Справа № 160/332/23
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2023 року Справа № 160/332/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
04.01.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області від 08.09.2022р. №00/7211/0904 на суму 1 000 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначено наступне. За результатами фактичної перевірки відповідач зробив висновок про отримання позивачем пального в обсязі, що перевищує 1 000 кубічних метрів за календарний рік, у зв`язку з чим, не зареєструвавши акцизний склад, підприємство допустило порушення вимог чинного законодавства. Вказане в акті порушення насправді не вчинено позивачем. Ємності, в яких підприємство зберігало пальне протягом 2021 р. (паливні баки в транспортних засобах та ємності для зберігання газу) не є акцизним складом. Також, позивачем протягом 2021 р. отримано на зберігання пальне, яке в подальшому використовувалось для потреб власного споживання, в обсязі 953,78 літрів, що є меншим 1000 кубічних метрів. Крім того, відповідачем допущені процедурні порушення при винесенні наказу та проведенні перевірки. Позивач категорично не погоджується з висновками податкового органу, вважає, що ним не було допущено порушень в ході здійснення господарської діяльності. У зв`язку з чим, позивач просить задовольнити позов в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 р. направлена сторонам справі.
15.02.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі та просить при винесенні рішення звернути увагу на наступне. Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було проведено фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю«Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат», наказ про проведення перевірки вручено особисто під підпис директору підприємства. Перевірку було проведено на підставі листа ДПС України. За результатами перевірки встановлено порушення п. б пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230, п. 128-1.2, п. 128-1.3 ст. 128-1 Податкового кодексу України, а саме, зберігання пального без реєстрації акцизного складу. Таким чином, податковий орган діяв правомірно, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
20.02.2023 р. від відповідача надійшла відповідь на відзив, в якій вказано про безпідставність доводів відповідача, викладених у відзиві на позов.
22.03.2023 р. від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких позивач зазначив про недопустимість доказів, наданих відповідачем в обґрунтування правомірності проведення перевірки.
24.02.2023 р. від відповідача надійшли заперечення проти відповіді на відзив, в яких відповідач наголошував на правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Згідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 8ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства Українипри розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до наказу перевірка має бути проведена на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, період діяльності, який буде перевірятись: згідно ст. 102 Податкового кодексу України, розпочати перевірку з 25.07.2022 р., тривалість не більше 10 діб.
На підставі наказу видані направлення на перевірку від 22.07.2022 р. №№ 2491, 2492.
Копію направлень на перевірку та наказу про проведення перевірки вручено директору Товариства з обмеженою відповідальністю «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» 26.07.2022р. особисто під підпис.
04.08.2022 р. посадовими особами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області складено акт № 7989/04-36-09-01/30454644 про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС.
В акті встановлено наступне порушення, допущене Товариством з обмеженою відповідальністю «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат»:
- п. б, п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України.
Наявність порушення законодавства обґрунтована в акті перевірки наступним чином.
ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» отримано дві ліцензії на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки без реєстрації акцизного-(их) склада-(дів).
Згідно інформаційних баз ДПС України, єдиного реєстру акцизних накладних, підприємством протягом 2021 р. отримано (придбано) 1 684 419 літрів пального, що перевищує 1 000 кубічних метрів за календарний рік.
Таким чином, встановлено, що підприємство повинно реєструвати акцизний склад в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, якщо обсяг отриманого (придбаного) пального перевищує 1 000 кубічних метрів протягом календарного року.
Копія акту фактичної перевірки направлена на адресу позивача засобами поштового зв`язкута отримана 17.08.2022 р.
22.08.2022 року за вих. № 0.2/178 Товариством з обмеженою відповідальністю «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області направлено заперечення до акту про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС від 04.08.2022р. №7989/04-36-09-01/30454644.
В результаті адміністративного оскарження висновків акту перевірки Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області розглянуто заперечення підприємства та залишено висновки акту без змін.
На підставі акту перевірки № 7989/04-36-09-01/30454644 від 04.08.2022 р. Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення № 00/7211/09-04 від 08.09.2022р. про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» штрафної (фінансової) санкції в розмірі 1 000 000,00 грн.
28.09.2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» до Державної податкової служби направлено скаргу № 0.3/211 на податкове повідомлення-рішення № 00/7211/09-04 від 08.09.2022р.
Вважаючи податкове повідомлення-рішення № 00/7211/09-04 від 08.09.2022р. про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» штрафної (фінансової) санкції в розмірі 1 000 000,00 грн. протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту ПК України).
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно до п. 75.1.3 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до п. 80.7 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.
