Справа № 640/9991/19
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року

м. Київ

справа №640/9991/19

касаційні провадження № К/9901/2865/20, №К/9901/4546/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Чиркіна С.М.,

суддів: Єзерова А.А., Шарапи В.М.,

секретаря судового засідання: Грабовської Т.О.,

за участі представників:

позивача: не з`явився,

відповідача: Гери Г.Г.,

третьої особи: Єлєніної С.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Державної служби геології та надр України, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТОМИРБУРРОЗВІДКА» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.09.2019 (головуючий суддя: Григорович П.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 (головуючий суддя: Федотов І.В., судді: Єгорова Н.М., Сорочко Є.О.) у справі №640/9991/19 за позовом Приватного підприємства «ВлаБоДе» до Державної служби геології та надр України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖИТОМИРБУРРОЗВІДКА» про визнання протиправними та скасування наказів і спеціального дозволу,

У С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

У червні 2019 року Приватне підприємство «ВлаБоДе» (надалі - ПП «ВлаБоДе» або позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби геології та надр України (надалі - Держгеонадра або відповідач), в якому просило:

- визнати протиправним і скасувати наказ Держгеонадра №643 від 21.12.2012;

- визнати протиправним і скасувати наказ Держгеонадра № 66 від 31.03.2015;

- визнати протиправним і скасувати спеціальний дозвіл №5740 на користування надрами, виданий ТОВ «ЖИТОМИРБУРРОЗВІДКА».

Також ухвалою від 14.06 2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ТОВ «ЖИТОМИРБУРРОЗВІДКА».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.06.2019 поновлено пропущений строк звернення до суду. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.09.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019, позов задоволено частково:

- визнано протиправним і скасовано наказ відповідача від 21.12.2012 № 643 в частині надання на 20 років спеціального дозволу на користування надрами ДП НАК «Надра України» «ЖИТОМИРБУРРОЗВІДКА»; вид користування надрами - видобування; корисна копалина - ільменіти; назва об`єкту - Тростянецьке родовище; область - Житомирська;

- визнано протиправним і скасовано наказ відповідача від 31.03.2015 № 66 в частині внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами від 13.03.2013 № 5740; надрокористувач - ТОВ «ЖИТОМИРБУРРОЗВІДКА»; вид користування надрами - видобування; корисна копалина - руди титанові; назва об`єкту - Тростянецьке родовище; область - Житомирська (пункт 11 Додатку № 2 до наказу Держгеонадра від 31.03.2015 № 66);

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач і ТОВ «ЖИТОМИРБУРРОЗВІДКА» подали касаційні скарги, у яких просять суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.

IІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Верховного Суду від 17.02.2020 відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ «ЖИТОМИРБУРРОЗВІДКА».

Ухвалою Верховного Суду від 26.03.2020 відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Держгеонадра.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено новий склад суду.

Ухвалою Верховного Суду від 22.12.2022 справу призначено до розгляду у відкрите судове засідання з викликом сторін на 18.01.2023.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

Представник позивача у судове засідання, призначене на 15.03.2023, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про проведення судового засідання повідомлений належним чином.

З урахуванням вимог частини 4 статті 344 КАС України суд вирішив розглядати справу за відсутності представника позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце касаційного розгляду, оскільки його неявка не перешкоджає судовому розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи касаційної скарги. Наголосив на відсутності порушеного права позивача, дозвіл якому був анульований та на час прийняття оскаржених рішень такий не мав прав користування надрами. Стверджує, що третя особа, у встановленому порядку отримала право на користування надрами.

Представник третьої особи підтримав доводи касаційної скарги. Наголосив, що дозвіл на користування надрами отримав через рік після того як позивач був позбавлений відповідного права.

Також стверджував, що сплатив необхідні платежі до бюджету України за користування надрами, проте у зв`язку із штучно породженими позивачем судовими спорами не в змозі користуватися дозволом в повному обсязі.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 21.01.2010 позивачу був виданий спеціальний дозвіл на користування надрами №5117 із терміном дії 20 (двадцять) років.

Дозвіл видано на видобування розсипних ільменітових руд (видобування титанових руд) в межах Тростяницького родовища.

У період з 05.03.2012 по 07.03.2012 Держгеонадра проведено планову перевірку позивача, за результатами якої було складено акт №27 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин від 07.03.2012. Перевіркою встановлено ряд порушень вимог законодавства у сфері надрокористування.

За результатами перевірки, Центральним міжрегіональним територіальним сектором Управління державного геологічного контролю за веденням робіт з геологічного вивчення та використання надр Держгеонадра внесено подання №25-14/03/1 від 15.03.2012 про припинення права користування надрами за спеціальним дозволом на користування надрами №5117 від 21.01.2010.

На підставі зазначеного подання, Держгеонадра було видано наказ №95 від 16.03.2012, яким анульовано Дозвіл №5117.

В подальшому, 21.12.2012 Держгеонадра, на підставі пунктів 8, 25 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 (далі - Порядок №615) прийнято наказ № 643, яким, в тому числі (…), надано дозвіл ДП НАК «Надра України» «Житомирбуррозвідка» на видобування корисної копалини - ільменіти, Тростяницького родовища Житомирської області строком на 20 років.

Згідно із інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТОМИРБУРРОЗВІДКА» Код , є правонаступником ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА НАЦІОНАЛЬНОЇ АКЦІОНЕРНОЇ КОМПАНІЇ «НАДРА УКРАЇНИ» «ЖИТОМИРБУРРОЗВІДКА» Код .

В подальшому, наказом Держгеонадра від 31.03.2015 № 66, в тому числі (…), внесені зміни до спеціального дозволу на користування надрами №5740 від 13.03.2013 ТОВ «Житомирбуррозвідка» на видобування руд титанових Тростяницького родовища Житомирської області.

Проте, у листопаді 2018 року, ПП «ВлаБоДе» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Держгеонадра у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило скасувати наказ Держгеонадра №95 від 16.03.2012 в частині анулювання спеціального дозволу №5117 на користування надрами від 21.01.2010, виданого ПП «ВлаБоДе» (справа №640/19015/18).

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.03.2019 у справі №640/19015/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019, позов задоволено: визнано протиправним і скасовано наказ Держгеонадра №95 від 16.03.2012 в частині анулювання Спеціального дозволу №5117 на користування надрами від 21.01.2010, виданого ПП «ВлаБоДе».

31.05.2019 ПП «ВлаБоДе» звернулося до ДНВП «Геоінформ України» із заявою про поновлення права користування надрами шляхом внесення відповідних змін до Переліку Спеціальних дозволів.

За результатами такого звернення позивачу стало відомо, що на підставі наказу Держгеонадр №643 від 21.12.2012 ТОВ «ЖИТОМИРБУРРОЗВІДКА» було видано спеціальний дозвіл №5740 від 13.03.2013, зі змінами відповідно до наказу від 31.03.2015 №66, на видобування руди титану на Родовищі Тростяницькому (Ділянка - №1, Ділянка - №2, Ділянка - №3, Ділянка - №4, Ділянка - №5, Ділянка - №6, Ділянка - №7, Ділянка - №8, Ділянка - №9, Ділянка - №10, Ділянка - №11, Ділянка - №12) Житомирська область.

Вважаючи протиправними накази Держгеонадра №643 від 21.12.2012, від 31.03.2015 №66, а також дозвіл №5740 від 13.03.2013, виданий ТОВ «Житомирбуррозвідка» на вибодування руд титанових в частині, що стосуються Тростинецького родовища Житомирської області, позивач звернувся з цим позовом до суду.

ІV. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Обґрунтування протиправності оскаржуваних наказів та дозволу полягає в тому, що внаслідок неправомірного анулювання відповідачем дозволу позивача на користування надрами Тростяницького родовища Житомирської області, подальша видача суб`єктом владних повноважень дозволу іншій особі на те саме родовище титанових руд, порушує право позивача, як добросовісного надрокористувача на видобування корисних копалин, внаслідок чого таке право підлягає відновленню шляхом скасування зазначених актів індивідуальної дії, прийнятих по відношенню до третьої особи.

Позиція Держгеонадр зводиться до того, що станом на дату прийняття рішення про видачу третій особі дозволу на користування надрами Тростяницького родовища було відсутнє судове рішення, яким надана оцінка правомірності анулювання дозволу позивача на користування надрами, внаслідок чого позовні вимоги задоволенню не підлягають.

V. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що позивачем було отримано Спеціальний дозвіл на користування надрами від 21.01.2010 року №5117: вид користування надрами - видобування корисних копалин, ділянка надр, що надається у користування - Родовище - Тростинецьке, корисні копалини - розсипні ільменітові руди; мета надрокористування (робіт) - видобування титанових руд, місцезнаходження видобування надр - Житомирська область, Володар-Волинський район/смт Володар-Волинський, Черняхівський район/смт Черняхівськ між селами Ємилівка, Нові Сали, Добринь.

В подальшому, після анулювання Держгеонадрами спеціального дозволу позивача на користування надрами від 21.01.2010 №5117, третьою особою, за наслідками прийняття відповідачем оскаржуваного наказу № 643 від 21.12.2012, було отримано Спеціальний дозвіл на користування надрами від 13.03.2013 року № 5740 на видобування титанових руд Тростяницького родовища; місцезнаходження: Житомирська область, Володарсько-Волинський та Черняхівський райони, між селами Ємилівка, Нові Сали, Добринь.

Проаналізувавши шляхом співставлення інформацію, яка міститься в Спеціальних дозволах від 21.01.2010 №5117 та від 13.03.2013 № 5740, судами попередніх інстанцій встановлено, що обидва дозволи видано різним суб`єктам господарювання на видобування корисних копалин на території одного родовища: Житомирська область, між селами Ємилівка - Нові Сали - Добринь, Володар-Волинський та Черняхівський райони, родовище Тростяницьке.

Корисною копалиною в обох випадках, як у випадку ПП «Влабоде», так і у випадку ТОВ «ЖИТОМИРБУРРОЗВІДКА», є титанова руда, що відповідає меті видобування корисних копалин.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що представником відповідача та третьої особи до матеріалів справи не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що родовища корисних копалин, які ідентифіковані в дозволі позивача від 21.01.2010 №5117 та дозволі ТОВ «ЖИТОМИРБУРРОЗВІДКА» від 13.03.2013 № 5740, є різними родовищами ільменітів (титанових руд).

Суди наголосили, що згідно із пунктом 3 Порядку №615, на кожний вид користування надрами в межах конкретної ділянки надається окремий дозвіл.

На думку судів попередніх інстанцій, зміст наведеної норми в контексті спірних правовідносин свідчить про те, що у випадку відсутності в рамках досліджуваних правовідносин обставин протиправного анулювання Держгеонадрами спеціального дозволу позивача на користування надрами від 21.01.2010 №5117, що встановлено судовим рішенням у справі №640/19015/18, відповідач не мав би правових підстав для прийняття оскаржуваних наказів від 21.12.2012 № 643 та №66 від 31.03.2015, на підставі яких третій особі і було видано спеціальний дозвіл та внесено до нього зміни.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що Держгеонадра протиправно прийнято рішення про анулювання дозволу позивача на користування надрами від 21.01.2010 №5117, та подальші рішення відповідача щодо Тростяницького родовища корисних копалин у формі наказів №643 і 66 в частині, оскільки вони порушують охоронювані законом права позивача на вільне володіння майном, внаслідок чого такі накази підлягають визнанню протиправними і скасуванню в цій частині.

Також суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що в Додатку №1 до Наказу Держгеонадр від 21.12.2012 №643 особою, відповідальною за його виготовлення, допущено описку з назві родовища та зазначено «Тростянецьке родовище», в той час як в дійсності має бути зазначено «Тростяницьке родовище».

Водночас суди дійшли висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним і скасування спеціального дозволу №5740 на користування надрами, не підлягають задоволенню внаслідок невірно обраного способу захисту порушеного права.

В якості нормативного обґрунтування суди послалися статтю 26 Кодексу України про надра, якою унормовано, що право користування надрами припиняється Держгеонадрами в рамках повноважень та у випадках визначених пунктами 4, 5, 6 у судовому порядку, а також на положення Порядку №615.

VІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

Касаційна скарга Держгеонадра (скаржник -1) обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовані обставини справи, що призвело до неправильного вирішення спору по суті.

Скаржник-1 стверджує, що за наслідками проведеної перевірки посадовими особами відповідача встановлено ряд порушень позивачем вимог законодавства у сфері надрокористування, що зафіксовано у акті №27.

Скаржник-1 наголосив, що на момент проведення зазначеної перевірки діяли норми Порядку здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2011 №1294 (втратив чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 239 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України»).

