Справа № 308/3606/23
Суддя: Голяна О. В.
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/3606/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Цебер М.Ю., представника позивача адвоката Моренко В.І., представника відповідача Ісак Д.І., розглянувши за правилами, визначеними Главою 11 КАС України, у судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Ужгороді адміністративний позов ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 /, в інтересах якої діє адвокат Моренко Владислав Ігорович, до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції /м. Ужгород, вул. Кошового, 2/, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

18.02.2023 року засобом поштового зв`язку ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Моренко В.І., звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №584121 від 08.02.2023 року, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що керований позивачкою транспортний засіб марки «Infiniti FX35», д.н.з. НОМЕР_1 , близько 09 год. 40 хв. 08.02.2023 року по дорозі Мукачево-Рогатин було зупинено працівниками патрульної поліції. Позивачка відразу поцікавилась в працівника поліції про підставу зупинки транспортного засобу, на що отримала відповідь, що така була здійснена у зв`язку з перевищенням швидкості на 29 км/год, однак жодного доказу працівниками поліції в підтвердження її вини їй не було надано. Після цього інспектор повідомив позивачку, що остання позбавлена права керування транспортним засобом на підставі постанови Святошинського районного суду м. Києва від 29.09.2022 року по справі №759/11009/22 у зв`язку з накладенням на неї адміністративного стягнення за ч. 1 ст.130 КУпАП, а також що відносно неї буде складено постанову за ч.4 ст.126 КУпАП.

Вказує, що ОСОБА_1 було невідомо про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, постанова Святошинського районного суду м. Києва від 29.09.2022 року по справі №759/11009/22 їй не була вручена, в додатку «Дія» відсутня інформація про позбавлення її права керування транспортним засобами, докази про її обізнаність про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП відсутні.

Відповідач Департамент патрульної поліції у поданому відзиві від 15.03.2023 року позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Вказує, що підставою зупинки транспортного засобу «Infiniti», д.н.з. НОМЕР_1 , було перевищення встановленого обмеження максимальної швидкості руху в населеному пункті на 29 км/год, тобто порушення п. 12.4. ПДР України. Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС 008401, законність використання якого відповідач обґрунтовує наданими до суду копіями свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26699 від 02.12.2022, чинного до 02.12.2023; сертифікату перевірки типу засобів вимірюваної техніки від 26.12.2018 № UA.TR.001 241/18 REV.0, дійсним до 26.12.2028; експертного висновку, виданим 24.12.2020 року державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Під час перевірки документів згідно облікових баз даних Інформаційного порталу Національної поліції інспектор встановив, що позивачка керувала автомобілем, будучи позбавленою права керування транспортними засобами на підставі постанови Святошинського районного суду міста Києва від 29.09.2022, справа №759/11009/22, чим порушила п.п. 2.1 (а) ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. Станом на 08.02.2023 року позивачкою не оскаржено до апеляційного суду постанову Святошинського районного суду міста Києва від 29.09.2022 року. На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП шляхом поглинання більш легкого правопорушення тяжчим інспектор виніс постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 20 400 грн. відповідно до санкції статті.

Заяви (клопотання) учасників справи.

13.03.2023 року представником позивача подано до суду клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

16.03.2023 року представником відповідача подано до суду клопотання про відкладення судового засідання.

20.03.2023 представником позивача подано до суду клопотання про про проведення судового засідання у режимі відео конференції, з додатками, а саме: інформацією ТОВ «Поштова служба Е-пост» щодо стану доставки відправлення № 1010480, квитанцією № 1010480 від 18.02.2023.

Інші процесуальні дії у справі.

09 березня 2023 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області адміністративний позов прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, постановлено проводити розгляд справи з врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій, бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності (стаття 286 КАС), які встановлені параграфом 2 Глави 11 КАС.

Пояснення осіб, що з`явилися в судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у такому. Причину зупинки керованого ОСОБА_1 08.02.2023 транспортного засобу не заперечив. Пояснив, що ОСОБА_1 було невідомо про існування постанови Святошинського районного суду міста Києва від 29.09.2022 року, якою її було позбавлено права керування транспортними засобами; постанова нею не отримувалася, наразі оскаржена в апеляційному порядку.

Представник відповідача позов не визнала з підстав, викладених у відзиві.

Обставини справи, встановлені судом.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, БАБ №584121 від 08.02.2023 року позивача ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400,00 гривень.

Виходячи із змісту оскаржуваної постанови, особою, яка її винесла, було встановлено, що «08.02.2023 року 09 год. 20 хв. на автодорозі Н 09, 34 км, водій транспортного засобу Infiniti FX35», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 керувала транспортним засобом та перевищила швидкісний режим у населеному пункті, їхала зі швидкістю 79 км/год та перевищила швидкісний режим на 29 км/год, прилад TruCam ТС 008401, та було з`ясовано, що постановою Святошинського районного суду м. Києва від 29.09.2022 у справі №759/11009/22 була позбавлена права керувати транспортними засобами, чим порушила п.2.1.а, 12.4 ПДР України».

В графі 8 оскаржуваної постанови «Права за ст.268 КУпАП та строк оскарження за ст.289 КУпАП мені роз`яснено» наявний особистий підпис особи, відносно якої складено постанову.

В матеріалах справи наявна копія протоколу про адміністративне правопорушення від 09.07.2022 року серії ААД № 153197 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, в якому зазначено, що 09.07.2022 року о 22 год. 04 хв. ОСОБА_1 рухалась в м. Києві по вул. Ріхарда Зорге, 9 транспортним засобом мотоциклом «Сузукі», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обставинам, порушення мови) та від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовилась, що зафіксована на нагрудну камеру поліцейського №472002. Ознайомитися з місцем та часом розгляду справи ОСОБА_1 відмовилася.

Про час та місце розгляду справи №759/11009/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повідомлялася 07.09.2022 секретарем судового засідання Святошинського районного суді м. Києва на номер телефону НОМЕР_3 , про що складена відповідна телефонограма.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 29.09.2022 року по справі №759/11009/22 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та застосовано відносно неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанова Святошинського районного суду м. Києва від 29.09.2022 року по справі №759/11009/22 не вручена ОСОБА_1 органом поштового зв`язку, повернута на адресу суду із зазначенням причин повернення «за закінченням терміну зберігання».

З скріншотів з застосунку «ДІЯ» позивача ОСОБА_1 стверджено про відсутність інформації про накладення на останню адміністративного стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Фотознімком, здійсненим за допомогою лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCAM ІІ № ТС008401, підтверджено факт руху автомобіля, д.н.з. НОМЕР_1 , зі швидкістю 79 км/год.

Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26699 від 02.12.2022, чинним до 02.12.2023, стверджено, що лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCAM ІІ № ТС008401 виробництва Laser Technology Inc., США, відповідає вимогам технічної документації на вимірювач.

Також в матеріалах справи наявні сертифікат перевірки типу засобів вимірюваної техніки від 26.12.2018 № UA.TR.001 241/18 REV.0, дійсний до 26.12.2028; експертний висновок, виданий 24.12.2020 року державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, відповідно до якого в об`єкті експертизи лазерному вимірювачу швидкості LTI 20/20 TruCAM ІІ правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES, визначений в п.5.1. ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015.

Оцінка Суду.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР).

За пунктом 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Пунктом 1.9 розд. 1 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Щодо причини зупинки

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою, зокрема, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, положеннями ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено можливість використання поліцією застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam є, насамперед, засобом вимірювання із допоміжною функцією фото- та відеофіксації, який конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань, що випливає із змісту Методичних рекомендації щодо використання лазерних вимірювачів швидкості TruCAM для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, а також листа ДП «Укрметтестстандарт» від 01.10.2019 №22-38/49 (а.с. 86).

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що факт руху автомобіля, яким керував позивач зі швидкістю 79 км/год, підтверджується фотознімком, здійсненим за допомогою лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCAM ІІ № ТС008401, який отримав сертифікат перевірки типу засобів вимірюваної техніки від 26.12.2018 № UA.TR.001 241/18 REV.0, дійсний до 26.12.2028. Можливість використання виробу «TruCAM LTІ 20/20» виробництва Laser Technology Inc., США, підтверджується наявністю виданого 24.12.2020 року державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав стверджувати, що факт руху автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_1 , яким керувала позивач зі швидкістю 79км/год у межах населеного пункту Заріччя Закарпатської області, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а тому керований позивач транспортний засіб був правомірно зупинений працівниками поліції.

Щодо притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Позивач стверджує, що вона не була обізнана про існування постанови суду відносно неї, якою її позбавлено права керування транспортними засобами, зокрема про розгляд справи її повідомлено не було, постанова суду їй не надходила, в застосунку «ДІЯ» відсутні будь - які записи про позбавлення її права керування. З матеріалами справи № 759/11009/22 її представник адвокат Мітюрін С.О. ознайомився лише 16.02.2022.

Отже, на переконання позивача, її вина та умисел у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, відсутні.

Проте, суд звертає увагу, що позивачем не спростовано факту того, що ОСОБА_1 09.07.2022 року о 22 год. 04 хв. рухалась в м. Києві по вул. Ріхарда Зорге, 9 транспортним засобом мотоциклом «Сузукі», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, (запах з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обставинам, порушення мови) та від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовилась, внаслідок чого працівниками поліції 09.07.2022 року був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №153197. Хоча ОСОБА_1 і відмовилася ознайомитися з місцем та часом розгляду справи, про що наявна відмітка в протоколі, про факт складання протоколу щодо неї позивачу було відомо, отже, остання повинна була очікувати на розгляд справи щодо неї судом, встановленим законом.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 29.09.2022 року по справі №759/11009/22 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Даних про скасування постанови суду по справі №759/11009/22 в апеляційному порядку позивачем не надано. Разом з тим, в Єдиному реєстрі судових рішень наявна постанова Київського апеляційного суду по справі №759/11009/22, якою апеляційну скаргу адвоката Мітюріна С.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 29 вересня 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернуто особі, яка її подала.

Отже, факт позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік підтверджено постановою Святошинського районного суду м. Києва від 29.09.2022, яка набрала законної сили.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 30 серпня 2022 року у справі № 640/16613/21, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами, що кореспондується із приписами статті 44 КАС України.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження.

Також у своєму рішенні ЄСПЛ від 07 липня 1989 у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (див. наприклад рішення Європейського суду прав людини у справі Каракуця проти України).

Таким чином, позивач, усвідомлюючи факт складання 09.07.2022 року щодо неї протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, мала цікавитись ходом справи та її результатами.

Втім, поведінка ОСОБА_1 , яка з 09.07.2022 року, тобто з моменту складання протоколу, і до 08.02.2023 не поцікавилася результатом розгляду справи, свідчить про її незацікавленість у результаті розгляду такої.

Доводи позивача стосовно того, що сповіщення про накладення штрафу в застосунку «ДІЯ» їй не приходило, суд оцінює критично, так як за загальнорозповсюдженою інформацією в мережі Інтернет, з 24 лютого 2022 року від початку повномасштабного вторгнення Росії на територію України послуга така послуга в застосунку «ДІЯ» була тимчасово відключена, до того ж ОСОБА_1 не позбавлена була дізнатися про накладене на неї адміністративне стягнення за допомогою офіційного сайту МВС України; офіційного мобільного застосунку МВС України - "Штрафи ПДР" на Android та IOS; телеграм-бота "Штрафи ПДР".

Строк позбавлення права керування транспортним засобом на момент зупинки автомобіля позивача 08.02.2023 не закінчився, а тому позивач не мала права керувати транспортним засобом, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що відповідач під час прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП діяв відповідно до покладених на нього повноважень, постанова прийнята з дотриманням положень діючого законодавства України, що є підставою для відмови у позові.

З цих підстав, керуючись статтями 1-3, 77, 241-246, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Моренко Владислав Ігорович, до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити повністю.

Судове рішення за наслідками розгляду справи набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його оскарження з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги на судове рішення можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Ужгород, вул. Кошового, 2.

Повний текст рішення суду виготовлено 21.03.2023.

Суддя Олена ГОЛЯНА