Справа № 160/4703/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 березня 2023 року Справа № 160/4703/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченка А.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Софіївської селищної ради Софіївського (Криворізького) району Дніпропетровської області в особі селищного голови Сегедій Петра Юрійовича, керівника східної окружної прокуратури Шелеста Романа Миколайовича, уповноваженого прокурора Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури, слідчої Національної поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Криворізького районного управління поліції ВП №9 Фандій Лесі Василівни про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 13.03.2023 р. звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області накласти арешт на всі кошти Софіївської селищної ради Софіївського (Криворізького) району Дніпропетровської області, у сукупному розмірі матеріальної та моральної шкоди завданої позивачу та державі, у сумі - 1 161 353,19 грн., до дня постановлення судового рішення;

- визнати протиправними ухвалу від 24.06.2022 р. слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області Шумської О.В., ухвалу від 12.07.2022 р. Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області по справі № 193/232/22, ухвалу від 10.10.2022 р. слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області Томинець О.В., ухвалу від 19.12.2022 р. Дніпровський апеляційний суд Дніпропетровської області по справі № 193/929/15-к, лист від 26.12.2022 р. №04.8-21/1123/2022 Дніпровський апеляційний суд по справі № 193/929/15-к, ухвалу від 10.10.2022 р. слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області Кравченко Н.О., ухвалу від 29.12.2022 р. Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області по справі №193/1410/20, постановленими не у відповідності до ст. 19 Конституції України, та скасувати їх;

- визнати протиправними дії керівника Криворізьської східної окружної прокуратури Шелест Романа Миколайовича, уповноваженого прокурора Софіївського відділу Криворізьської східної окружної прокуратури Чумак Вікторії Анатолівни, слідчої Національної поліції України ГУНП в Дніпропетровській області Криворізького районного управління поліції ВП №9 Фандій Лесі Василівни під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000006. які вчинялися шляхом не виконання обов`язку ст. 19 Конституції України (не забезпечено гарантії держави вчасного, обов`язкового виконання судових рішень);

- визнати протиправною бездіяльність Софіївської селищної ради Софіївського (Криворізького) району Дніпропетровської області в особі селищного голови Сегедій Петра Юровича, яка полягає у невиконанні обов`язку Новоюлівської сільської ради, покладеного рішенням від 22.01.2020 р. № 2886-57/VII, та ст. 19 Конституції України;

- зобов`язати Софіївську селищну раду Криворізького району Дніпропетровської області для встановлення всього розміру матеріальної шкоди надати відомість з нарахування повного, остаточного розрахунку з ОСОБА_1 - суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 09.07.2013 р. по день фактичного звільнення з роботи з посади директора КП «Відродження плюс» та видачі належно оформленої трудової книжки № НОМЕР_1 , вказавши суму відрахованих податків, зборів та суму до сплати (у відповідності до нарахування середнього заробітку визначеного судом);

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області стягнути із бюджету Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області шляхом списання грошових коштів на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди спричиненої протиправною бездіяльністю, яка вчинялася шляхом не виконання обов`язків Новоюлівської сільської ради, ст. 19 Конституції України, - кошти у сумі залишеного боргу за судовими рішеннями що набрали законної сили за період з 09.07.2013 р. по 25.06.2015 р. , у розмірі 24536,59 грн., після відрахованих (за розрахунком ОСОБА_1 ) з неї передбачених законом податків та обов`язкових платежів;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області стягти із бюджету Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області шляхом списання грошових коштів на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди спричиненої протиправною бездіяльністю, яка вчинялася шляхом не виконання обов`язків Новоюлівської сільської ради, ст. 19 Конституції України (не виконано закон - ст. 47, п. 2 ст. 82, ч.4 ст. 235, ч. 1 ст.116 Кодексу законів про працю України; п.171.1 ст. 171, ст. ст.64, 176 Податкового кодексу України; Положення Міністерства фінансів України від 23.04.2015 р. № 460/26905), у розмірі середнього заробітку за час вимушеного прогулу після відрахованих з неї податків, зборів, за період з 26 червня 2015 р., включаючи нарахування до дня постановлення рішення суду;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області стягти із бюджету Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області шляхом списання грошових коштів на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди спричиненої протиправною бездіяльністю, яка вчинялася шляхом не виконання обов`язків Новоюлівської сільської ради, ст. 19 Конституції України - тривалим, безпідставним невиконанням рішень суду що набрали законної сили у повному обсязі, компенсація прострочених зобов`язань та інфляційних втрат за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2022 р. у розмірі 3 % складає - 38944 гривен, 26 коп.;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області стягти із бюджету Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області шляхом списання грошових коштів на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди спричиненої протиправною бездіяльністю, яка вчинялася шляхом не виконання обов`язків Новоюлівської сільської ради, статті 19 Конституції України - не сплачено пенсійного податку з нарахованого заробітку ОСОБА_1 за період з 09.07.2013 р., включаючи відрахування з нарахування до дня постановлення рішення суду;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області стягти із бюджету Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області шляхом списання грошових коштів на користь Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди спричиненої протиправною бездіяльністю, яка вчинялася шляхом не виконання обов`язків Новоюлівської сільської ради, статті 19 Конституції України - не сплачено прибуткового податку з нарахованого заробітку ОСОБА_1 за період з 09.07.2013 р., включаючи відрахування з нарахування до дня постановлення рішення суду;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області стягти із бюджету Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області шляхом списання грошових коштів на користь державного бюджету матеріальну шкоду спричиненої протиправною бездіяльністю, яка вчинялася шляхом не виконання обов`язків Новоюлівської сільської ради, статті 19 Конституції України - не сплачено Військового збору 1,5%, з усієї нарахованої ОСОБА_1 суми середнього заробітку за період з 26.06.2015 р., включаючи відрахування з нарахування до дня постановлення рішення суду;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області стягти із бюджету Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області шляхом списання грошових коштів на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої протиправною бездіяльністю, яка вчинялася шляхом не виконання обов`язків Новоюлівської сільської ради, статті 19 Конституції України - несплати вже встановленої судовими рішеннями і не відшкодованої раніше, у розмірі - 1420,02 грн.;

- зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області стягти із бюджету Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області шляхом списання грошових коштів на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої протиправною бездіяльністю, яка вчинялася протягом значного часу шляхом не виконання обов`язків Новоюлівської сільської ради, статті 19 Конституції України - не проведено фактичного звільнення з роботи ОСОБА_1 , не проведено повного, остаточного розрахунку при звільнені та видачі належно оформленої трудової книжки № НОМЕР_1 з унесеними записами повного трудового (страхового) стажу роботи в КП «Відродження плюс»), що стало наслідком заниженого рівня життя із-за не достатків; нервових переживань, яку я мінімально оцінюю в розмірі - 200 000,00 (двісті тисяч) гривень;

- визнати Розпорядження сільського голови Новоюлівської сільської ради № 8-к від 26.05.2015 р. про звільнення з роботи ОСОБА_1 - недійсним та зобов`язати Софіївську селищну раду Софіївського району Дніпропетровської області видати нове розпорядження і вказати день фактичного звільнення ОСОБА_1 з роботи з посади директора КП «Відродження плюс» - день постановления рішення суду та внести запис до трудової книжки № НОМЕР_1 вказавши день фактичного звільнення;

