Справа № 620/705/23
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року Чернігів Справа № 620/705/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.

за участі секретаря Стасюк Т.В.,

представника позивача Голуб Я.В.,

представника відповідача Труби А.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні в залі суду справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прикордонне» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Прикордонне» (далі СТОВ «Прикордонне») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі ГУ ДПС), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.12.2022 №7601/25010700 в частині відмови у наданні бюджетного відшкодування на суму 155 265,00 грн.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що працівниками контролюючого органу не враховано всі фактично здійснені платником податку оплати та неправомірно відмовлено у відшкодуванні сплаченого податку на додану вартість за договорами фінансового лізингу на суму 155 265,00 грн.

Суд ухвалою від 23.01.2023 відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. В подальшому, відповідно до ухвали суду від 07.02.2023 розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та проведенням судового засідання.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позов просив задовольнити.

Представником відповідача протягом встановленого судом строку подано відзив на позов, в якому останній з позов не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник відповідача наголосив, що при детальному дослідженні графіків лізингових платежів та банківських виписок щодо періодичних лізингових платежів, було встановлено, що суми сплачених коштів згідно банківських виписок не співпадають з графіком лізингових платежів, а суми відображеного в платіжних дорученнях ПДВ не співпадає з сумою відшкодування об`єкту лізингу згідно графіку. При дослідженні банківських виписок було встановлено, що в платіжних документах в призначенні зазначено: «Авансовий платіж згідно договору фінансового лізингу». При цьому сума ПДВ в платіжних документах відсутня. Також, згідно наданих на перевірку рахунків-фактур відсутня сума ПДВ відображається тільки загальна сума до сплати.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Працівниками Головного управління ДПС у Чернігівській області було проведено позапланову виїзну перевірку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИКОРДОННЕ» () (далі - підприємство/платник податків) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

За наслідками вказаної позапланової перевірки, інспекторами контролюючого органу було складено відповідний акт від 21.11.2022 №5851/07/03798688, на який 08.08.2022 позивачем було подано Заперечення, вих. №09/12 від 09.12.2022.

Листом від 26.12.2022 №2461/ж12/25-01-07-03-06 ГУ ДПС у Чернігівській області повідомило позивача про результати розгляду заперечень до акта документальної позапланової виїзної перевірки в якому зазначило, що аргументи, викладені в запереченні від 09.12.2022 №09/12 на акт від 21.11.2022 №5851/07/43848574 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні серпень 2022 року у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, не є достатньо обґрунтованими та не можуть бути враховані при винесенні податкових повідомлень-рішень (далі - ППР).

В подальшому, відповідачем прийнято оскаржуване ППР та встановлено порушення: пп.196.1.2 п.196.1 ст.196, абз.б п.200.4 п.200.7 п.200.8 п.200.9 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями).

Так, в ході проведення перевірки було встановлено, що СТОВ «Прикордонне» до розрахунку суми бюджетного відшкодування за серпень 2022 року (таблиці 2 додатку 3 до декларації «Розрахунок суми бюджетного відшкодування (ДЗ)») включено суму ПДВ за період: квітень 2021 року по контрагенту AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» () з придбання трьох автомобілів RENAULT DUSTER LIFE Дизель, автомобіля Hyundai Santa Fe Elegance 2.2 на суму ПДВ -554 171,53 грн.

В ході проведення перевірки, при детальному дослідженні графіків лізингових платежів та банківських виписок щодо періодичних лізингових платежів, було встановлено, що суми сплачених коштів згідно банківських виписок не співпадають з графіком лізингових платежів, а суми відображеного в платіжних дорученнях ПДВ не співпадає з сумою відшкодування об`єкту лізингу згідно графіку.

Так, по договору №FL21-36HS-T-62 від 19.04.2021 за період квітень 2021 - серпень 2022 року загальні суми коштів сплачених підприємством згідно з банківськими виписками відповідають загальним сумам які відображені в графіках лізингових платежів. Проте згідно з банківськими виписками на оплату періодичних платежів сплачена сума ПДВ становить 70 958,52 грн, що не відповідає графіку лізингових платежів, оскільки з урахуванням пп.196.1.2 п.196.1 ст.196 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ являється тільки відшкодування вартості об`єкту лізингу без врахування ПДВ нарахованого на відсотки та комісію, що становить 320 418,7 грн в т.ч. ПДВ 53 403,12 грн. Тобто сума фактично сплаченого ПДВ безпосередньо по об`єкту лізингу становить 53 403,12 грн, що на 17 555,4 грн менше від відображеного в банківських виписках.

