Справа № 160/20505/22
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
22.12.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій останній просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, у вигляді не зарахування для обчислення призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, його трудового стажу за Списком №1 робіт з особливо шкідливими умовами праці, в якості слюсаря-ремонтника збагачувальної фабрики дільниці доводки у Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті (який було перейменовано спочатку в ЗАТ «Кримський Титан» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат», потім в філія «Вільногірський ГМК» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс») в період з 08.10.1993 по 16.04.1997, з 17.04.1997 по 16.04.2002, з 17.04.2002 по 03.03.2007;
- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області зарахувати для обчислення призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, його трудовий стаж за Списком №1 робіт з особливо шкідливими умовами праці, в якості слюсаря-ремонтника збагачувальної фабрики дільниці доводки у Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті (який було перейменовано спочатку в ЗАТ «Кримський Титан» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат», потім в філія «Вільногірський ГМЮ» ПрАт «Юкрейніан Кемікал Продактс) в період з 08.10.1993 по 16.04.1997, з 17.04.1997 по 16.04.2002, з 17.04.2002 по 03.03.2007 та провести перерахунок розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії та її виплату в новому розмірі з дня призначення пенсії.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що пенсійним органом протиправно, всупереч вимогам чинного законодавства не було зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 08.10.1993 по 16.04.1997, з 17.04.1997 по 16.04.2002, з 17.04.2002 по 03.03.2007 у Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті, оскільки відповідно до наданих відповідачу документів цей стаж є підтвердженим.
09.02.2023 на адресу суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що позивачу правомірно не зараховано до пільгового стажу періоди з 08.10.1993 по 16.04.1997, з 17.04.1997 по 16.04.2002, з 17.04.2002 по 03.03.2007, оскільки в ці періоди підприємством не проведено атестацію робочого місця на посадах, на яких працював позивач у спірні періоди. З огляду на, що вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій щодо не зарахування періодів роботи з 08.10.1993 по 16.04.1997, з 17.04.1997 по 16.04.2002, з 17.04.2002 по 03.03.2007 та зобов`язання нарахувати та виплатити недоотриману пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 22.02.2022 є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Згідно положень ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 22.02.2022 призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
06.05.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив надати інформацію щодо зарахованого стажу, зокрема, пільгового за Списком №1.
За наданими документами до пільгового стажу за Списком №1 не враховано наступні періоди роботи:
- з 08.10.1993 по 16.04.1997 відсутні дані про атестацію робочих місць;
- з 17.04.1997 по 16.04.2002 посада слюсар-ремонтник не відповідає атестації (атестовано слюсар-ремонтник (черговий), наказ від 17.04.1997 №147 про атестацію робочих місць);
- з 17.04.2002 по 03.03.2007 - посада слюсар-ремонтник не відповідає атестації (атестовано слюсар-ремонтник (черговий), наказ від 04.03.2002 №127 про атестацію робочих місць).
Вважаючи такі дії пенсійного органу незаконними та протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно із преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається:
1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової, тобто до Списку №1 в даному випадку, та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця, а також наявність достатньої кількості пільгового стажу на таких роботах та досягнення відповідного віку, встановленого законом.
Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Відповідно до п. 1 зазначеного Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За змістом приписів пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
З аналізу наведених законодавчих приписів, зокрема, ст.62 Закону №1788-XII та п.1 Порядку №637, слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція від 29.07.1993 №58), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993р. за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Аналіз вищенаведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Суд зазначає, що вищенаведені норми встановлюють виключний пріоритет трудової книжки перед іншими документами для визначення пільгового стажу.
З копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 10.12.1990 наданої до суду видно, що ОСОБА_1 у періоди з 08.10.1993 по 16.04.1997, з 17.04.1997 по 16.04.2002, з 17.04.2002 по 03.03.2007 працював на посаді слюсаря-ремонтника збагачувальної фабрики дільниці доводки у Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті.
Що стосується тверджень відповідача відносно того, що у період роботи позивача з 08.10.1993 по 16.04.1997 відсутні дані про атестацію робочих місць, то з цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 01 серпня 1992 року №422 (далі - Порядок №442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Так, згідно зі статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання.
Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У разі, якщо не проведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1 чи Списку 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадина його конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.
Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
З урахуванням викладеного, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника, при цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
За таких обставин, суд вважає безпідставним не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду роботи ОСОБА_1 з 08.10.1993 по 16.04.1997 у Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті.
Що стосується тверджень відповідача відносно того, що періоди роботи позивача з 17.04.1997 по 16.04.2002, з 17.04.2002 по 03.03.2007 не можуть бути зараховані до пільгового стажу позивача по Списку №1, оскільки посада слюсар-ремонтник не відповідає атестації (атестовано слюсар-ремонтник (черговий), то суд критично ставиться до останніх, оскільки посада слюсар-ремонтник і посада слюсар-ремонтник (черговий) є фактично однією посадою.
З наведеного вбачається, що у відповідача наявні підстави для зарахування зазначених вище періодів роботи позивача на пільгових умовах за Списком №1.
За таких обставин, відповідачем безпідставно не враховано вищевказані документи, що були надані позивачем при зверненні з заявою про призначення пенсії на підтвердження наявності у нього пільгового стажу за спірні періоди роботи.
Таким чином, суд вказує про обґрунтованість вимог позивача щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з додаванням до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи з 08.10.1993 по 16.04.1997, з 17.04.1997 по 16.04.2002, з 17.04.2002 по 03.03.2007 у Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті, з дати призначення пенсії 22.02.2022.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 255, 262 КАС України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, у вигляді не зарахування для обчислення призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, його трудового стажу за Списком №1 робіт з особливо шкідливими умовами праці, в якості слюсаря-ремонтника збагачувальної фабрики дільниці доводки у Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті (який було перейменовано спочатку в ЗАТ «Кримський Титан» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат», потім в філія «Вільногірський ГМК» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс») в період з 08.10.1993 по 16.04.1997, з 17.04.1997 по 16.04.2002, з 17.04.2002 по 03.03.2007.
Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області зарахувати для обчислення призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, його трудовий стаж за Списком №1 робіт з особливо шкідливими умовами праці, в якості слюсаря-ремонтника збагачувальної фабрики дільниці доводки у Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті (який було перейменовано спочатку в ЗАТ «Кримський Титан» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат», потім в філія «Вільногірський ГМЮ» ПрАт «Юкрейніан Кемікал Продактс) в період з 08.10.1993 по 16.04.1997, з 17.04.1997 по 16.04.2002, з 17.04.2002 по 03.03.2007 та провести перерахунок розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії та її виплату в новому розмірі з дня призначення пенсії.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А. Ю. Рищенко