Справа № 420/17300/22
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , командира (з основної діяльності) полковника Збройних сил України ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , командира (з основної діяльності) полковника Збройних сил України ОСОБА_2 , в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати наказ командира (з основної діяльності) військової частини НОМЕР_1 полковника ЗСУ ОСОБА_2 від 29.10.2022 р. № 501 «Про результати службового розслідування за фактом відмови військовослужбовців батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 виконувати бойовий наказ командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » в частинах, що стосуються притягнення до дисциплінарного стягнення (п.3 зазначеного наказу), позбавлення щомісячної премії за жовтень 2022 р. (п.4 зазначеного наказу), позбавлення додаткової винагороди (п.5 зазначеного наказу) стрільця-номера обслуги 1 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 матроса ЗСУ ОСОБА_1 ;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошові кошти в сумі, в якій не було здійснено виплати стрільцю-номеру обслуги 1 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 матросу ЗСУ ОСОБА_1 на підставі наказу командира (з основної діяльності) військової частини НОМЕР_1 полковника ЗСУ ОСОБА_2 від 29.10.2022 року №501 «Про результати службового розслідування за фактом відмови військовослужбовців батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 виконувати бойовий наказ командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 ».

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця-номера обслуги 1 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти відповідача. Після 10 листопада 2022 року під час отримання заробітної плати позивач звернув увагу на її розмір, який був значно менший ніж звично. На цю обставину також звернули увагу усі інші бійці ДШР БМП, з якими теж сталася така подія.

Для з`ясування причин такого зниження виплати військовослужбовці звернулись до командира ДШР БМП лейтенанта ОСОБА_3 , який повідомив їх про наявність завершеного службового розслідування відносно 39 бійців ДШР БМП, за наслідками якого було прийнято наказ про притягнення більшості з них до дисциплінарної відповідальності та позбавлення на цій підставі премії та частини заробітної плати. Також надіслав фотографії наказу командира відповідача (з основної діяльності) полковник Збройних сил України ОСОБА_2 від 29.10.2022 р. № 501 «Про результати службового розслідування за фактом відмови військовослужбовців батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 виконувати бойовий наказ командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 ».

Оскаржуваним наказом командир відповідача (з основної діяльності) полковник ОСОБА_2 визнав таким, що знайшов свого підтвердження, факт можливої протиправної діяльності деяких військовослужбовців ДШР БМП та застосував в тому числі до позивача дисциплінарне стягнення у виді «попередження про неповну службову відповідність»; позбавив його щомісячної премії за жовтень 2022 року; постановив не виплачувати йому додаткову винагороду в місяці надходження на адресу відповідача витягу з ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.493 ККУ за фактом невиконання бойового наказу.

Позивач не погоджується з правомірністю оскаржуваного наказу, заперечує наявність обставин та складу правопорушення, в якому за оскаржуваним наказом він був визнаний винним, а також наголошує на порушенні порядку притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Позивач вважає, що службове розслідування проводилось з порушенням вимог Порядку проведення службового розслідування у ЗСУ, без вивчення доводів осіб, яких воно безпосередньо стосувалось, та без всебічної, повної і об`єктивної перевірки обставин, які законом мали бути врахованими. Позивач та інші особи, щодо яких здійснювалось службове розслідування, не був ознайомлений з підставами його проведення, зі своїми правами та обов`язками під час проведення службового розслідування, був позбавлений можливості порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації, висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять, а також ознайомлюватися з актом службового розслідування.

Позивач впевнений, що службове розслідування здійснювалось за помилковим посиланням на існування наказу командира ДШР БМП, який військовослужбовці ДШР БМП мали виконувати 02 жовтня 2022 року, але про який невідомо позивачу та іншим бійцям ДШР БМП. Позивач наполягає, що командир ДШР БМП не віддавав жодного розпорядження у відповідності до ст.35 Статуту ВС ЗСУ, яке можливо було б сприйняти, як наказ, що підлягав виконанню 02 жовтня 2022 року, що також доводиться відсутністю будь-яких заходів з боку командира ДШР БМП направлених на виконання такого наказу, які він повинен був би вживати у випадку фактів відмови від виконання його наказу позивачем, а тим паче, - усіма бійцями ДШР БМП.