Крім того при дослідженні банківської виписки 20.04.2022 №1198 на загальну суму 387 000,00 грн було встановлено що в платіжному документі в призначенні документа зазначено «Авансовий платіж згідно договору фінансового лізингу №FL21-36HS-T-62 від 19.04.2021». При цьому сума ПДВ в платіжному документі відсутня. Також, згідно наданого на перевірку рахунку-фактури №А-62 від 19.04.2021 відсутня сума ПДВ відображається тільки загальна сума до сплати в розмірі 387 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, в ході перевірки по податковій накладній від 23.04.2021 №12 на загальну суму ПДВ 225 855,72 грн, встановлено наявність оплати ПДВ на суму 53 403,12 грн. Різниця становить 172 452,60 грн. По договору №FL21-36HS-T-63 від 19.04.2021 за період квітень 2021 - серпень 2022 року загальні суми коштів сплачених підприємством згідно з банківськими виписками відповідають загальним сумам які відображені в графіках лізингових платежів. Проте згідно з банківськими виписками на оплату періодичних платежів сплачена сума ПДВ становить 32579,41 грн, що не відповідає графіку лізингових платежів, оскільки з урахуванням пп.196.1.2 п.196.1 ст.196 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ являється тільки відшкодування вартості об`єкту лізинг без врахування ПДВ нарахованого на відсотки та комісію, що становить 148 590,9 грн в т.ч. ПДВ 24 765,14 грн.

Тобто сума фактично сплаченого ПДВ безпосередньо по об`єкту лізингу становить 24 765,14 грн, що на 7 814,33 грн менше від відображеного в банківських виписках.

Крім того при дослідженні банківської виписки 20.04.2022 №1199 на загальну суму 181 530,00 грн було встановлено, що в платіжному документі в призначенні документа зазначено: «Авансовий платіж згідно договору фінансового лізингу №FL21-36HS-T-63 від 19.04.2021». При цьому сума ПДВ в платіжному документі відсутня. Також, згідно наданого на перевірку рахунку-фактури №А-63 від 19.04.2021 відсутня сума ПДВ відображається тільки загальна сума до сплати в розмірі 181 530,00 грн. Враховуючи вищевикладене, в ході перевірки по податковій накладній від 23.04.2021 №9 на загальну суму ПДВ 104 989,72 грн, встановлено наявність оплати ПДВ на суму 24 765,14 грн. Різниця становить 80 224,58 грн.

По договору №FL21-36HS-T-64 від 19.04.2021 за період квітень 2021 - серпень 2022 року загальні суми коштів сплачених підприємством згідно банківських виписок відповідають загальним сумам які відображені в графіках лізингових платежів. Проте згідно з банківськими виписками на оплату періодичних платежів сплачена сума ПДВ становить 32 579,41 грн, що не відповідає графіку лізингових платежів, оскільки з урахуванням пп.196.1.2 п.196.1 ст.196 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ являється тільки відшкодування вартості об`єкту лізинг без врахування ПДВ нарахованого на відсотки та комісію, що становить 148 590,9 грн в т.ч. ПДВ 24 765,14 грн. Тобто сума фактично сплаченого ПДВ безпосередньо по об`єкту лізингу становить 24 765,14 грн, що на 7 814,33 грн менше від відображеного в банківських виписках.

Крім того при дослідженні банківської виписки 20.04.2022 №1200 на загальну суму 181 530,00 грн було встановлено що в платіжному документі в призначенні документа зазначено: «Авансовий платіж згідно договору фінансового лізингу №FL21-36HS-T-64 від 19.04.2021». При цьому сума ПДВ в платіжному документі відсутня. Також, згідно наданого на перевірку рахунку-фактури №А-64 від 19.04.2021 відсутня сума ПДВ відображається тільки загальна сума до сплати в розмірі 181 530,00 грн. Враховуючи вищевикладене, в ході перевірки по податковій накладній від 23.04.2021 №10 на загальну суму ПДВ 104 989,72 грн, встановлено наявність оплати ПДВ на суму 24 765,14 грн. Різниця становить 80 224,58 грн.

По договору №FL21-36HS-T-65 від 19.04.2021 за період квітень 2021 - серпень 2022 року загальні суми коштів сплачених підприємством згідно з банківськими виписками відповідають загальним сумам які відображені в графіках лізингових платежів. Проте згідно з банківськими виписками на оплату періодичних платежів сплачена сума ПДВ становить 32579,47 грн, що не відповідає графіку лізингових платежів, оскільки з урахуванням пп.196.1.2 п.196.1 ст.196 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ являється тільки відшкодування вартості об`єкту лізинг без врахування ПДВ нарахованого на відсотки та комісію, що становить 148 590,90 грн в т.ч. ПДВ 24 765,14 грн. Тобто сума фактично сплаченого ПДВ безпосередньо по об`єкту лізингу становить 24 765,14 грн, що на 7 814,33 грн менше від відображеного в банківських виписках.

Крім того при дослідженні банківської виписки 20.04.2022 №1201 на загальну суму 181 530,00 грн було встановлено, що в платіжному документі в призначенні документа зазначено: Авансовий платіж згідно договору фінансового лізингу №FL21-36HS-T-65 від 19.04.2021». При цьому сума ПДВ в платіжному документі відсутня. Також, згідно наданого на перевірку рахунку-фактури №А-65 від 19.04.2021 відсутня сума ПДВ відображається тільки загальна сума до сплати в розмірі 181 530,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, в ході перевірки по податковій накладній від 23.04.2021 №10 на загальну суму ПДВ 104 989,72 грн, встановлено наявність оплати ПДВ на суму 24 765,14 грн. Різниця становить 80 224,58 грн.

Таким чином, відповідач дійшов висновку, що СТОВ «Прикордонне» не дотримано вимог, встановлених абз.б п.200.4, п.200.7, 200.8, 200.9 ст.200 ПК України, п.4, 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 (зі змінами та доповненнями) та включено до розрахунку бюджетного відшкодування (таблиці 2 додатку 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування (ДЗ)» декларації) та рядків 20.2, 20.2.1 декларації з ПДВ за серпень 2022р. суму податку на додану вартість у розмірі 413 126,34 грн, яка фактично не оплачена, чим завищено бюджетне відшкодування податку за серпень 2022р. в сумі 413 126,34 грн.

В межах даної справи податкове повідомлення-рішення від 28.12.2022 №7601/25010700 оскаржується в частині відмови у наданні бюджетного відшкодування на суму 155 265,00 грн.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд зазначає про таке.

В силу прямої дії частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Так, перевіряючи правильність проведення відповідачем перевірки слід зазначити, що вона проведена відповідно до вимог п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України (далі - ПК України), згідно якого органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Поняття та порядок проведення документальної позапланової виїзної перевірки, визначені ст.78 Кодексу, дотримано. Строки проведення виїзних перевірок, не порушено.

Щодо визначення відповідачем порушень норм профільного закону суд зазначає п.198.1 ст.198 ПК України, яким встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України - не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.201.1, п.201.6 ст.201 ПК України, платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підпунктом 14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно із пп.14.1.181 цієї ж статті податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Тобто, підставами для формування податкового кредиту є наявність належним чином оформленої та зареєстрованої податкової накладної, митної декларації, заяви зі скаргою на постачальника, поданої відповідно до п.201.10 ст.201 Кодексу, бухгалтерської довідки, складеної відповідно до п.198.5 ст.198 Кодексу, або інших документів, передбачених п.201.11 ст.201 Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що у ПК України передбачено підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність складеної та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, податкової накладної.

Крім цього, порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано ст.200 ПК України.

Пунктом 200.1 ст.200 ПК України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу.

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.7 ст.200 ПК України визначено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

З огляду на п.200.8 ст.200 ПК України до податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій.

Відповідно до п.200.9 ст.200 ПК України форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

За приписами п.200.11 ст.200 ПК України контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку у порядку, передбаченому пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 цього Кодексу.

Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

- у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

- у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування (п.200.14 ст.200 ПК України).

В контексті спірних правовідносин, суд зазначає, що відповідно до пп. «а» п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.

Згідно з п.188.1 ст.188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до пп.213.1.9 і 213.1.14 п.213.1 ст.213 ПК України, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, ПДВ та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: - товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; - газу, який постачається для потреб населення; - електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.

Не є об`єктом оподаткування ПДВ передачі майна у схов (відповідальне зберігання), у концесію, а також у лізинг (оренду), крім передачі у фінансовий лізинг; повернення майна із схову (відповідального зберігання) його власнику, а також майна, попередньо переданого в концесію або лізинг (оренду) концесієдавцю або лізингодавцю (орендодавцю), крім переданого у фінансовий лізинг; нарахування та сплати процентів або комісій у складі орендного (лізингового) платежу у межах договору фінансового лізингу; (п.п. 196.1.2 п. 196.1 ст. 196 ПК України).

Пунктом 187.6 ст.187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань лізингодавця (орендодавця) для операцій з фінансового лізингу (фінансової оренди) є дата фактичної передачі об`єкта фінансового лізингу (фінансової оренди) у володіння та користування лізингоодержувачу (орендарю).

Тобто, операції з передачі майна у фінансовий лізинг та повернення майна, переданого у фінансовий лізинг, є об`єктом оподаткування ПДВ, база оподаткування яких визначається відповідно до п.188.1 ст.188 ПК України.

Так, судом досліджені договори фінансового лізингу з додатками, акти приймання-передачі предмету лізингу, графіки лізингових платежів, рахунки-фактури та платіжні доручення про сплату авансового платежу (а.с.31-97).

Відповідно до умов договорів фінансового лізингу від 19.04.2021 №FL21-36HS-T-62, від 19.04.2021 №FL21-36HS-T-63, від 19.04.2021 №FL037986H-0421-36HS-T-64, від 19.04.2021 №FL21-З6HS-T-65: Авансовий платіж - платіж, який відшкодовує частину вартості предмета лізингу, вартість предмета лізингу - зазначається у Додатку №2 до Договору і дорівнює грошовій сумі, що підлягає сплаті Банком Продавцю за придбання предмета лізингу за Договором купівлі-продажу, остаточна вартість предмета лізингу - означає вартість Предмета лізингу, яка дорівнює вартості Предмета лізингу плюс супутні витрати та яка погоджуються Сторонами, шляхом внесення змін до Графіку лізингових платежів (із викладенням в новій редакції додатку №3 до Договору) у дату фактичної передачі Предмета лізингу Лізингоотримувачу за Актом приймання-передачі. В разі, якщо з будь-яких підстав Сторонами не буде внесені відповідні зміни до Графіку лізингових платежів, Остаточна Вартість предмета лізингу дорівнюватиме вартості Предмета лізингу, а Супутні витрати Лізингоодержувач буде сплачувати в порядку, визначеному в Договорі.

Згідно умов зазначених вище договорів, а саме п.3.1. Лізингоодержувач сплачує Банку Авансовий платіж та Періодичні лізингові платежі. Згідно з п.3.2. розмір авансового платежу зазначається в додатку №3 і розраховується у % від вартості предмета лізингу. Відповідно до п.3.4 кожний Періодичний лізинговий платіж включає в себе: суму, яка відшкодовує частину Остаточної вартості Предмету лізингу та винагороду. Сума, яка відшкодовує частину Остаточної вартості предмету лізингу, сплачується: рівномірно в складі спадаючих платежів (стандартний тип Графіку лізингових платежів). Процентна складова винагороди обчислюється пропорційно часу і сумі Залишкової вартості Предмета лізингу. Відповідно п.3.3. Період лізингу означає період, за який сплачується Періодичний лізинговий платіж. Перший період лізингу починається в дату підписання Сторонами акту приймання-передачі і закінчується в останній календарний день календарного місяця, в якому підписаний такий Акт приймання-передачі.

Відповідно до Додатку №3 від 23.04.2021 до договору фінансового лізингу від 19.04.2021 №FL21-36HS-T-62 остаточну вартість предмета лізингу визначено 1 355 134,33 грн. з ПДВ. Розмір авансового платежу (не входить до складу лізингового платежу, частина вартості предмета лізингу) 387 000,00 грн. Відшкодування Остаточної вартості Предмета лізингу, грн, за графіком лізингових платежів 968 134,33 грн.

Відповідно до Додатку №3 від 23.04.2021 до договору фінансового лізингу від 19.04.2021 №FL21-36HS-T-63 остаточна вартість предмета лізингу визначено 629 938,33 грн. з ПДВ. Розмір авансового платежу (не входить до складу лізингового платежу, частина вартості предмета лізингу) 181 530,00 грн. Відшкодування Остаточної вартості Предмета лізингу, грн., за графіком лізингових платежів 448 408,33 грн.

Відповідно до Додатку №3 від 23.04.2021 до договору фінансового лізингу від 19.04.2021 №FL21-36HS-T-64 остаточна вартість предмета лізингу визначено 629 938,33 грн. з ПДВ. Розмір авансового платежу (не входить до складу лізингового платежу, частина вартості предмета лізингу) 181 530,00 грн. Відшкодування Остаточної вартості Предмета лізингу, грн., за графіком лізингових платежів - 448408,33 грн.

Відповідно до Додатку №3 від 23.04.2021 до договору фінансового лізингу від 19.04.2021 №FL21-36HS-T-65 остаточна вартість предмета лізингу визначено 629 938,33 грн. з ПДВ. Розмір авансового платежу (не входить до складу лізингового платежу, частина вартості предмета лізингу) 181 530,00 грн. Відшкодування Остаточної вартості Предмета лізингу , за графіком лізингових платежів 448 408,33 грн.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про фінансовий лізинг» від 04.02.2021 №1201-ІХ лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу.

До складу лізингових платежів включаються: сума, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу, винагорода лізингодавцю за отриманий у фінансовий лізинг об`єкт фінансового лізингу, інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені таким договором.

Протягом строку дії договору фінансового лізингу розмір лізингових платежів може бути змінено у випадках та порядку, передбачених таким договором.

З метою виконання лізингодавцем своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу щодо оплати товарів, виконання робіт тощо лізингодавець має право отримати від лізингоодержувача авансовий платіж, що підлягає сплаті відповідно до умов договору фінансового лізингу. Авансовий платіж не є залученими коштами лізингодавця, а є складовою лізингових платежів за договором фінансового лізингу, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу.

Враховуючи вищевикладене слід зробити висновок, що якщо авансування придбання об`єкта фінансового лізингу включається до складу лізингового платежу, то така плата є складовою частиною операції з нарахування та сплати комісій у складі лізингового платежу у межах договору фінансового лізингу, яка не є об`єктом оподаткування ПДВ. Якщо ж такий аванс не входить до складу лізингового платежу, то така плата розцінюється як оплата вартості послуг із авансування придбання об`єкта фінансового лізингу та підлягає оподаткуванню ПДВ у загальновстановленому порядку (тобто за правилом «першої події») за основною ставкою.

Враховуючи вищевикладені норми законодавства сума фактично сплаченого ПДВ за договором фінансового лізингу від 19.04.2021 №FL21-36HS-T-62 становить 123 456,21 грн, за договором фінансового лізингу від 19.04.2021 №FL21-36HS-T-63 становить 57 617,98 грн, за договором фінансового лізингу від 19.04.2021 №FL21-36HS-T-64 становить 57 617,98 грн, за договором фінансового лізингу від 19.04.2021 №FL21-36HS-T-65 становить 57 617,98 грн.

При цьому згідно з графіками лізингових платежів за договорами фінансового лізингу від 19.04.2021 №FL21-36HS-T-62, від 19.04.2021 №FL21-36HS-T-63, від 19.04.2021 №FL21-36HS-T-64, від 19.04.2021 №FL03798688- 0421-36HS-T-65 у рядку-2 вказаний розмір авансового платежу (не входить до складу лізингового платежу, частина вартості предмета лізингу) 387 000,00 грн, 181 530,00 грн, 181 530,00 грн та 181 530,00 грн відповідно, входить до загальної вартості предмету лізингу з ПДВ.

З вказаних сум авансових платежів сплачено на суму 155 265,00 грн ПДВ. І відповідно вказані суми ПДВ відображені в податкових накладних від 23.04.2021, виписаних за правилом «першої події» згідно з акти приймання-передачі предмету лізингу від 23.04.2021 на загальну суму предмету лізингу (а.с.10-113).

Відповідно до зазначеного вище та враховуючи дані таблиць за договорами фінансового лізингу від 19.04.2021 №FL21-36HS-T-62, від 19.04.2021 №FL21-36HS-T-63, від 19.04.2021 №FL21-36HS-T-64, від 19.04.2021 №FL03798688- 0421-36HS-T-65, загальні суми коштів сплачених підприємством відповідають сумам, які відображені в графіках лізингових платежів, що спростовує висновок відповідача про те, що суми сплачених коштів згідно банківських виписок не співпадають з графіком лізингових платежів, а суми відображеного в платіжних дорученнях ПДВ не співпадає з сумою відшкодування об`єкту лізингу згідно графіку.

Відповідно до зазначених норм, AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» було правомірно складено та зареєстровано податкові накладні, які стали підставою для віднесення спірної суми ПДВ до податкового кредиту.

Щодо посилань відповідача в Акті перевірки на те, що в платіжних документах та рахунках-фактурах відсутня сума ПДВ, суд зазначає таке.

Згідно з положеннями Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті від 21.01.2004 №22 платник заповнює реквізит «Призначення платежу» платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Призначення платежу має співпадати з документами під дану господарську операцію (договір купівлі-продажу) тощо.

Фактично умовами договору не встановлено остаточної вимоги щодо зазначення в реквізитах платіжного доручення в полі «Призначення платежу» виняткових реквізитів рахунку-фактури, а платнику надано право вибору для заповнення такого реквізиту.

Право визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику, тобто особі, що здійснює відповідний платіж. У випадку ж, якщо грошові кошти вже були списані з рахунку платника та зараховані на рахунок отримувача, переказ набуває статусу завершеного (пункт 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Отже, з моменту перерахування грошових коштів на рахунок отримувача обов`язок банку з виконання доручення платника вважається виконаним. Внесення змін до призначення платежу такого платіжного доручення є неможливим. А питання уточнення інформації, вказаної у реквізиті «Призначення платежу» виконаного платіжного доручення вирішується сторонами у порядку, узгодженому між ними, без участі банку. Зазначене підтверджується листом Національного Банку України від 09.06.2011 №25-І 111/1438-7141 «Про заміну інформації у реквізиті «Призначення платежу», яким встановлено, що після списання коштів з рахунку платника питання щодо уточнення інформації, зазначеної у реквізиті «Призначення платежу», вирішується між сторонами без участі банку. Визначальним у змісті наведених законодавчих норм, якими - регулюються правильність заповнення платіжного доручення, є те, що вони регулюють правовідносини між банком та платником, у той час, як зміна волевиявлення у розпорядженні коштами є господарськими правовідносинами та визначається цивільно-правовими угодами, укладеними між сторонами.

При цьому економічний зміст тієї чи іншої господарської операції визначається платниками податків самостійно та на власний розсуд, а не- контролюючим органом. Отже, платник не позбавлений законодавцем права на обрання шляхів здійснення своєї господарської діяльності у межах цивільного законодавства.

Крім того, неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

З огляду на вказане, висновок контролюючого органу є протиправним, а тому податкове повідомлення-рішення від 28.12.2022 №7601/25010700 в частині відмови у наданні бюджетного відшкодування на суму 155 265,00 грн належить скасувати.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.

Згідно ч.1 ст.139 КАСУ при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 139, 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прикордонне» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 28.12.2022 №7601/25010700 в частині відмови у наданні бюджетного відшкодування на суму 155 265,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прикордонне» 2 684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Прикордонне» (вул.Івана Мазепи, 40-А, м.Чернігів, Чернігівська область, 14000, );

Відповідач - Головне управління ДПС у Чернігівській області (вул.Реміснича, 11, м.Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124).

Повний текст рішення суду складено 21.03.2023.

Суддя Л.О. Житняк