Підстави проведення фактичної перевірки регламентованостаттею 80 ПК України, відповідно до пункту 80.2 якої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (пп.80.2.1 п.80.2 ст.80);
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп.80.2.2 п.80.2 ст.80);
- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (пп.80.2.3 п.80.2 ст.80);
- неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (пп.80.2.4 п.80.2 ст.80);
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп.80.2.5 п.80.2 ст.80);
- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 (щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп.80.2.6 п.80.2 ст.80);
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (пп.80.2.7 п.80.2 ст.80).
Відповідно до п.81.1 ст.81 ПК Українипосадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Як зазначено у п.86.1 ст. 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Пунктом86.8 ст. 86 ПК Українивстановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченомустаттею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.
Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку на користь того, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами. Тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.
Матеріалами справи встановлено, що відповідачем було проведено фактичну перевірку підприємства.
Щодо встановлених відповідачем порушень, суд вважає за необхідне вказати наступне.
Відповідач зазначив, що згідно інформаційних баз ДПС України, єдиного реєстру акцизних накладних, підприємством протягом 2021 р. отримано (придбано) 1 684 419 літрів пального, що перевищує 1 000 кубічних метрів за календарний рік.
З бази ІС «Податковий блок», «Єдиного реєстру акцизних складів» податковий орган отримав інформацію про відсутність реєстрації акцизних складів Товариства з обмеженою відповідальністю «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат».
На думку відповідача, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» отримало протягом календарного року пальне в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів (1000000 літрів), позивач повинен зареєструвати акцизний склад.
Відносини, що виникають у сфері справляння акцизного податку, його адміністрування, реєстрації акцизних складів розпорядниками, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюютьсяПодатковим кодексом України(в редакції на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до абзацу другого п.п.14.1.6. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу Україниакцизний склад - це: спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів;приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.
Не є акцизним складом:
приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії;
приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.
Критерій, визначений цим підпунктом, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу;
паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої;
приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.
Відповідно до п.п.14.1.224 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.
Згідно п.п.230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу Україниплатники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: усі розташовані на акцизних складах витратоміри-лічильники спирту етилового у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового; усі акцизні склади - у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.
В той же час, відповідно доп. 1281.2. ст.1281 Податкового кодексу України відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000000 гривень.
Доводи позивача стосовно протиправності проведення відповідачем фактичної перевірки у зв`язку з не зазначенням в наказі підстави для проведення перевірки не враховуються судом.
Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
З аналізу підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України вбачається, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною підставою з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).
Тобто, норма зазначеного вище підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.
Відповідні функції контролю передбачені також і підпунктами 19-1.1.14, 19-1.1.19, 19-1.1.20 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України, зокрема контролюючі органи виконують такі функції: проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.
Отже контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки господарюючого суб`єкту з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
При цьому, слід зазначити, що окремою підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки, згідно положень підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, є також наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками.
Тобто саме за вказаною підставою контролюючий орган, окрім посилання на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, у наказі має зазначати конкретну інформацію, яка була наявна у контролюючого органу чи отримана ним в установленому порядку та свідчить про порушення платником податків відповідного законодавства.
Як вбачається з встановлених обставин справи, а також наказу №1811-п від 22.07.2022 р., контролюючий орган фактично призначив перевірку з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, що відповідає підставі визначеній у підпункті 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.07.2022 р. у справі 320/1864/21.
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області в ході проведення перевірки вивчено відомості з інформаційних баз ДПС України, «Єдиного реєстру акцизних накладних» та виявлено порушення в ході аналізу даних, які самостійно вносились до баз даних платником податку та його контрагентами.
Відповідачем надано до матеріалів справи витяг з баз даних податкового органу щодо придбання позивачем пального згідно видаткових накладних, наданих постачальниками.
Крім того, відповідачем зазначено, що відповідно до реєстрів оподаткування за адресами зберігання пального, зазначеними у ліцензіях, обліковуються тільки ємності для зберігання пального та виробничі ділянки. Повідомлення про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП на транспортні засоби, технічне обладнання та пристрої, які використовуються на виробничих ділянках, не подавались.
В зв`язку з наведеним, позивачем не спростовано факту придбання пального для власного споживання протягом календарного року в обсязі, що перевищує 1000 кубічних метрів.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 08.09.2022р. №00/7211/0904 відповідає вимогам п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
З огляду на викладене, враховуючи що, судом не встановлено протиправності податкового повідомлення-рішення від 08.09.2022р. №00/7211/0904, винесеного Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, суд не вбачає підстав для задоволення адміністративного позову.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук