Справа № 522/5150/23
Суддя: Абухін Р. Д.
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/5150/23
Провадження №2-а/522/187/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Кріцької Д.Є,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянинина ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України.

Позовна заява обґрунтована тим, що 22.10.2022 працівниками ГУ ДМС в Одеській області під час проведення оперативно профілактичних заходів в Суворовському районі м. Одеси виявлено громадянина Таджикистану ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та запрошено до ГУ ДМС в Одеській області за адресою: вул. Преображенська, 64, м. Одеса.

В результаті проведеної перевірки наявних документів та відібраних пояснень у Відповідача було встановлено, що громадянин Таджикистану ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі слів, прибув на територію України в останнє у 1996 році, місце перетину кордону не пам`ятає, за паспортним документом громадянина Таджикистану для виїзду за кордон на його ім`я який втратив за не встановлених обставин. Мета приїзду на територію України працевлаштування.

Встановлено, що громадянин Таджикистану ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 постійного зареєстрованого місця проживання на території України не має, законного джерела існування не має.

Встановлено, що станом на 22.10.2022 громадянин Таджикистану ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України перебуває незаконно, ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування.

22.10.2022 за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме: ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно громадянина Таджикистану ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 009050 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 22.10.2022 ПН МОД № 009133 Відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

ГУ ДМС в Одеській області прийнято рішення від 22.10.2022 № 700 про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства відносно громадянина Таджикистану ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 20.11.2022, на підставі ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно розписки від 22.10.2022 Відповідач забов`язався покинути територію України у визначений термін у рішенні від 22.10.2022 № 700 про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства. Проте, до теперішнього часу відповідач перебуває на території України. На підставі наведеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги та звернути рішення до негайного виконання.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову, оскільки громадянин ОСОБА_1 має на територіюї України смію.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що 22.10.2022 працівниками ГУ ДМС в Одеській області під час проведення оперативно профілактичних заходів в Суворовському районі м. Одеси виявлено громадянина Таджикистану ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та запрошено до ГУ ДМС в Одеській області за адресою: вул. Преображенська, 64, м. Одеса.

В результаті проведеної перевірки наявних документів та відібраних пояснень у Відповідача було встановлено, що громадянин Таджикистану ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі слів прибув на територію України в останнє у 1996 році, місце перетину кордону не пам`ятає, за паспортним документом громадянина Таджикистану для виїзду за кордон на його ім`я який втратив за не встановлених обставин. Мета приїзду на територію України працевлаштування.

Встановлено, що громадянин Таджикистану ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 постійного зареєстрованого місця проживання на території України не має, законного джерела існування не має.

Встановлено, що станом на 22.10.2022 громадянин Таджикистану ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України перебуває незаконно, ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування.

22.10.2022 за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме: ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), стосовно громадянина Таджикистану ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 009050 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 22.10.2022 ПН МОД № 009133 Відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

ГУ ДМС в Одеській області прийнято рішення від 22.10.2022 № 700 про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства відносно громадянина Таджикистану ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 20.11.2022, на підставі ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно розписки від 22.10.2022 Відповідач забов`язався покинути територію України у визначений термін у рішенні від 22.10.2022 № 700 про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства.

Рішення від 22.10.2022 № 700 про примусове повернення Відповідач не оскаржував в судовому порядку, проте у встановлений термін до 20.11.2022 територію України не залишив.

Відповідно до ч. 3ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ (Далі - Закон № 3773), рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення. Порядок провадження за заявами іноземців та осіб без громадянства про добровільне повернення визначається Кабінетом Міністрів України.

Проте, відповідач з відповідною заявою, а також з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до ГУ ДМС України в Одеській області не звертався.

Згідно до частини 3 статті 3 розділу I Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 стаття 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Частиною 1 статті 16 розділу II зазначеного вище Закону передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Частиною 15 стаття 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, не передбачених частинами 2 - 14 цієї статті, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно частини 4 статті 4 З вище Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.

Відповідно до частини 1 статті 21 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в`їзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Абзацом статті 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» зазначено, що перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну або транзитний проїзд через територію України громадянами держав, перелік яких зазначено у додатку 5, та особами без громадянства, які постійно проживають у зазначених державах, здійснюються після подання ними підтвердження фінансового забезпечення свого перебування в Україні, транзитного проїзду через територію України та виїзду за межі України.

Згідно до п. 14 ст. 1 Закону вищезазначеного Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ передбачено, що іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

У визначений термін громадянин ОСОБА_1 , з території України не виїхав та є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухиляється від виконання такого рішення.

Суду не надані докази, що у відповідача на території України є сім`я.

Проаналізувавши всі обставини перебування Відповідача на території України було встановлено наступне:

Відомості про перебування на території України на законних підставах у Відповідача відсутні, що вказує на грубе порушення з боку Відповідача норм Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»;

Відповідач зі слів, останній раз прибув на територію України у 1996 році. З моменту потрапляння на територію України Відповідач не вчинив жодних спроб для легалізації власного становища;

Відповідач був затриманий працівниками ГУ ДМС в Одеській області за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме ухилився від виїзду після закінчення відповідного перебування в Україні;

Після прийняття рішення від 22.10.2022 № 700 про примусове повернення Відповідач не вчинив жодних дій направлених на виконання зазначеного рішення чи оскарження його в судовому порядку та не залишив територію України;

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ «центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухиляється від виконання такого рішення, та існує ризик його втечі…».

Беручи до уваги той факт, що Відповідач після перетину державного кордону України, в подальшому проживав на території України нелегально, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУаАП, зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що Відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення. Враховуючи викладене, Відповідач підлягає примусовому видворенню за межі території України на підставі постанови адміністративного суду.

Відповідно до ч. 13 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Згідно ч.1ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1ст. 77 КАС України), за згідно ізст. 90 КАС Українисуд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, встановлені судом обставини, а саме: порушення міграційного законодавства України, ухилення від виїзду за межі України свідчать про те, що громадянина Таджикистану ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16 згаданого вище Закону і відповідно до вимог ч. 1ст. 30 цього ж Закону підлягає видворенню.

Пунктом 3 частини 2 статті 371КАС України, передбачено, що суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Керуючись ст. ст. 23-25, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 9, 20, 46, 241, 243, 245, 288, 289, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянинина ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України - задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянина Таджикистану ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду відповідно до вимог п.3 ч.2 ст. 371 КАС України підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя Р. Д. Абухін

20.03.23