення судового контролю представником Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області надано звіт №1800-0902-7/8052 від 01.03.2023, у якому представник зазначає, що на виконання судового рішення від 04.10.2021 головним управлінням зараховано до страхового пільгового стажу позивача періоди роботи з 01.11.1992 по 31.12.1994 та з 01.01.2005 по 29.01.2018.

Заява позивача від 02.02.2021 з приводу призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду по даній справі ГУ ПФУ в Сумській області розглянута та позивачу було призначено пенсію.

Надаючи правову оцінку питання виконання в повному обсязі судового рішення ГУ ПФУ в Сумській області по даній справі, суд зазначає наступне.

Так, наданий ГУ ПФУ в Сумській області протокол про призначення пенсії ОСОБА_1 від 26.11.2021 свідчить про те, що страховий стаж позивача становить 30 років 4 міс. 25 днів, в т.ч. робота за Списком №2 20 р. 11 міс. 13 днів.

До значеного протоколу від 26.11.2021 ГУ ПФУ в Сумській області надало додатковий розрахунок стажу позивача, відповідно до якого стаж позивача становить 30 р. 4 міс. 25 днів (а.с.167 т.2), що відповідає даним протоколу про призначення пенсії в частині стажу позивача 30р. 4 міс. 25 днів.

При цьому, частина спірного періоду, а саме з 01.01.2005 по 31.12.2011 не зарахований позивачу до страхового стажу, оскільки зазначено 0р.0 міс.0 днів.

Таким чином судове рішення в частині зарахування періоду з 01.01.2005 по 31.12.2011 до страхового стажу не зарахований, що свідчить про невиконання судового рішення.

Натомість згідно іншого розрахунку, а саме пільгового стажу позивача період з 01.01.2005 по 31.12.2011 зарахований до пільгового стажу та включено в 20 р. 11 міс. 13 днів.

Таким чином, фактично спірний період з 01.01.2005 по 31.12.2011 згідно одного розрахунку включено в пільговий, але згідно іншого розрахунку не включено до страхового стажу позивача, що свідчить про те, що 7 р. 0 міс. 0 днів ГУ ПФУ в Сумській області взагалі на власний розсуд виключило із страхового стажу позивача.

Суд звертає увагу, що період з 01.01.2005 по 31.12.2011 ГУ ПФУ в Сумській області під час здійснення та розрахунку як страхового так і пільгового стажу позивача врахувало та зазначило в відповідному індивідуальному перерахунку (а.с.166т.2), і зазначило, що страховий стаж позивача становить 37р.4 міс.25 днів, із них пільгового стажу за Списком №2 становить 20р.11міс.13днів.

Натомість під час призначення пенсії позивачу страховий стаж становить 30 р. 4 іс. 25 днів, і розрахованих вже без врахуванням періоду з 01.01.2005 по 31.12.2011 (а.с.167т.2).

Доказів того, що позивачу призначено пенсію і під час такого призначення стаж позивача (із включенням періоду з 01.01.2005 по 31.12.2011) відповідає даним розрахунку - 37р. 4 міс. 25 днів, матеріали справи не місять.

Натомість судом враховується, що інший спірний період з 01.11.1992 по 31.12.1994, а також з 01.01.2012 по 29.01.2018 ГУ ПФУ в Сумській області включено як до страхового, так і до пільгового стажу позивача, оскільки зазначено у двох розрахунках стажу, наданого представником ГУ ПФУ в Сумській області, та які враховано під час призначення пенсії позивачу.

Таким чином ГУ ПФУ в Сумській області не було зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з 01.01.2005 по 31.12.2011 по професії моторист цементувального агрегату на ділянках технологічного транспорту із зайнятістю у процесах буріння за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, рішення суду в зазначеній частині не було виконано.

Враховуючи те, що на виконання вимог ухвали суду від 13.03.2023 доказів виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області у повному обсязі не надано, період роботи з 01.01.2005 по 31.12.2011 ГУ ПФУ в Сумській області не зараховано до страхового стажу позивача, суд вважає, що є усі підстави для відмови у прийняття звіту та встановлення судового контролю за виконанням рішення у даній справі в частині судового рішення, яке не виконано відповідачем, а саме у частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з 01.01.2005 по 31.12.2011 по професії моторист цементувального агрегату на ділянках технологічного транспорту із зайнятістю у процесах буріння за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Такий висновок суду узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

У рішеннях Європейського суду з прав людини (у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, прослідковується однозначна позиція, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення як завершальна стадія судового процесу за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Стосовно клопотання позивача щодо накладення штрафу та встановлення судового контролю, суд відмовляє у його задоволенні, виходячи із наступного.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами України та є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява №60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 07 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява №40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява №30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

Підстави та порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, визначені ст. 382 КАС України.

Так, відповідно до частин 1 та 2 вказаної статті, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, процесуальні дії, визначені ст. 382 КАС України, є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

Судом враховується та обставина, що з дня набрання законної сили судовим рішенням, ГУ ПФУ в Сумській області було зараховано частину спірного періоду роботи до стажу позивача, як страхового так і пільгового та призначено пенсію.

Водночас, відповідачем ГУ ПФУ в Сумській області не реалізовано завершення судового процесу у даній справі, оскільки не досягнуто мети задля якої постановлено судове рішення, і під час повторного розгляду заяви позивача та призначення пенсії не зараховано частину періоду роботи позивача, а саме не зараховано о страхового стажу період з 01.01.2005 по 31.12.2011, не свідчить про виконання судового рішення в повному обсязі, а тому фактично рішення Сумського окружного адміністративного суду по даній справі на даний час в спірній частині не виконано.

Враховуючи те, що в строки, встановлені судом ГУ ПФУ в Сумській області було надано відповідний звіт, який свідчить лише про часткове виконання судового рішення по даній справі, з метою недопущення порушення прав позивача, суд дійшов висновку про необхідність встановити ГУ ПФУ в Сумській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду по даній справі, а саме 30 днів з дня набрання даною ухвалою законної сили.

Стосовно стягнення судових витрат за надання професійної правничої допомоги на суму 2700,00 грн та витрат зі сплати послуг по поштовому супроводженню заяв та доказів іншим учасникам судового провадження у розмірі 228,00 грн, суд зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у даній справі стосовно процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень в адміністративних справах, надавалася позивачу адвокатом Цуркан Віктором Івановичем.

Представником позивача для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до суду було подано наступні документи: договір про правничу допомогу від 23.12.2022 укладеного між позивачем та адвокатом Цуркан В.І. (а.с. 181-182); розрахункову квитанцію серії ЦВІ №23-12/2022 на суму 2700,00 грн (а.с. 180), акт приймання - передачі (звіт) виконаних робіт за договором про правничу допомогу від 11.03.2023 (а.с. 192-194).

Відповідно до пункту один Договору, укладеного між адвокатом Цуркан В.І. та ОСОБА_1 , предметом договору є надання адвокатом послуг за плату, коли замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором, за дорученням і за рахунок клієнта (замовника) необхідних юридичних дій правового характеру.

Пунктом дев`ять Договору визначено, що об`єм правничої допомоги та юридичних послуг за даним договором складає: надання правничої допомоги, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань консультативно-юридичного характеру, підготовка та подання заяв, клопотань, скарг, за змістом та відповідно за інстанційною належністю, правове супроводження (представництво) при розгляді та вирішенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі шляхом накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення.

Відповідно до пп. 16-17 Договору сторони за даним договором дійшли згоди про внесення оплати за правове по суті і у межах даного договору в розмірі 2700,00 грн одноразового внеску будь яким платіжним способом (на розрахунковий чи картковий рахунок (особистий рахунок) Адвоката, пошто, тощо) або внесенню готівкою безпосередньо Адвокату (на розсуд та за вибором Клієнта). До суми у межах оплати за правничу допомогу Клієнт сплачує Адвокату гонорар за правничу допомогу за погодинним тарифом (60 хвилин астрологічного часу) у розмірі 871.00 грн, що дорівнює (але не менш - з урахуванням року застосування) 13% від місячного розміру мінімальної заробітної плати на час виконання замовлення (за основу приймається визначений законодавством розмір мінімальної заробітної плати на відповідний рік (з 01.10.2022: 6700,00 грн х 13% = 871,00 грн).

Зі змісту акту приймання-передачі (звіт) виконаних робіт за договором про правничу допомогу (детальний опис) від 11.03.2023 встановлено наступні види наданих послуг.

23.12.2022 консультація з питань щодо вирішення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі (витрачено часу 0,20 годин); підготовка, формування, оформлення та узгодження договору про правничу допомогу та умов договору з правового супроводу клієнта (підготовка процесуального документу правового характеру) (витрачено часу 00,20 годин); ознайомлення з матеріалами, в тому числі надійшли поштою, та які є підставою для звернення до суду із заявою та можливо використати при. підготовки позову до суду та вирішення позову (витрачено часу 0,10 годин); надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань щодо Вирішення спору за наявними матеріалами та необхідності витребування доказів в межах судового провадження на застереження на виконання приписів та вимог КАС України (витрачено часу 00,10 годин); визначення разом з клієнтом зі стратегією захисту інтересів клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог клієнта та найкращого захисту . прав і інтересів клієнта (витрачено часу 00,10 годин); підготовка, формування та оформлення заяви до суду про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення г в адміністративній справі (витрачено часу 01,00 година); формування документальних додатків до позовної заяв та їх, документальне оформлення відповідно до вимог процесуального законодавства (витрачено часу 00,20 годин);

- 10.03.2023 ознайомлення зі звітом від пенсійної установи (витрачено часу 00,10 годин); консультація з питань щодо вирішення заяви ОСОБА_1 на підставі звіту пенсійної установи (витрачено 00,10 годин);

- 11.03.2023 підготовка заяви до суду щодо реалізації прав заявника за наслідками отриманого звіту пенсійної установи (витрачено часу 00,50 годин); правовий супровід з надання правничої допомоги та процесуального представництво при розгляді судової справи Сумського окружного адміністративного суду за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в . адміністративній справі;

Таким чином, загальна кількість годин станом на 11.01.2023 - 3,40 при вартості однієї години за домовленістю сторін - 871,00 грн., а всього загальна сума за кількогодинами - 2961,40 грн.

Також в акті зазначено, що за умови витрачення кількогодин за правничу допомогу станом на 11.01.2023 попередньо на суму (3.40 х 871,00) = 2961,40 грн, враховуючи домовленість і фактичну оплату у розмірі на суму 2700,00 грн, але за основу приймається фактично витрачена за правничу допомогу адвоката в розмірі 2700,00 грн.

Згідно розрахункової квитанції серія ЦВІ №23-12/2022, ОСОБА_2 оплачено адвокату Цуркан В.І. 2700,00 грн за надання правничої допомоги при розгляді та вирішенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі шляхом накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З огляду на п.п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 1 статті 143 КАС України визначено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання, які вирішує суд при ухваленні рішення визначені статтею 244 КАС України. Так, під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Отже, питання розподілу судових витрат не є вимогою адміністративного позову, яка направлена на захист порушених суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів позивача. Розподіл судових витрат має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом.

При цьому, за загальним правилом, питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи.

Разом з тим, КАС України передбачені випадки, коли суд може вирішити питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а саме: 1) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (частина третя статті 143); 2) у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина шоста статті 143); 3) якщо це питання не було вирішено (пункт 3 частини першої статті 252).

З огляду на п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.2 ст.252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

У розумінні п.12 ч.1 ст.4 КАС України судове рішенням є - рішення , постанова, ухвала суду будь-якої інстанції.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 252 КАС України.

Із аналізу зазначених норм встановлено, що питання розподілу судових витрат вирішується судом, який закінчив розгляд справи по суті та ухвалив судове рішення.

Суд зазначає, що адміністративний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно при ухваленні судового рішення по суті спору, а й може бути вирішено при здійсненні судового контролю.

Така правова позиція узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 20.10.2020 р. у справі №520/928/19 (провадження №К/9901/6985/20).

З огляду на п.1 ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень ч.ч.6, 7 ст.134 КАС України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу можливе виключно за клопотанням іншої сторони, у разі, якщо на її думку, не дотримано вимог співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом витраченим на виконання робіт.

Статтею 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05.07.2012 р. №5076-VI встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у п.95 рішення від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, п.80 рішення від 12.10.2006 р. у справі Двойних проти України, п.88 рішення від 30.03.2004 р. у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23.01.2014 у справі East/West Aliance Limited проти України), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17 (провадження №К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною. Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

Верховний Суд у постановах від 22.12.2020 р. по справі №520/8489/19, від 07.05.2020 р. по справі №320/3271/19, від 10.03.2020 р. по справі №520/8489/19 зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі №922/445/19.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо є неспівмірним, а відтак підлягає зменшенню.

Вирішуючи питання щодо розміру витрат на правничу допомогу, беручи до уваги, що в даному випадку, правнича допомога стосувалася судового контролю за виконанням рішення суду, і вирішуване питання не є складним і затратним за часом, враховуючи критерії співмірності та часткове задоволення вимог викладених заявником у заяві про встановлення судового контролю, суд дійшов висновку, що стягненню на користь позивача підлягають судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Стосовно вимог щодо стягнення витрат зі сплати послуг по поштовому супроводженню заяв та доказів інших учасникам судового провадження у розмірі 228,00 грн. суд відмовляє у стягненні таких витрат виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Враховуючи вищевикладене, такі витрати у вигляді оплати поштових послуг за направлення адвокатського запиту КАС України не передбачено, в т.ч. направлення до територіального відділу державної виконавчої служи, яка взагалі не є стороною по даній справі, а тому суд відмовляє у задоволенні вказаних вимог.

Крім того, судом враховується, що згідно даних системи "Діловодство спеціалізованого суду" представник позивача та відповідачі зареєстровані у підсистемі "Електронний суд", при цьому заяву про встановлення судового контролю, письмові пояснення та іншій документи надсилаються до суду представником позивача через підсистему «Електронний суд», таким чином копії процесуальних документів з додатками, представником позивача можливо надсилати через підсистему "Електронний суд", доступ до якої є у всіх учасників справи.

Керуючись ст. ст. 139, 143, 248, 256, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Цуркана В.І. про накладення на ГУ ПФУ в Сумській області штрафу, встановлення повторного судового контролю за виконанням рішення суду від 04.10.2021 та стягнення судових витрат - задовольнити частково.

Відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області у прийняття звіту від 01.03.2023 №1800-0902-7/8052, як такому, що не підтверджує виконання судового рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 у справі №480/4055/21 у повному обсязі.

Визнати поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області звіт від 01.03.2023 №1800-0902-7/8052 таким, що не підтверджує виконання рішення суду в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з 01.01.2005 по 31.12.2011 по професії моторист цементувального агрегату на ділянках технологічного транспорту із зайнятістю у процесах буріння за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області подати протягом тридцяти днів після отримання ухвали суду звіт про виконання в повному обсязі рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 у справі №480/4055/21.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) витрат на правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн.

В іншій частині заяви представника ОСОБА_1 адвоката Цуркан В.І. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання судом та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя С.М. Гелета