Справа № 340/6969/21
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2023-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/6969/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Управління Держпраці у Кіровоградській області (; адреса: вул. Дворцова, 24, п/с 1/37, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006)

до: Малого підприємства «Армікс» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (; адреса: вул. Гагаріна, 1, с. Первозванівка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27652)

про застосування заходів реагування.

Управління Держпраці у Кіровоградській області звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Малого підприємства «Армікс» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (, вул. Гагаріна, буд. 1, с. Первозванівка, Кропивницький р-н, Кіровоградська обл.) та зобов`язати відповідача повністю зупинити виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: відкриті гірничі роботи та геолого-маркшейдерські роботи, до усунення зазначених в позовній заяві порушень;

Принагідно позивач просить звернути судове рішення до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами проведеної перевірки дотримання відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, виявлені порушення, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, що є підставою для застосування до відповідача заходів реагування.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки акт від 12.07.2021 №КР6744/13.1 не містить порушень, що несуть загрозу життю та здоров`ю людей. Відповідач також вказує на відсутність на даний час на підприємстві чинної ліцензії на видуботок піщано-глинистої породи Коноплянському кар`єрі, що підтверджується звітами, які щоквартально подаються підприємством ДПІ ГУ ДПС у Кіровоградській області, а саме податкова декларація рентної плати. Крім того, відповідач зазначає, що у позовній заяві відсутні посилання на те, що МП «Армікс» у формі ТОВ на даний час дійсно проводить якісь подібні роботи або має намір, бажання та технічну можливість їх проводити і, на даний час, відповідач не має у своєму штаті геологів, маркшейдерев, працівників, крім головного бухгалтера та директора.

Позивач скерував до суду відповідь на відзив, у якій доводи відповідача заперечив та підтримав раніше заявлені позовні вимоги.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно направлення на проведення перевірки № 299 від 09.07.2021 та на підставі наказу від 09.07.2021 року № 750 посадовими особами Управління Держпраці у Кіровоградській області було проведено позапланову перевірку на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, гігієни праці, безпечного поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, а також ведення робіт, пов`язаних з геологічним вивченням надр, їх використанням та їх охороною, використанням і переробкою мінеральної сировини.

За результатами перевірки складено акт перевірки (виробничого об`єкта) від 12.07.2021 МКР6744/13.1, де у рядках № 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 таблиці розділу V даного акту зафіксовано про не усунення порушень зазначені у рядках № 2, 3 раніше виданого припису віл 15.02.2021 МКР1296/13/ОП та у рядках № 1, 2, 3 раніше виданого припису від 15.02.2021 МКР1296/13/Н, можуть створювати загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:

- підприємством не отримано дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: відкриті гірничі роботи, геолого-маркшейдерські роботи (пункти 4. 28 групи А додатку 2 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1107 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №77), що є порушення вимог статті 21 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 № 2694-XII;

- підприємством не проведено розгляд та погодження в Управлінні Держпраці у Кіровоградській області план розвитку гірничих робіт на 2021 рік по Коноплянському родовищу піщано-глинистих порід, що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 № 2694-XII:статті 19 Гірничого закону України від 06.10.1999 №1127-XIV: пункту 1.2 глави 1 розділу IV НПАОП 0.00-1.24-10 Правил охорони праці під час розробки родовищ корисних копалин відкритим способом. затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 18.03.2010 №61, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 03.06.2010 sa №356/17651;

- у штаті підприємства відсутні геологічна та маркшейдерська служби (не заключено договір на виконання вказаних робіт сторонньою організацією, що має на це відповідні дозволи або зареєстровані декларації), що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 № 2694-XII: статей 24, 53, 56 Кодексу України про надра від 27.07.1994 №132/94-BP; пункту 1.2 глави 1 розділу IV НПАОП 0.00-1.24-10 Правил охорони праці під час розробки родовищ корисних копалин відкритим способом, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 18.03.2010 № 61, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 03.06.2010 з Ne356/17651;

- не проведено перегляд проекту розробки родовища корисних копалин у разі зміни гірничо- геологічних умов (переоцінка запасів корисних копалин протоколом ДКЗ від 03.10.2018 №4535), що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про охорону праці» віл 14.10.1992 №2694-ХІІ: статей 53 Кодексу України про надра від 27.07.1994 №132/94-BP; пункту 1.2 глави 1 розділу IV НПАОП 0.00-1.24-10 Правил охорони праці під час розробки родовищ корисних копалин відкритим способом, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду віл 18.03.2010 №61, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 03.06.2010 за №356/17651.

Примірник акту перевірки 12.07.2021 вручений уповноваженій особі відповідача та підписаний без зауважень або заперечень.

Враховуючи виявлені порушення та керуючись нормами чинного законодавства, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування заходів реагування, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Абзацом 2 статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 877-V) визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (зі змінами та доповненнями, далі - Положення), Державна служба України з питань праці (Держпраці) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Основними завданнями Держпраці, зокрема, є реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб (підпункт 1 пункту 3 Положення).

В силу приписів пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю; здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.

Пунктом 7 Положення визначено, що Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Відповідно до абзаців 1-2 частини першої статті 39 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-XII, із змінами та доповненнями, (далі Закон № 2694-XII), посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об`єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції.

Частиною 7 статті 7 цього Закону передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

З огляду на викладені положення Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Закону України "Про охорону праці", підставою для звернення з позовом до суду про застосування заходів реагування є виявлення органом нагляду (контролю) порушення вимог законодавства, про що зазначається в акті перевірки.

Як вже зазначалося, за результатами перевірки відповідача на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки встановлено ряд порушень, які підприємство зобов`язано усунути. Порушення вказані у пунктах 2, 3 акту перевірки.

Щодо наявності підстав для вжиття відповідних заходів, про які просить заявник, суд зважає на те, що в силу статті 39 Закону України "Про охорону праці" передумовою заборони, зупинення, припинення, обмеження експлуатації підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуску та експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, є створення суб`єктом господарювання загрози життю людей.

Це відповідає, зокрема, принципу державного нагляду (контролю), закріпленому статтею 3 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", відповідно до якого такий нагляд здійснюється виходячи із пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини.

Отже, підставою для застосування відповідних заходів реагування є порушення суб`єктом господарювання законодавства про охорону праці, яке створює загрозу життю та здоров`ю людей та у подальшому може призвести до тяжких наслідків.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону № 2694-XII, державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.

Пунктом 7 статті 7 Закону № 877-V передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Частиною п`ятою статті 4 Закону №877 встановлено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відповідно до частини сьомої статті 7 Закону №877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Частиною четвертою статті 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 4 Закону №2694 державна політика в галузі охорони праці базується на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

На всіх працюючих та на відповідача поширюється дія Закону України "Про охорону праці" від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII (далі Закон № 2694-XII), оскільки останній є юридичною особою, яка відповідно до законодавства використовує найману працю.

Роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці; забезпечити належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (частина перша статті 13, частина третя статті 21 Закону № 2694-XII).

Відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" від 6 вересня 2005 року N 2806-IV документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

За змістом пунктів 7, 9 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. за N 1107, дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки видається територіальним органом Держпраці за місцем державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця.

Для одержання дозволу роботодавець, виробник або постачальник подає особисто, через уповноважену ним особу або надсилає поштою до територіального органу Держпраці чи адміністратора центру надання адміністративних послуг у паперовій формі або в електронній формі через Єдиний державний веб-портал електронних послуг, у тому числі через інтегровану з ним інформаційну систему Держпраці, заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додається:

на виконання робіт підвищеної небезпеки - висновок експертизи щодо стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання під час виконання робіт підвищеної небезпеки;

на експлуатацію машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки - висновок експертизи щодо стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання під час експлуатації машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки;

на застосування машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки - висновок експертизи щодо відповідності машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки.

Згідно статті 39 Закону України Про охорону праці посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право: забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Відповідач факту наявності виявлених перевіркою порушень не заперечив, приписів від 15 лютого 2021 року №КР1296/13/ОП та №КР1296/13/ГН до суду не оскаржив. Так само, дотепер не надані суду докази усунення відповідачем виявлених порушень. При цьому самі лише посилання відповідача на те, що позивачем не доведено проведення відповідачем будь-яких робіт, суд вважає неспроможними для спростування викладених у акті перевірки обставин.

За таких умов суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до Малого підприємства «Армікс» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю шляхом зупинення виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: відкриті гірничі роботи та геолого-маркшейдерські роботи, до усунення зазначених в позовній заяві порушень, підлягають задоволенню.

У позовній заяві позивач просить звернути судове рішення до негайного виконання.

Статтею 371 Кодексу адміністративного судочинства України визначено категорії спорів, рішення по яких виконуються негайно, а також ті, які можуть бути звернуті до негайного виконання.

Однак, рішення щодо застосування заходів реагування не можуть бути звернуті до негайного виконання відповідно до змісту статті 371 КАС України.

Судові витрати, які підлягали б розподілу на підставі частини другої статті 139 КАС України, у справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Управління Держпраці у Кіровоградській області (; адреса: вул. Дворцова, 24, п/с 1/37, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006) до Малого підприємства «Армікс» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (; адреса: вул. Гагаріна, 1, с. Первозванівка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27652) про застосування заходів реагування - задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Малого підприємства «Армікс» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (, вул. Гагаріна, буд. 1, с. Первозванівка, Кропивницький р-н, Кіровоградська обл.) та зобов`язати МП «Армікс» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю повністю зупинити виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: відкриті гірничі роботи та геолого-маркшейдерські роботи, до усунення зазначених в позовній заяві порушень.Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, а у разі початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. Кравчук