- зобов`язати Софіївську селищну раду Софіївського району Дніпропетровської області виконати обов`язок Новоюлівської сільської ради, статті 19 Конституції України - подати відомості по ОСОБА_1 до Пенсійного фонду та податкової для підтвердження повного трудового (страхового ) стажу роботи в КП «Відродження плюс» вказавши у звітностях суми нарахування середнього заробітку, утриманих податків, зборів за період з 09.07.2013 р., до дня постановлення рішення суду;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області стягти із Державного бюджету України шляхом списання грошових коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої протиправними діями, які вчинялися слідчою, прокурорами Жовтоводської місцевої прокуратури та їх правонаступниками (після реорганізації) Криворізьською східною окружною прокуратурою, шляхом не вчинення жодних процесуальних дій на виконання обов`язку відповідно до ст. 19, 121,124 Конституції України, чим порушено права,свободи та законні інтереси ОСОБА_1 , що мінімально оцінюю у розмірі - 200 000,00 (двісті тисяч) гривень;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області стягти із Державного бюджету України шляхом списання грошових коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої протиправними ухвалами слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та судів Дніпровського апеляційного суду, за якими невиконанні обов`язки покладених на суди статтями 19, 55, 124, 129 і Конституції України, статтями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», що спричиняло порушення ОСОБА_1 прав, свобод та законних інтересів на доступ до правосуддя та на справедливий суд, що мінімально оцінюю у розмірі - 200 000,00 (двісті тисяч) гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на користь ОСОБА_1 постановлено рішення суду що набрали законної сили рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04.11.2014 р. по справі № 193/942/13-ц (провадження №2/193/526/14) за позовом ОСОБА_1 до Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, комунального підприємства «Відродження плюс», а саме: визнано розпорядження сільського голови Новоюлівської сільської ради Софіївського району № 5-к та № 6-к від 08.07.2013 р. про звільнення з посади директора КП «Відродження плюс» ОСОБА_1 незаконними та скасувати, поновивши ОСОБА_1 на посаді директора КП «Відродження плюс»; стягнуто з КП «Відродження плюс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.07.2013 р. по 04.11.2014 р. в сумі 39664,00 грн. після відрахування з неї передбачених законом податків та обов`язкових платежів; стягнуто з КП «Відродження плюс» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в сумі 2000 (дві тисячі) гривен 00 коп. За іншим рішенням суду, що набрало законної сили від 07.04.2015 р. по справі №193/2482/14-ц (провадження №2/193/197/15) Софіївський районний суд Дніпропетровської області стягнуто з КП «Відродження плюс» на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані відпустки в розмірі 5616,10 грн., після відрахування з неї передбачених законом податків та обов`язкових платежів. За Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.05.2015 р. по справі № 193/2482/14-ц (провадження №22-ц/774/1066/К/15): стягнуто з Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 15392,00 грн. в рахунок відшкодування вимушеного прогулу за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 05.11.2014 р. по 19.05.2015 р. та 200,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Згідно рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25.06.2015 р. по справі № 193/706/15-ц провадження № 2/193/309/15: стягнуто з Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 кошти за час вимушеного прогулу з 20 травня 2015 р. до дня постановлення рішення, а саме по 25.06.2015 р. в розмірі 3078,40 грн., після відрахування з неї передбачених законом податків та обов`язкових платежів, стягнуто з Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 150 (сто п`ятдесят) гривен 00 коп. Постановою Верховного суду України від 13.11.2019 р. по справі № 193/706/15-ц провадження №61-25456св18 скасовано рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.09.2017 р. Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25.06.2015 року залишено в силі. Факт завдання шкоди ОСОБА_1 протиправним невиконанням зобов`язання за судовими рішеннями:

- не внесено до бухгалтерських документів та звітностей КП «Відродженням плюс» нарахованих коштів з зазначенням періоду стягнення за рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області що набрало законної сили від 04.11 2014 р. та від 07.04.2015 р.;

- не внесено до бухгалтерських документів та звітностей Новоюлівської сільської ради нарахованих коштів з зазначенням періоду стягнення за рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2015 р., та за рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області що набрало законної сили від 20 червня 2015 р.;

- при ліквідації КП «Відродження плюс» не внесено відомості до документів та не вирішено питання виплати боргу , а бо ж на кого повинно було бути покладено обов`язок за судовими рішеннями по сплаті суми залишеного боргу - 34378,70 грн. перед ОСОБА_1 (правонаступництво зобов`язань перед ОСОБА_1 );

- протиправно не виплачена сума залишеного боргу за судовими рішеннями та не проведений розрахунок по дату фактичного звільнення ОСОБА_1 з роботи ;

- не відраховано та не сплачено відповідальними особами до державного бюджету податку, збору зі вже стягнутої судами суми з Новоюлівської сільської ради та КП «Відродження плюс», та із суми, яка потребує нарахуванню по день фактичного розрахунку при звільненні ;

- не видано належно оформленої трудової книжки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 із внесеними записами про поновлення на роботі в КП «Відродженням плюс» та про звільнення з робот.

Документальними доказами, висновками ревізій (долучених до матеріалів кримінального провадження №0000006) доведено кожну обставину кримінальних правопорушень вчинених посадовими, службовими особами КП «Відродження плюс», Новоюлівською сільською радою та Софіївською селищною радою.

Відповідно до п.п.3 та 6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.160, 161, 172 КАС України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі Сокуренко і Стригун проти України (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін встановленим законом у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом [див. рішення у справі Занд проти Австрії (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, встановленим законом, національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття суду, встановленого законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом п.1, п.2 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За визначенням в ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Згідно п.1 ч.1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Як вбачається з позовних вимог, позивач, зокрема, просить визнати протиправними дії керівника Криворізьської східної окружної прокуратури Шелест Романа Миколайовича, уповноваженого прокурора Софіївського відділу Криворізьської східної окружної прокуратури Чумак Вікторії Анатолівни, слідчої Національної поліції України ГУНП в Дніпропетровській області Криворізького районного управління поліції ВП №9 Фандій Лесі Василівни під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000006. які вчинялися шляхом не виконання обов`язку ст. 19 Конституції України (не забезпечено гарантії держави вчасного, обов`язкового виконання судових рішень).

Статтею 2 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України) передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; досудове слідство - форма досудового розслідування, в якій здійснюється розслідування злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправними дії керівника Криворізьської східної окружної прокуратури Шелест Романа Миколайовича, уповноваженого прокурора Софіївського відділу Криворізьської східної окружної прокуратури Чумак Вікторії Анатолівни, слідчої Національної поліції України ГУНП в Дніпропетровській області Криворізького районного управління поліції ВП №9 Фандій Лесі Василівни під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000006. які вчинялися шляхом не виконання обов`язку ст. 19 Конституції України (не забезпечено гарантії держави вчасного, обов`язкового виконання судових рішень) повинні розглядатися в порядку кримінального судочинства та відноситься до компетенції судів загальної юрисдикції, а тому вказані вимоги не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 6 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом

Згідно ч. 6 ст. 21 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Позивачка у своїй позовній заяві об`єднала вимоги, що належить розглядати в порядку КПК України із вимогами, що належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Проте, всі ці вимоги вмотивовані таким чином, що є неможливим їх роз`єднання, оскільки з мотивів позовної заяви не вбачається, які аргументи та доводи стосуються кожної з вимог.

Отже, оскільки позивачка об`єднала в одне провадження кілька вимог, що підсудні різним судам, і немає законних підстав для їх роз`єднання в окремі провадження таким чином, щоб після роз`єднання суд міг розглядати у самостійному провадженні позовні вимоги до заявлених відповідачів, які цьому суду не підсудні, позовна заява підлягає поверненню.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 р. № 640/7310/19.

Частиною 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Також суд звертає увагу, що статтею 169 КАС України не передбачено повернення частини позовних вимог або залишення позовної заяви без руху з наданням строку на усунення недоліків.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 160, 161, 169 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Софіївської селищної ради Софіївського (Криворізького) району Дніпропетровської області в особі селищного голови Сегедій Петра Юрійовича, керівника східної окружної прокуратури Шелеста Романа Миколайовича, уповноваженого прокурора Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури, слідчої Національної поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Криворізького районного управління поліції ВП №9 Фандій Лесі Василівни про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст.256 КАС України.

Суддя А.В. Савченко