Справа № 200/4090/22
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року справа №200/4090/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2022 року у справі № 200/4090/22 (головуючий І інстанції Шинкарьова І.В.) за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Донецькій області, ГУ ПФУ в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому,з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови позивачу в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно абз.1 п. 3 ст. 114 Закону № 1058;

- визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунків пенсій № 2 ГУ ПФУ в Житомирській області «Про відмову у перерахунку пенсії» від 15.08.2022 за заявою позивача від 15.06.2022 щодо переходу із пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно абз. 1 п. 3 ст. 114 Закону № 1058;

- зобов`язати відповідачів визнати для позивача стаж роботи 20 років за провідною професією гірник очисного вибою підземний, з урахуванням часу знаходження на інвалідності, достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах та у пільгових розмірах, та зобов`язати перевести позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно абз. 1 п. 3 ст. 114 Закону № 1058, на підставі заяви про перехід на інший вид пенсії від 15.06.2022 року зареєстрованої за № 1907.

В обґрунтування позову зазначив, що звернувся до пенсійного органу з заявою про перехід на інший вид пенсії - з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах та у пільгових розмірах, відповідно до абз.1 п. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Рішенням пенсійного органу відмовлено в переведенні з одного виду пенсії (по інвалідності другої групи) внаслідок трудового каліцтва на іншій (за віком)в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років.

Рішення є протиправним, оскільки позивач має пільговий стаж за провідною професію гірник очисного вибою підземний, з урахуванням періоду знаходження на інвалідності - 20 років 04 місяці 06 днів.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови позивачу в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно абз.1 п. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Житомирський області від 15.08.2022 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 за заявою від 15.06.2022 № 1907 щодо переходу із пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 3 ст. 114 Закону № 1058;

Зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.06.2022 № 1907 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Житомирській області на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1666,67 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1666,67 грн.

Не погодившись з судовим рішенням відповідач - Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

У позивача відсутній необхідний пільговий стаж 25 років, тому йому правильно відмовлено у переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах.

Оскільки рішення про відмову в призначенні пенсії приймалося ГУ ПФУ в Житомирській області, тому ГУ ПФУ в Донецькій області є неналежним відповідачем по справі.

Позивачем належним чином не підтверджено витрати на правничу допомогу.

Позивачем та відповідачем ГУ ПФУ в Житомирській області рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Відповідно до п.3 ч.1ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 . З 18.06.2010 отримує пенсію по інвалідності II групи та від трудового каліцтва та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області.

15.06.2022 через Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України позивач подав заяву про перехід на інший вид пенсії - з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах та у пільгових розмірах, відповідно до ч. 3 с. 114 Закону № 1058.

20.06.2022 через Веб-портал електронних послуг ПФУ позивач отримав відповідь від Костянтинівського об`єднаного управління ПФУ в Донецькій області про розгляд заяви про перехід на інший вид пенсії № 1907 від 15.06.2022 та призначення пенсії.

Згідно з наданим позивачем витягом з бази ПФУ за результатами звернення позивача від 15.06.2022 призначено дату відповіді 20.06.2022.

Позивач зазначає, що в розділі особистого електронного кабінету «Моя пенсія» на Веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України було вказано, що з 01.06.2022 ОСОБА_1 перебуває саме на пенсії за віком з повним розрахунком належної йому пенсії. Проте з 05.07.2022 пенсія позивача була знову перерахована на пенсію по інвалідності.

Повідомлення про відмову в переведенні на інший вид пенсії позивач не отримав, у зв`язку з чим неодноразово звертався зі скаргами через Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, у т.ч. із № ВЕБ-05001-Ф-С-22-059578 від 13.07.2022, № ВЕБ-05001-Ф-С-22-067469 від 04.08.2022 в яких вказував, що має право на пенсію за віком на пільгових умовах та просив надіслати письмову відповідь на своє звернення із зазначенням підстав для відмови у переході на інший вид пенсії.

04.08.2022 на електронну адресу позивача надійшла відповідь від ГУ ПФУ в Донецькій області на скаргу від 13.07.2022, в якій зазначено про відмову в переведенні з одного виду пенсії (по інвалідності другої групи внаслідок трудового каліцтва) на іншій (за віком), відповідно до ч.3 ст.114 Закону № 1058, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років.

У відповіді зазначено, що при опрацюванні пенсійної справи були виявлені помилки та до підземного стажу було некоректно враховано періоди перебування на трудовому каліцтві з 18.06.2010 по 14.06.2022.