Так, відповідно до пункту 15 Порядку №1294, за результатами проведення планової або позапланової перевірки надрокористувача посадовими особами органу державного геологічного контролю складається акт перевірки за формою, затвердженою Держгеонадрами. Посадова особа органу державного геологічного контролю зазначає в акті стан виконання вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та використання надр, а в разі невиконання зазначених вимог - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідне положення акта законодавства. Два примірники зазначеного акта підписуються в останній день відповідної перевірки надрокористувача посадовими особами органу державного геологічного контролю, які її проводили, та надрокористувачем. Якщо надрокористувач не погоджується із зазначеним актом, він підписує акт із зауваженнями, що є його невід`ємною частиною. У разі відмови надрокористувача підписати акт посадова особа органу державного геологічного контролю вносить до нього відповідний запис. Один примірник акта видається надрокористувачеві, другий - зберігається в органі державного геологічного контролю.

На виконання вимог закону, уповноважену особу позивача за дорученням - Петрухіну Т.І. було ознайомлено із результатами перевірки, проте остання відмовилася від його підписання. В подальшому, Центральним міжрегіональним територіальним сектором Управління державного геологічного контролю за веденням робіт з геологічного вивчення та використання надр Держгеонадр, у зв`язку із виявленими порушеннями, було винесено Подання №25-14/03/1 від 15.03.2012 про припинення права користування надрами за спеціальним дозволом на користування надрами №5117 від 21.01.2010. На підставі зазначеного подання, Держгеонадра було видано наказ №95 від 16.03.2012, яким анульований Дозвіл №5117.

Відповідач наполягає, що про анулювання спеціального дозволу, позивача було повідомлено у відповідності до вимог законодавства шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції, яка була отримана адресатом - 10.04.2012.

Також скаржник наголосив, що отримання третьою особою спеціального дозволу на користування надрами №5740 від 13.03.2013 відбулося через рік після анулювання спецдозволу №5117 від 21.01.2010, виданого ПП «ВлаБоДе».

ТОВ «Житомирбуррозвідка» (скаржник-2) в касаційній скарзі підтримало доводи відповідача та додатково зазначило, що судом першої інстанції безпідставно проігноровано клопотання третьої особи про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та розглянуто справу за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

VІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального права та дійшов таких висновків.

Предметом оскарження у цій справі є накази Держгеонадра №643 від 21.12.2012, №66 від 31.03.2015 та дозвіл №5740 на користування надрами, виданий відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, ТОВ «ЖИТОМИРБУРРОЗВІДКА».

Згідно із положеннями частини четвертої статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Також стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із статтею 2 Кодексу України про надра його завданням є регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян.

Відповідно до статті 3 Кодексу України про надра гірничі відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», цим Кодексом та іншими актами законодавства України, що видаються відповідно до них.

Згідно із статтею 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі:

1) якщо відпала потреба у користуванні надрами;

2) закінчення встановленого строку користування надрами;

3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування;

4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення;

5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр;

6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами;

7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Статтею 15 Кодексу України про надра встановлено, що надра надаються у постійне або тимчасове користування. Постійним визнається користування надрами без заздалегідь встановленого строку. Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено.

Виключно з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами у користувача надр виникають права та обов`язки, передбачені Кодексом України про надра та Порядком № 615.

Згідно із пунктом 1 Порядку № 615, цей нормативний документ регулює питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін. Дія цього Порядку поширюється на всі види користування надрами.

Відповідно до пункту 2 Порядку №615 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, дозволи надаються Держгеонадрами переможцям аукціонів з їх продажу та без проведення аукціонів у випадках, передбачених пунктом 8 цього Порядку, органом з питань надання дозволу, крім корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим, дозволи на видобування яких надаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим згідно із цим Порядком.

Згідно із пунктом 3 Порядку №615, на кожний вид користування надрами в межах конкретної ділянки надається окремий дозвіл.

Пунктом 23 Порядку №615 визначені випадки припинення права користування надрами органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1174 затверджено Положення про Державну службу геології та надр України (далі - Положення №1174).

Згідно із пунктом 1 Положення № 1174 Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Відповідно до пункту 3 Положення № 1174 основними завданнями Держгеонадр є, у тому числі (…), реалізація державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Згідно із підпунктом 9 пункту 4 Положення № 1174 Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами).

Відповідно до підпункту 12 пункту 4 Положення № 1174 Державна служба геології та надр України (далі ДСГН), згідно із покладеними на неї завданнями, здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр та раціональним і ефективним використанням надр України.

Отже, саме на Державну службу геології та надр України покладений обов`язок із видачі спеціального дозволу на користування надрами та його анулювання, у визначених законом випадках.

Згідно із пунктом 19 частини 1 статті 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк

За змістом статей 72, 73 КАС України належними та допустимими доказами є докази, які існували на момент прийняття оскарженого рішення, відповідно суд оцінює рішення відповідача з урахуванням наявності або відсутності у останнього підстав для прийняття цього рішення.

Наказ Держгеонадра №95 від 16.03.2012 в частині анулювання спеціального дозволу №5117 на користування надрами від 21.01.2010, виданого позивачу, був предметом розгляду у справі №640/19015/18.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.03.2019 у справі №640/19015/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019, позов задоволено: визнано протиправним і скасовано наказ Держгеонадра №95 від 16.03.2012 в частині анулювання Спеціального дозволу №5117.

Згідно із поясненнями третьої особи, постановою Верховного Суду від 04.03.2020 у справі № 640/19015/18 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.03.2019 та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019 - скасовані, а позов ПП «ВлаБоДе» до Державної служби геології та надр України залишений без розгляду.

Водночас у справі, що розглядається, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що спеціальний дозвіл на користування надрами № 5740 від 13.03.2013 був виданий третій особі на підставі наказу Держгеонадр № 643 від 21.12.2012, зі змінами відповідно до наказу від 31.03.2015 № 66, проте спеціальний дозвіл на користування надрами № 5117 виданий позивачу на підставі наказу відповідача від 21.01.2010 був скасований наказом відповідача №95 від 16.03.2012.

Отже, в контексті вимог пункту 23 Порядку № 615, станом на 21.12.2012 - час прийняття наказу Держгеонадр № 643, у позивача не було права на користування надрами Тростяницького родовища, відповідно суди мали застосовувати до спірних правовідносин норми Порядку № 615 з урахуванням відсутності у позивача дозволу на користування надрами на момент видачі відповідного дозволу третій особі.

Отже, за такого правового регулювання та встановлених у справі обставин, суди порушили вимоги пунктів 3, 23 Порядку №615 зазначивши, що після анулювання дозволу позивача 16.03.2012, останній мав ймовірне право на користування надрами на момент отримання відповідного дозволу третьою особою - 21.12.2012, за умови відсутності рішення про анулювання дозволу.

Проте підпункт 12 пункту 23 Порядку № 615 передбачає безумовне припинення права користування надрами на підставі наказу Держгеонадр в цій ситуації.

Водночас норми Порядку № 615 не свідчать, що подальше скасування рішенням суду від 11.03.2019 у справі №640/19015/18 наказу Держгеонадра №95 від 16.03.2012 автоматично підтверджує право позивача на користування надрами станом на 21.12.2012, або можливість такого оскарження (скасування) зберігає нормативно визначене ймовірне право на користування надрами.

За приписами статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Колегія суддів дійшла висновку, що неправильним застосуванням норм матеріального права в цій справі є невірне тлумачення та застосування судами попередніх інстанцій пунктів 3, 23 Порядку № 615 щодо збереження за позивачем уявного права на користування надрами після його анулювання, яке своєю чергою перешкоджає видачі дозволу у встановленому порядку іншому надрокористувачу.

З огляду на викладене, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню в частині задоволення позову.

Зважаючи на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 344, 349, 351, 356, 359 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги Державної служби геології та надр України, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТОМИРБУРРОЗВІДКА» задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.09.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 у справі №640/9991/19 скасувати в частині задоволених позовних вимог та у цій частині прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову Приватного підприємства «ВлаБоДе» до Державної служби геології та надр України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖИТОМИРБУРРОЗВІДКА» про визнання протиправними та скасування наказів від 21.12.2012 № 643 та від 31.03.2015 № 66.

В решті рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.09.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 у справі №640/9991/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: С. М. Чиркін

А. А. Єзеров

В. М. Шарапа

Повний текст постанови складений: 20.03.2023