Справа № 420/1059/23
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/1059/23
Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.

суддів Танасогло Т.М. , Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 року у справі №420/1059/23 про повернення позовної заяви

У С Т А Н О В И В:

20.01.2023 року ОСОБА_1 (далі позивач, скаржник) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області, що полягає у не проведенні з ОСОБА_1 повного розрахунку при звільненні та невиплаті додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168, за періоди служби з 24 лютого 2022 року по 18 жовтня 2022 року, а також надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 10 відсотків посадового окладу за весь період служби з дня надання допуску до роботи з державною таємницею по день звільнення зі служби;

- стягнути з Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області на користь ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, за періоди служби з 24 лютого 2022 року по 18 жовтня 2022 року включно у розмірі 232 776, 49 грн;

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Херсонській області встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 10 відсотків посадового окладу за весь період служби з дня надання допуску до роботи з державною таємницею по день звільнення зі служби.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у період проходження позивачем служби в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Херсонській області, відповідачем протиправно не здійснювалось нарахування та виплата ОСОБА_1 додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168.

Крім того, під час проходження служби на ОСОБА_1 були покладені обов`язки, які передбачали роботу із документами, що мають ступінь секретності «таємно», у зв`язку з чим позивачем отримано допуск на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

У свою чергу, як слідує із довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення від 15.07.2022 року, відповідач протиправно не здійснював нарахування та виплату відповідної надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 10 відсотків від посадового окладу за період служби по день звільнення зі служби.

При цьому, станом на момент звільнення та по день звернення до суду з даним позовом, зазначені вище додаткова винагорода та надбавка за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 10 відсотків від посадового окладу, Територіальним управлінням не були виплачені позивачу, що на думку ОСОБА_1 свідчить про не проведення з останнім повного розрахунку при звільненні та не виплату усіх належних сум грошового забезпечення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 року у справі №420/1059/23 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто на підставі пункту 6 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог.

Ухвалюючи означене судове рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у даній позовній заяві об`єднано вимоги, не пов`язані між собою підставою виникнення та поданими доказами, не є основними та похідними, адже стосуються різних правовідносин.

Не погоджуючись із означеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що окружним адміністративним судом порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження по справі.

Як слідує зі змісту апеляційної скарги, обґрунтовуючи свої вимоги, скаржник уважає, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для повернення позовної заяви у даній справі є помилковим.

Скаржник звертає увагу апеляційного суду на те, що в оскаржуваному судовому рішенні не наведено обґрунтувань обставин, які на переконання суду першої інстанції, перешкоджають розгляду заявлених вимог в одному провадженні та порушують правила об`єднання позовних вимог, чим унеможливлюють справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спірних правовідносин.

Таким чином, на думку позивача, порушення судом першої інстанції норм процесуального права призвело до ухвалення незаконного судового рішення та створення перешкод у доступі до правосуддя, позбавлення ефективного способу захисту порушеного права, що суперечить приписам статті 6 Параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В силу приписів частини 2 статті 312 КАС України розгляд справи здійснюється судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту установлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Зокрема, колегією суддів установлено, що з 10.09.2020 року по 18.10.2022 року ОСОБА_1 проходив службу у Службі судової охорони, зокрема, в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Херсонській області на посаді провідного спеціаліста відділу організації охорони та підтримання громадського порядку.

У відповідності до Витягу із наказу Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області від 18.10.2022 року за №377 о/с, провідного спеціаліста відділу організації охорони та підтримання громадського порядку майора ОСОБА_1 з 18 жовтня 2022 року звільнено зі служби в Службі судової охорони у запас на підставі підпункту 7 «за власним бажанням» пункту 2 Розділу XII Положення про проходження служби співробітника Служби судової охорони. (а.с.14-15)

07.11.2022 року ОСОБА_1 звернувся до т.в.о. начальника Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області із заявою, у якій, серед іншого, просив надати:

- розрахунок сум грошового забезпечення, які нараховані до виплати при звільненні із зазначенням кожного виду (посадовий оклад, компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки, премія, одноразова грошова допомога при звільненні зі служби, додаткова винагорода у відповідності до Постанови КМУ №168, виплата за вислугу років, інші виплати);

- довідку про нараховані та виплачені суми грошового забезпечення за весь період служби по день звільнення.(а.с.37)

Як слідує зі змісту позовної заяви, позивач не отримав відповіді на зазначену вище заяву від 07.11.2022 року.

Уважаючи, що під час проходження служби та при звільненні, відповідачем протиправно не виплачена ОСОБА_1 додаткова винагорода та надбавка за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 10 відсотків від посадового окладу, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Статтею 55 Конституції України установлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 3 статті 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

За приписами частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, установленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням установленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вимог частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (пункт 4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5).

Згідно до частини 1 статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Право позивача заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою, передбачено також частиною 1 статті 21 КАС України.

Зі змісту вище наведених процесуальних норм слідує, що об`єднання в одній позовній заяві декількох вимог допускається за умови пов`язаності їх між собою підставами виникнення або поданими доказами, а також основних і похідних вимог.

Під підставами позову, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що існують правовідносини і що внаслідок певних дій ці відносини стали спірними.

Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення. Характер позовної вимоги визначається характером спірних правовідносин, з якого випливає вимога позивача.

Таким чином, у випадку пред`явлення позивачем в одній позовній заяві кількох вимог, що становлять предмет адміністративного позову, вказані вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто мати єдині підстави позову, оскільки в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.

В свою чергу, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) (пункт 23 частини першої статті 4 КАС України).

Так, як з`ясовано судовою колегією, ухвалюючи судове рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції зазначив про те, що у поданій позовній заяві об`єднано вимоги, не пов`язані між собою підставою виникнення та поданими доказами, адже стосуються різних правовідносин.

Разом з тим, в оскаржуваному судовому рішенні не зазначено, які саме обставини, заявлені у позові, та підстави позову є різними, не досліджено, що підставою звернення до суду, як слідує зі змісту позовної заяви, є не виплата належних сум грошового забезпечення під час проходження служби позивачем, та не проведення з останнім повного розрахунку при звільнення.

Також, судом попередньої інстанції не проаналізовано, чи наявні в поданій позовній заяві основна та похідні позовні вимоги. Суд попередньої інстанції лише обмежився посиланням, що в позовній заяві заявлено позовні вимоги які не є основними та похідними, без будь-яких обґрунтувань, на підставі яких суд дійшов таких висновків.

Пунктом 6 частини 4 статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Апеляційний суд зазначає, що суд попередньої інстанції помилково застосував до позовної заяви наслідки, передбачені вищезазначеною нормою, оскільки відповідно до частин 4 та 5 статті 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом, та не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Судова колегія звертає увагу, що зі змісту позовних вимог позивача не убачається підстав, передбачених частинами 4 та 5 статті 172 КАС України. Вищезазначені підстави стосовно заборони об`єднання позовних вимог є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягають.

Під час ухвалення спірного судового рішення у цій справі, судом попередньої інстанції не враховано наведені вище обставини.

Крім того, колегія суддів вказує, що суд першої інстанції не скористався процесуальним правом, передбаченим частиною 6 статті 172 КАС України, відповідно до якого суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 640/27758/20.

За таких обставин, суд попередньої інстанції дійшов помилкового, передчасного висновку щодо порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог та про наявність підстав для застосування пункту 6 частини 4 статті 169 КАС України, що призвело до порушення норм процесуального права та постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

За наведеного вище правового регулювання, на переконання суду апеляційної інстанції, ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 року у справі №420/1059/23 про повернення позовної заяви підлягає скасуванню, оскільки судом попередньої інстанції порушено норми процесуального права.

Повноваження суду апеляційної скарги за наслідками розгляду апеляційної скарги визначено у приписах статті 312 КАС України.

Так, згідно із частиною 3 статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд до суду першої інстанції.

У відповідності до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Ураховуючи вище викладене, у зв`язку з порушенням судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, відповідно до приписів ч. 3 ст. 312, 320 КАС України, оскаржувана ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 року у справі №420/1059/23 про повернення позовної заяви підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження по справі.

Керуючись ст. 308, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 року у справі №420/1059/23 про повернення позовної заяви - скасувати.

Справу №420/1059/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Херсонській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії направити до Одеського окружного адміністративного суду для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження по справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Танасогло Т.М. Крусян А.В.