Крім того, за даними пенсійної справи підземний стаж роботи, з урахуванням періодів перебування на інвалідності від трудового каліцтва складає 21 рік 5 місяців 28 днів, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області від 15.08.2022 о/р 07 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії в зв`язку з тим, що згідно поданих документів пільговий стаж позивача становить 21 рік 05 місяців 29 днів, в тому числі: робота на підземних роботах за постановою № 202 (25) 09 років 06 місяців 14 днів, знаходження на інвалідності (трудове каліцтво та профзахворювання) 11 років 11 місяців 15 днів.

Записи трудової книжки НОМЕР_3 (№№ 5-12) свідчать, що:

- з 04.10.2000 по 19.10.2003 позивач працював у ДВАТ шахта «Білицька» ДХК «Добропіллявугілля» з повним робочим днем у шахті,

з них:- з 04.10.2000 по 15.11.2000 - учнем гірника підземного;- з 16.11.2000 по 13.05.2001 - гірником підземним 2 розряду;- з 16.07.2001 по 10.01.2002 - гірником підземним 3 розряду видобувної ділянки;- з 11.01.2002 по 20.02.2002 - учнем гірника очисного вибою підземним;- з 21.02.2002 по 19.10.2003 - гірником очисного вибою 5 розряду підземним;

- з 20.10.2003 по 25.06.2010 позивач працював у ДП «Вугільна компанія» «Краснолиманська» (записи №№ 13-16) з повним робочим днем у шахті,

з них:- з 20.10.2003 по 24.12.2003 - гірником очисного вибою 4 розряду підземним тимчасово; - з 25.12.2003 по 25.06.2010 - гірником очисного вибою 5 розряду підземним.

На потвердження записів у трудовій книжці позивачем надано довідку ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1205 за вих. № 1/1205 від 07.06.2022, та довідку ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» за вих. 378 від 15.06.2022.

18.02.2010 під час виконання трудових обов`язків гірника очисного вибою підземного позивач отримав виробничу травму та йому встановлена ІІ група інвалідності безстроково (80 % втрати професійної працездатності), що підтверджується довідкою про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності Міжрайонної МСЕК м. Покровська серії 12 ААА № 092802 від 26.08.2021 та довідкою до акта огляду Міжрайонної МСЕК м. Покровська серії 12 ААВ № 365741 від 26.08.2021.

Протягом періоду з 18.06.2010 (Форма РС-право) по теперішній час позивач перебуває на пенсії по інвалідності ІІ групи внаслідок трудового каліцтва.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що пенсійним органом безпідставно не враховані періоди роботи позивача за провідною професією на посаді гірника очисного вибою підземного з повним робочим днем у шахті, записи про які містяться у трудовій книжці позивача, та не врахований пільговий стаж за такою провідною професією, що надає право на пільгову пенсію, за наявності стажу 20 років.

Оцінка суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абз.1 і 15- 23 п.1 ч.2 цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абз.1ст.26 цього Закону, зменшується на один рік (…)

На підставі статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В межах спірних правовідносин для встановлення позивачу права на пенсію незалежно від віку необхідна наявність стажу працівника провідних професій, зокрема, робітника очисного вибою, прохідника, вибійника на відбійних молотках, машиніста гірничих виймальних машин, не менше 20 років.

Записи трудової книжки свідчать, що позивач працював за провідною професією гірник очисного вибою підземний з повним робочим днем у шахті у періоди:

з 11.01.2002 по 20.02.2002 - учнем гірника очисного вибою підземним у ДВАТ шахта «Білицька» ДХК «Добропіллявугілля»;

з 21.02.2002 по 19.10.2003 - гірником очисного вибою 5 розряду підземним у ДВАТ шахта «Білицька» ДХК «Добропіллявугілля»;

з 20.10.2003 по 24.12.2003 - гірником очисного вибою 4 розряду підземним у ДП «Вугільна компанія» «Краснолиманська»;

з 25.12.2003 по 25.06.2010 - гірником очисного вибою 5 розряду підземним у ДП «Вугільна компанія» «Краснолиманська».

Посади, на яких працював позивач визначені, як провідні професії, постановою КМУ від 31.03.1994 № 202 Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії», а саме: у розділі І Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт - усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Отже, зазначені періоди роботи позивача відносяться до робіт за провідною професією, що надає позивачу право на пільгову пенсію відповідно до положень ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 за умови, що позивач був зайнятий на таких роботах не менше 20 років.

Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 24 Закону № 1058 час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Також, частиною п`ятою статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Відповідна гарантія встановлена і положеннями частини четвертої статті 9 Закону України «Про охорону праці», якою передбачено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Як свідчать матеріали справи, позивач з 18.06.2010 перебував на інвалідності у зв`язку із нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням.

Таким чином, час перебування позивача на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Отже, з врахуванням періоду перебування позивача на інвалідності в зв`язку з нещасним випадком на виробництві, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має стаж роботи за провідною професією, який дає право позивачу на пенсію незалежно від віку, за умови наявності стажу за цією професією 20 років.

З огляду на вищевикладене, є безпідставними доводи апелянта, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж для переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Згідно частини третьої статті 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

На підставі частини п`ятої статті 45 Закону № 1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Згідно пункту 4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що рішення відповідача ГУ ПФУ в Житомірській області від 15.08.2022 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 за заявою від 15.06.2022 № 1907 щодо переходу із пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 3 ст. 114 Закону № 1058 - не відповідає вимогам щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів, є неправомірними, а тому суд першої інстанції вірно, з огляду на обрання ефективного способу захисту порушеного права позивача, скасував рішення та зобов`язав ГУ ПФУ в Житомирській області повторно розглянути заяву позивача від 15.06.2022 № 1907 з урахуванням висновків суду.

Щодо протиправних дій ГУ ПФУ в Донецькій області суд зазначає наступне.

На звернення позивача від 13.07.2022, направлене через особистий кабінет щодо розгляду заяви № 1907 від 15.06.2022, ГУ ПФУ в Донецькій області надало відповідь від 04.08.2022 про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно абз.1 п. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Однак, відповідно до принципу екстериторіальності, розгляд заяви позивача здійснювався ГУ ПФУ в Житомирській області та на дату надання ГУ ПФУ в Донецькій області відповіді від 04.08.2022 року про відмову у переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах, рішення ГУ ПФУ в Житомирській області (15.08.2022 року) ще не було прийнято, що свідчить про безпідставність висновків, викладених ГУ ПФУ в Донецькій області у відповіді позивачу.

Як свідчать матеріали справи листом ГУ ПФУ в Донецькій області від 01.07.2022 № 0500-1608-9/44110, направленим на адресу ГУ ПФУ в Житомирській області, визначено, що заяву позивача опрацьовано спеціалістом з призначення пенсій Торгонською Г.С. (Житомирська область U06001-ALFAN) та позивачу призначено пенсію відповідно до п. 3ст. 114 Закону № 1058 з додаванням періоду перебування на інвалідності від трудового каліцтва 11 років 11 місяців 15 днів.

Цей лист містить вказівки щодо перегляду ГУ ПФУ в Житомирській області підземного стажу та права на призначення пенсії позивачу, долучення до електронної пенсійної справи рішення про відмову в призначенні пенсії, про що необхідно письмово повідомити ГУ ПФУ в Донецькій області засобами електронного документообігу.

Перегляд рішення ПФУ в Житомирській області був здійснений відповідачем ГУ ПФУ в Донецькій області поза межами повноважень.

Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність дій ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови позивачу в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно абз.1 п. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Зазначене спростовує доводи апелянта, що він є неналежним відповідачем по справі.

Щодо розподілу судових витрат та підтвердження позивачем витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Згідно частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

На підставі частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат, враховуються:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини п`ятої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі.

Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором.

При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими та доведеними стороною в процесі.

Розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Таким чином, розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи.

При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Як свідчать матеріали справи на підтвердження понесених витрат на правову допомогу суду першої інстанції надано наступні документи: копію договору про надання правової допомоги, копію акта прийняття-передачі наданих послуг, копію квитанції від 08.08.2022 про оплату гонорару за надання правової (правничої) допомоги 5000,00 грн.

Зазначене спростовує доводи апелянта, що позивачем не підтверджено розмір витрат на правову допомогу.

З урахуванням приписів ч. 3 ст. 139 КАС України, часткового задоволення позову, немайнового характеру позовних вимог, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача половини понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3333,33 грн.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2022 року у справі № 200/4090/22 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2022 року у справі № 200/4090/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 20 березня 2023 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 20 березня 2023 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв