Справа № 480/158/23
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
21 березня 2023 року Справа № 480/158/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу
до Виконавчого комітету Сумської міської ради,
третя особа - ОСОБА_2
про визнання незаконним та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Виконавчого комітету Сумської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради №441 від 27.10.2022 "Про вирішення питань опіки над повнолітніми особами".
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Сум перебувала справа № 592/5260/22 про визнання фізичної особи ОСОБА_2 недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуном ОСОБА_1 .
У зв`язку з необхідністю отримання подання від органу опіки та піклування про призначення ОСОБА_1 над ОСОБА_2 , позивач звернувся до органу опіки та піклування Сумської міської ради із відповідною заявою від 11.10.2022.
В ході розгляду справи про опікунство на вимогу органу опіки та піклування ОСОБА_1 було надано перелік документів, необхідних для призначення опіки.
30.11.2022 позивачем засобами поштового зв`язку отримано лист виконавчого комітету Сумської міської ради №1295/03.02.02-08 від 09.11.2022, яким направлено копію витягу з рішення виконавчого комітету Сумської міської ради №441 від 27.10.2022, яким відмовлено ОСОБА_1 у направленні подання до Ковпаківського районного суду м. Суми про призначення його опікуном над ОСОБА_2 .
У вказаному витягу з рішення не було зазначено причин, з яких позивачу було відмовлено у направленні подання до суду, а тому його представником було направлено адвокатський запит до виконавчого комітету Сумської міської ради від 07.12.2022, яким витребував повний текст рішення виконавчого комітету Сумської міської ради.
28.12.2022 представником ОСОБА_1 отримано відповідь на адвокатський запит, якою у наданні повного тексту рішення виконавчого комітету Сумської міської ради №441 від 27.10.2022 було відмовлено через те, що у вказаному рішенні міститься інформація з обмеженим доступом, яка стосується інших осіб.
Позивач вважає, що рішення органу опіки та піклування про відмову у направленні подання прийняте з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню, оскільки відсутні законодавчо визначенні обставин, які б свідчили про неможливість призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 11.01.2023 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач, отримавши копію ухвали про відкриття провадження у справі 20.01.2023 (а.с. 39), у встановлений судом строк відзиву на позов не надав.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до органу опіки та піклування Сумської міської ради із заявою від 11.10.2022 р. про розгляд питання щодо направлення до суду подання про призначення його опікуном (піклувальником) над ОСОБА_2 (а.с. 64).
Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 441 від 27.10.2022 відмовлено ОСОБА_1 у направленні подання до Ковпаківського районного суду м. Суми про призначення його опікуном над сестрою ОСОБА_2 (а.с. 56-57).

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Вирішуючи питання щодо визначення юрисдикції, в межах якої має розглядатися ця справа, суд виходить з наступного.

Предметом у цій справі є визнання протиправним і скасування рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради №441 від 27.10.2022 "Про вирішення питань опіки над повнолітніми особами", яким відмовлено ОСОБА_1 у направленні подання до Ковпаківського районного суду м. Суми про призначення його опікуном над сестрою ОСОБА_2 .

Позивач звернувся до суду з даними позовними вимогами у зв`язку з тим, що оскаржувана відмова виконкому Сумської міської ради перешкоджає реалізації його права бути опікуном ОСОБА_2 .

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункти 1, 2 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У пункті 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.

Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас, приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні відносини виникли внаслідок ініціювання ОСОБА_1 питання щодо встановлення опіки над рідною сестрою ОСОБА_2 .

При цьому, оскаржувана відмова опікунської ради Виконавчого комітету Сумської міської ради перешкоджає реалізації ОСОБА_1 свого не майнового права на встановлення опіки над ОСОБА_2 .

За правилами ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 цього Кодексу передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст.16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

За змістом ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обовязки.

Відповідно до статті 62 ЦК України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування.

Згідно ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

З огляду на наведені вище нормативні положення, не можна вважати публічно-правовим спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та суб`єктом приватного права - фізичною чи юридичною особою, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, тим більше, що спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного права (ст.ст.41, 67, 71, 72 ЦК України, Правилами опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 р. № 34/166/131/88).

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають не майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, а стосується захисту його приватного права щодо отримання статусу опікуна над ОСОБА_2 .

Ураховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, суд приходить до висновку, що даний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки стосується реалізації не майнового права отримання статусу опікуна над ОСОБА_2 , та виходить за межі компетентності адміністративних судів, внаслідок чого підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

За п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 238, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення - закрити.

Роз`яснити позивачу право звернення з цим позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя О.А. Прилипчук