Позивач наголошує, що всупереч встановленому порядку його вину доведено не було, дисциплінарне стягнення на нього було накладено безпідставно, без об`єктивного дослідження усіх обставин, що за законом мало бути встановлено та враховано під час прийняття оскаржуваного рішення.

Наслідком протиправного притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало безпідставне позбавлення його щомісячної премії за жовтень 2022 року та додаткової винагороди, а тому позивач просить зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити йому зазначені премію і додаткову винагороду.

Ухвалою судді від 05.12.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також витребувано у військової частини НОМЕР_1 належним чином завірені копії матеріалів службового розслідування, а також інформацію про те, які саме види грошового забезпечення було нараховано та виплачено позивачу у заявлений період.

27.12.2022 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов.

У відзиві відповідач зазначає, що відповідно до вимог статті 85 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 № 608, наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2022 року №1106 «Про призначення службового розслідування за фактом відмови військовослужбовця батальйону морської піхоти військової частини виконати бойовий наказ командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 », на підставі рапорту командира батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_4 від 03.10.2022 №15415 було проведено службове розслідування, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню даного правопорушення, а також встановлення ступеня вини посадової особи, чиї дії або бездіяльність стали причиною його вчинення.

Під час проведення службового розслідування встановлено, що згідно довідки командира батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_2 військовослужбовців десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , 02.10.2022 відмовилися виконувати бойовий наказ свого командира, а саме, ОСОБА_5 , стрілець номер обслуги 1 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , матрос. B діях вказаних військовослужбовців вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 403 Кримінального кодексу України (невиконання наказу).

До матеріалів службового розслідування додані довідка командира батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_4 та рапорт тимчасово виконуючого обов`язки командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_6 із переліком з 39 військовослужбовців вказаного підрозділу, які 02.10.2022 відмовилися від виконання бойового наказу, а також повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 від 16.10.2022 №1112/673 до Державного бюро розслідувань, що розташоване у м. Миколаєві, Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, Військової служби правопорядку по факту невиконання бойового наказу в період з 10.09.2022 по 12.10.2022 військовослужбовцями батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідач зазначив, що у ході проведення службового розслідування заперечень, заяв та клопотань військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , стосовно яких проводилося службове розслідування, не надходило.

Під час проведення службового розслідування отримані письмові пояснення військовослужбовців батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , саме від: майора ОСОБА_4 , старшого лейтенанта ОСОБА_7 , матроса ОСОБА_8 , молодшого сержанта ОСОБА_9 , матроса ОСОБА_10 , матроса ОСОБА_11 , матроса ОСОБА_12 , матроса ОСОБА_13 , сержанта ОСОБА_14 , матроса ОСОБА_15 .

У поясненнях т.в.о. командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_7 вказано, що 02.10.2022 він видав бойовий наказ особовому складу вказаної роти. Деякий особовий склад десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 у кількості 39 осіб, до яких входить позивач, відмовився від виконання бойового наказу. Причина цього, зі слів сказаних військовослужбовців, послужили відсутність сил і засобів для виконання 02.10.2022 вищезазначеного наказу.

Командир батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_4 у своїх поясненнях вказав, що особовий склад у кількості 39 військовослужбовців десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , до складу яких входить і позивач, 02.10.2022 відмовився виконувати бойовий наказ командира роти, згідно бойового розпорядження командира батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2022 №640/281/178дск.

29.10.2022 було складено Акт службового розслідування.

Виходячи з матеріалів службового розслідування вина позивача виражається в формі прямого умислу, порушення та недотримання ним вимог наступних нормативно-правових актів:

абз. 2 статті 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до якого особиста відповідальність кожного військовослужбовця полягає у дотриманні Конституції та законів України, Військової присяги, виконанні своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України;

абз. 1 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до якого військовослужбовець зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;

абз. 5 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до якого військовослужбовець зобов`язаний поводитися з гідністю й честю, не допускати самому i стримувати інших від негідних вчинків;

ч. 1 статті 6 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, відповідно до якого право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження;

ч. 2 статті 6 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, відповідно до якого наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк;

абз. 3 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, де визначено, що на військовослужбовців покладається обов`язок беззастережно виконати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, де визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Обставинами, що обтяжують вину позивача, є скоєння правопорушення під час дії воєнного стану в Україні.

Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.10.2022 № 501 факт невиконання 02.10.2022 матросом ОСОБА_16 , кулеметником 1 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , бойового наказу знайшов своє підтвердження.

Крім того, відповідач звернув увагу, що відповідно до повідомлення від 17.12.2022 року № 818/1427 ІНФОРМАЦІЯ_1 до Єдиного peєстру досудових розслідувань внесено до кримінальне правопорушення, а саме: 18.11.22 слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань розташоване у місті Мелітополь до ЄРДР внесене кримінальне правопорушення за №0000199, передбачене ч.4 ст. 402 КК України «Непокора» за фактом відносно ОСОБА_1 , стрілець-номер обслуги 1 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

На підставі викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

До відзиву відповідачем додані витребувані ухвалою судді від 05.12.2022 року завірені належним чином копії матеріалів службового розслідування.

Представником позивача подано додаткові письмові пояснення.

Ухвалою суду від 20.03.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження по справі.

Ухвалою суду від 20.03.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про залучення співвідповідача по справі.

14.02.2023 року до суду від представника відповідача надійшла заява, в якій просить долучити до матеріалів справи службовий лист військової частини НОМЕР_1 від 27.01.2023 вихідний №182/694 направлений керівнику Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, відповідь слідчого 3-го відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, від 06.02.2023 вх.№1151/181, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Як вбачається з матеріалів справи матрос Збройних сил України ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрілець-номер обслуги 1 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 (надалі - «ДШР БМП»).

Рапортом командира батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_4 від 03.10.2022 за вх. №15415 повідомлено командира військової частини НОМЕР_1 про те, що 02.10.2022 деякий склад десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти відмовився виконувати бойовий наказ командира роти.

У рапорті наведений перелік з 39 військовослужбовців ДШР БМП, до числа яких входить і позивач.

Інших відомостей зазначений рапорт не містить.

На рапорті міститься резолюція командира військової частини НОМЕР_1 - Провести службове розслідування до 29.10.2022 р.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2022 №1106 призначено службове розслідування за фактом відмови військовослужбовців батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 виконувати бойовий наказ командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 . Проведення службового розслідування доручено старшому оперативному черговому відділення напрямків командного пункту штабу військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_17 . Відповідальній особі службове розслідування завершити та подати акт службового розслідування встановленим порядком для прийняття рішення визначено в термін до 29.10 2022. Пунктом 5 наказу визначено довести його зміст до особового складу в частині, що їх стосується.

В матеріалах службового розслідування наявні надані старшому оперативному черговому відділення напрямків командного пункту штабу військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_18 письмові пояснення майора ОСОБА_4 від 21.10.2022, старшого лейтенанта ОСОБА_7 від 19.10.2022, матроса ОСОБА_8 від 20.10.2022, молодшого сержанта ОСОБА_9 від 20.10.2022, матроса ОСОБА_10 від 20.10.2022, матроса ОСОБА_11 від 20.10.2022, матроса ОСОБА_12 від 20.10.2022, матроса ОСОБА_13 від 21.10.2022, сержанта ОСОБА_14 від 21.10.2022 та матроса ОСОБА_15 від 21.10.2022.

У поясненнях т.в.о. командира ДШР БМП військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_7 вказано, що 02.10.2022 він видав бойовий наказ особовому складу вказаної роти. Деякий особовий склад десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 у кількості 39 осіб, до яких входить позивач, відмовився від виконання бойового наказу. Причина цього, зі слів сказаних військовослужбовців, послужили відсутність сил і засобів для виконання 02.10.2022 вищезазначеного наказу.

У поясненнях командира батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_4 вказано, що 02.10.2022 р. 40 військовослужбовців з ДШР БМП військової частини НОМЕР_1 відмовилися виконувати бойовий наказ командира ДШР згідно бойового розпорядження командира БМП військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2022 №640/281/178дск, який 02.10.2022 р. було доведено усно особовому складу ДШР БМП.

Відповідно до пояснень інших осіб:

матрос ОСОБА_8 пояснив, що з 30.09.2022 по 03.10.2022 знаходився на лікуванні в санітарній частині с. Нова Калуга та бойових наказів 02.10.2022 не отримував;

молодший сержант ОСОБА_9 пояснив, що перебував у місці дислокації, не мав ні зброї, ні бронежилету, оскільки був поранений і залишив їх у попередньому місці дислокації, від виконання завдань не відмовлявся;

матрос ОСОБА_10 пояснив, що з 30.09.2022 по 07.10.2022 та з 11.10.2022 по 17.10.2022 перебував у місці зосередження в с. Нова Калуга та санітарній частині, від виконання бойового наказу він не відмовлявся;

матрос ОСОБА_11 зазначав, що з 20.09.2022 по 30.10.2022 знаходився на лікуванні та не відмовлявся від виконання бойового наказу;

матрос ОСОБА_12 пояснив, що 02.10.2022 знаходився у місці зосередження в с. Нова Калуга, бойовий наказ до нього не доводили;

матрос ОСОБА_13 пояснив, що у нього не було засобів для виконання бойового наказу, проте він не відмовлявся від його виконання;

сержант ОСОБА_14 зазначив, що з 23.09.2022 по 10.10.2022 знаходився на лікуванні та не відмовлявся від виконання бойового наказу;

матрос ОСОБА_15 пояснив, що 01.10.2022 отримав ушкодження в дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок чого не міг виконати бойовий наказ.

Також до матеріалів службового розслідування командиром батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_4 надано довідку від 22.10.2022 з переліком 39 військовослужбовців, які 02.10.2022 перебували у районі зосередження ДШР БМП, а також рапорт т.в.о. командира ДШР БМП лейтенанта ОСОБА_19 від 21.10.2022 з тотожним переліком військовослужбовців, які 02.10.2022 перебували у районі зосередження ДШР БМП.

Службовим розслідуванням встановлено, що вказана інформація лейтенанта ОСОБА_19 не відповідає наданим поясненням та доданими доказами військовослужбовців десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 : матроса ОСОБА_8 , матроса ОСОБА_10 матроса ОСОБА_11 сержанта ОСОБА_14 та матроса ОСОБА_15 . Зазначені військовослужбовці знаходились на лікуванні.

28.10.2022 складено Акт службового розслідування, затверджений 29.10.2022, за висновками якого підтверджено факт можливої протиправної діяльності і порушення вимог статей 4, 6 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», статей 11, 16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» деякими військовослужбовцями десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 . В Акті наведений перелік з 39 військовослужбовців ДШР БМП, до числа яких входить і позивач.

Як вбачається з Акту службового розслідування, ОСОБА_1 , стрілець-номер обслуги 1 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , допустив грубі порушення своїх обов`язків як військовослужбовця десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_3 тa неналежне виконання вказаним військовослужбовцем службових обов`язків призвели до можливого скоєння кримінального правопорушення. передбаченого частиною 3 статті 403 Кримінального кодексу України.

Також в акті службового розслідування зазначено обставини, що обтяжують вину матроса ОСОБА_1 визначено скоєння правопорушення під час дії воєнного стану в Україні, введеного на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, Указів Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №260/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08 2022 №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Обставинами, що пом`якшують вину матроса ОСОБА_1 визначено подальше виконання бойового наказу та перебування з 18.10.2022 в зоні бойових дій.

Виходячи із вищевикладеного пунктом 3 Розділу 5 Акту службового розслідування запропоновано зa порушення вимог статей 4, 6 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», вимог статей 11, 16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», відповідно до пункту «г» статті 48, керуючись статтею 55 Закону України «Про Дисциплінарний Cтатут Збройних Cил України» військовослужбовців десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , зокрема, ОСОБА_1 стрільця-номера обслуги 1 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , притягнути до дисциплінарної відповідальності, накласти дисциплінарне стягнення - «попередження про неповну службову відповідність».

За результатами службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) видано наказ від 29.10.2022 №501 «Про результати службового розслідування за фактом відмови військовослужбовців батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 виконувати бойовий наказ командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 ».

Пунктом 3 цього наказу за порушення вимог статей 4, 6 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», статей 11, 16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» притягнуто до дисциплінарної відповідальності і накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність військовослужбовців, у тому числі й стрільця-номера обслуги 1 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 матроса ОСОБА_1 .

Пунктом 4 наказу вищевказаних військовослужбовців позбавлено щомісячної премії за жовтень 2022 відповідно до абзацу 3 пункту 5 розділу XIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260.

Пунктом 5 наказу вирішено не виплачувати вказаним військовослужбовцям додаткову винагороду за жовтень 2022 відповідно до підпункту 9.7 пункту 9 Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29.

Не погоджуючись з наказом від 29.10.2022 №501 «Про результати службового розслідування за фактом відмови військовослужбовців батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 виконувати бойовий наказ командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 », вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (далі - Закон № 2232) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ), затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV.

Відповідно статті 3 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно п. 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

За приписами статей 26-27 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут).

Відповідно статтям 1-2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Згідно статті 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;

бути пильним, зберігати державну таємницю;

додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;

не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з частинами 1-3 статті 5 Дисциплінарного статуту, за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.

Статтею 6 Дисциплінарного статуту установлено, що право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав.

У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.

Командир зобов`язаний вжити заходів щодо затримання підлеглого при вчиненні або здійсненні ним замаху на вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із непокорою, опором чи погрозою начальнику, застосуванням насильства, самовільним залишенням військової частини або місця служби, ухиленням від військової служби чи дезертирством, із негайним доставлянням затриманого до уповноваженої службової особи або вжити заходів щодо негайного повідомлення уповноваженої службової особи про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні діяння з ознаками кримінального правопорушення.

Розділ ІІІ Дисциплінарного статуту визначає стягнення за порушення військової дисципліни.

Згідно з статтею 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Командири, які у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомили про це орган досудового розслідування, несуть відповідальність згідно із законом.

За приписами статті 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту.

Так, згідно із статтею 83 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Статтями 84, 85 цього ж Статуту установлено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно статті 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Статтею 87 цього ж Статуту визначено, що дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Порядок виконання дисциплінарних стягнень установлений, зокрема, статтями 96-98 Дисциплінарного статуту, відповідно до яких дисциплінарне стягнення виконується, як правило, негайно, а у виняткових випадках - не пізніше ніж за три місяці від дня його накладення. Після закінчення зазначеного строку стягнення не виконується, а лише заноситься до службової картки військовослужбовця. До зазначеного строку не зараховується час перебування військовослужбовця на лікуванні та у відпустці.

Особи, з вини яких не було виконане стягнення, несуть дисциплінарну відповідальність. Про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення. Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення.

При цьому, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення може передувати проведення службового розслідування.

Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371, затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі Порядок №608). Цей Порядок визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі.

Згідно абзацу 4 пункту 2 розділу I Порядку №608 службове розслідування це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку №608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

За приписами пункту 3 Розділу II Порядку №608 службове розслідування проводиться для встановлення:

неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення;

причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби;

ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства;

причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення;

причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Пунктами 1, 3 розділу ІІІ Порядку №608 установлено, що рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Згідно з пунктами 8, 9 розділу ІІІ Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування. Посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків.

Відповідно до пункту 1 розділу ІV Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.

У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.

Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України ( пункт 3 розділу ІV Порядку № 608).

Оформлення результатів службового розслідування викладено у розділі V Порядку № 608.

Відповідно пунктів 1-6 Порядку № 608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частину.

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.

В описовій частині акта службового розслідування зазначаються:

посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування;

неправомірні дії військовослужбовця;

зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є);

вина військовослужбовця;

причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась;

вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено;

причини та умови, що сприяли правопорушенню;

заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються:

висновки службового розслідування;

пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності;

інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Пунктом 1 розділу VІ Порядку № 608 визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування.

Відповідно до вимог пункту 2 розділу VІ Порядку № 608 дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення.

У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

Згідно з вимогами пункту 3 розділу VІ Порядку № 608 якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

Як вбачається з пункту 5 розділу VІ Порядку № 608 акт службового розслідування разом з усіма матеріалами оформлюється окремою справою або долучається до документів відповідної номенклатурної справи.

Судом встановлено, що відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затверджених Законом України від 24.03.1999 року № 551-XIV (зі змінами), Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 №608 (зі змінами), та на підставі рапорту командира батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_4 (вх. №15415 від 03.10.2022), з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню даного правопорушення, а також встановлення ступеня вини посадових осіб, чиї дії або бездіяльність стали причиною його вчинення видано Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2022 №1106 про призначення службового розслідування за фактом відмови військовослужбовців батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_3 виконувати бойовий наказ командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

За результатами службового розслідування 28.10.2022 року складено Акт службового розслідування.

За результатами розгляду вказаного акта та матеріалів службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) видано наказ від 29.10.2022 №501 «Про результати службового розслідування за фактом відмови військовослужбовців батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 виконувати бойовий наказ командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 », яким за порушення вимог статей 4, 6 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», статей 11, 16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» притягнуто до дисциплінарної відповідальності і накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність військовослужбовців, у тому числі й кулеметника 1 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 матроса ОСОБА_1 , а також позбавлено щомісячної премії та додаткової винагороди за жовтень 2022 року.

Аналізуючи оскаржуваний наказ відповідача від 29.10.2022 р. № 501 в частині, що стосуються притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та процедуру проведення службового розслідування, суд дійшов висновку, що така процедура не дотримана відповідачем, а права позивача грубо порушені.

Виходячи із змісту правопорушення, яке ставиться позивачу у провину, при вирішенні питання про наявність у його діях складу дисциплінарного проступку обов`язково мають встановлюватись обставини щодо видання наказу, доведення його до відома позивача та відмови останнього виконати такий наказ.

З матеріалів службового розслідування вбачається, що при його проведенні не дотримано положень абзацу 4 пункту 2 розділу I, пункту 1 розділу II, пункту 3 розділу II, пунктів 1, 3, 8, 9 розділу III Порядку №608, відповідно до яких: службове розслідування проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення; службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння); службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування); днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення.

У взаємозв`язку з зазначеними нормами також знаходяться порушення положень пунктів 8, 9 розділу III, пунктів 1, 3 розділу ІV Порядку №608, відповідно до яких:

- особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення;

- посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань;

- особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення. У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.

- військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Зі змісту акту службового розслідування від 28.10.2022 вбачається, що мета і завдання службового розслідування належним чином не досягнуті, а процедура його проведення порушена.

Так, під час проведення службового розслідування пояснення у позивача не відбирались, як і не складався акт про відмову позивача від надання пояснень, доказів ознайомлення його з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2022 №1106 відповідачем не надано. Також не зазначено й причини, які б перешкоджали це зробити.

З матеріалів справи взагалі не вбачається, що позивач був повідомлений про проведення службового розслідування відносно нього, а відтак він був позбавлений усіх основоположних прав передбачених пунктом 3 розділу ІV Порядку № 608.

Суд вважає необґрунтованими доводи посилання відповідача на те, що у ході проведення службового розслідування заперечень, заяв та клопотань військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , стосовно яких проводилося службове розслідування, не надходило, у тому числі й від позивача, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що позивач взагалі був обізнаний про факт проведення службового розслідування.

Крім того, згідно опису документів, що знаходяться в матеріалах службового розслідування останнім документом в ньому є аркуш ознайомлення зі службовим розслідуванням (№27). Однак, в матеріалах службового розслідування, наданих відповідачем до суду, відсутній вказаний аркуш.

Суд звертає увагу, що пояснення, наявні в матеріалах справи, відібрані до того, як було призначено службове розслідування, а отже саме при проведенні службового розслідування пояснення взагалі не відбирались. Так, письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 датовані періодом часу з 19.10.2022 по 21.10.2022, а службове розслідування призначено наказом від 25.10.2022 №1106.

Разом з тим, згідно бланків отриманих пояснень, дані пояснення були відібрані саме в межах службового розслідування.

Крім того, будь-які пояснення осіб у період з 25.10.2022 по 29.10.2022, тобто в межах строку проведення службового розслідування, в матеріалах службового розслідування, а також в матеріалах адміністративної справи, відсутні.

Наведене дає підстави для висновку, що відповідачем не вжито всіх заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення, не вчинено дій, передбачених Порядком №608 та спрямованих на досягнення мети і завдань службового розслідування: належним чином не встановлювались обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; не відбирались пояснення; не встановлювались характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, ступень вини військовослужбовця; причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення.

При цьому, надані суду матеріали службового розслідування містять недоліки, які не дозволяють стверджувати, що обставини вчиненого правопорушення установлені повно і всебічно.

Так, з матеріалів службового розслідування неможливо встановити який саме наказ було віддано 02.10.2022, у чому він полягав, кому саме та в якій формі, в якому місці та обстановці його було віддано, причини відмови позивача від виконання наказу ним обґрунтовані. Жодних відомостей стосовно відданого наказу також не містить і відзив на адміністративний позов.

Крім того, в матеріалах службового розслідування взагалі відсутні будь-які відомості щодо повідомлення позивача про початок відносно нього службового розслідування, про ознайомлення з будь-якими документами службового розслідування.

В свою чергу, окрім ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , за рапортами яких призначено службове розслідування, жодна інша особа з тих, у яких відібрали письмові пояснення, не засвідчувала обставин видання наказу, доведення його до відома конкретно позивача та його відмови виконати такий наказ.

Слід також зауважити, що матеріали службового розслідування містять істотні суперечності.

Так, у поясненнях командиру батальйону ОСОБА_4 зазначається про відмову деяких військовослужбовців виконати бойовий наказ командира роти від 02.10.2022, який віддано на виконання іншого наказу (бойового розпорядження) командира батальйону від 04.10.2022 №640/281/178дск, що логічно не є можливим.

У висновку стверджується про те, що перелік військовослужбовців, які відмовились виконувати бойовий наказ від 02.10.2022, наведений у рапорті від 21.10.2022 та довідці від 22.10.2022, наданих командиром батальйону ОСОБА_4 та т.в.о. командира роти ОСОБА_6 , однак згадані рапорт та довідка не містять посилань на відмову військовослужбовців виконати наказ, оскільки визначають лише перелік військовослужбовців, які перебували 02.10.2022 у місці зосередження роти.

Крім того, навіть службовим розслідуванням виявлено невідповідність дійсним обставинам відомостей, наведених у вказаних рапорті та довідці, оскільки з 39 військовослужбовців, які в них зазначені, щонайменше 5 знаходились на лікуванні.

Суд зазначає, що під час службового розслідування вказані розбіжності не було взято до уваги, а також не було надано ним оцінку, що свідчить про неповноту розслідування.

Проаналізувавши все викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що службовим розслідуванням не було достеменно з`ясовано, чи вчиняв саме позивач порушення дисципліни, а також не встановлено належним чином обставини вчиненого правопорушення, його наслідки, ступень вини військовослужбовця, причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що оскаржуваний наказ прийнятий за наслідками службового розслідування, яке не відповідає критеріям щодо обґрунтованості та права особи на участь у процесі прийняття рішення, суд доходить висновку про протиправність наказу від 29.10.2022 №501 «Про результати службового розслідування за фактом відмови військовослужбовців батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 виконувати бойовий наказ командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 » в частині, що стосуються накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Також задоволенню підлягає і позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.10.2022 №501 в частині позбавлення позивача щомісячної премії за жовтень 2022 року та додаткової винагороди за жовтень 2022 року.

Так, відповідно до пункту 4 оскаржуваного наказу, позивача позбавлено щомісячної премії за жовтень 2022 року на підставі абзацу 3 пункту 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197.

За змістом абзацу 3 пункту 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження у військовому званні на один ступінь, позбавлення військового звання - за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром.

Зі змісту пункту 5 оскаржуваного наказу вбачається, що позивача позбавлено додаткової винагороди відповідно до підпункту 9.7 пункту 9 Окремого Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29.

Відповідно до пунктів 1, 2, 2-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Так, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої зазначеною постановою, Міністр оборони України видав Окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29, підпунктом 9.7 пункту 9 якого установлено до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 та 30 000 не включати військовослужбовців, які: відмовилися виконувати бойові накази (розпорядження) - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення, оголошене наказом командира (начальника).

З аналізу вказаних норм вбачається, що позбавлення військовослужбовців премій, додаткових винагород ставиться у залежність від скоєння ним дисциплінарних правопорушень та/або накладення дисциплінарних стягнень.

Позбавлення позивача премії за жовтень 2022 є прямим наслідком притягнення його до дисциплінарної відповідальності згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.10.2022 №501. Тому, оскільки притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності визнано судом протиправним, безпідставним є позбавлення позивача премії.

Також, з огляду на те, що судом визнано протиправним наказ, в якому оголошено про вчинене позивачем правопорушення, то й відсутні підстави для позбавлення позивача додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Суд наголошує, що в межах даної адміністративної справи судом надана оцінка виключно процедурним аспектам прийняття відповідачем оскаржуваного рішення та встановлено невідповідність останнього критеріям, які визначені частиною 2 статті 2 КАС України.

Щодо передачі відповідачем матеріалів службової перевірки до Територіального управління Державного бюро розслідувань та внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України відносно позивача, суд зазначає, що в межах даної адміністративної справи не надає оцінку наявності/відсутності допущеного порушення позивачем, адже його наявність/відсутність підлягає перевірці безпосередньо Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань.

Враховуючи все викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування наказу командира (з основної діяльності) військової частини НОМЕР_1 полковника ЗСУ ОСОБА_2 від 29.10.2022 р. № 501 Про результати службового розслідування за фактом відмови військовослужбовців батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 виконувати бойовий наказ командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 в частинах, що стосуються притягнення до дисциплінарного стягнення (п.3 зазначеного наказу), позбавлення щомісячної премії за жовтень 2022 р. (п.4 зазначеного наказу), позбавлення додаткової винагороди (п.5 зазначеного наказу) стрільця-номеру обслуги 1 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 матроса ЗСУ ОСОБА_1 .

Відтак, суд вважає за необхідне зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошові кошти за жовтень 2022 року (щомісячна премія та додаткова винагорода) в сумі, в якій не було здійснено виплати стрільцю-номеру обслуги 1 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 матросу ЗСУ ОСОБА_1 на підставі наказу командира (з основної діяльності) військової частини НОМЕР_1 полковника ЗСУ ОСОБА_2 від 29.10.2022 р. № 501 Про результати службового розслідування за фактом відмови військовослужбовців батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 виконувати бойовий наказ командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Оцінивши кожні докази, які є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , командира (з основної діяльності) полковника Збройних сил України ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира (з основної діяльності) військової частини НОМЕР_1 полковника ЗСУ ОСОБА_2 від 29.10.2022 р. № 501 Про результати службового розслідування за фактом відмови військовослужбовців батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 виконувати бойовий наказ командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 в частинах, що стосуються притягнення до дисциплінарного стягнення (п.3 зазначеного наказу), позбавлення щомісячної премії за жовтень 2022 р. (п.4 зазначеного наказу), позбавлення додаткової винагороди (п.5 зазначеного наказу) стрільця-номеру обслуги 1 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 матроса ЗСУ ОСОБА_1 .

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошові кошти за жовтень 2022 року (щомісячна премія та додаткова винагорода) в сумі, в якій не було здійснено виплати стрільцю-номеру обслуги 1 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 матросу ЗСУ ОСОБА_1 на підставі наказу командира (з основної діяльності) військової частини НОМЕР_1 полковника ЗСУ ОСОБА_2 від 29.10.2022 р. № 501 Про результати службового розслідування за фактом відмови військовослужбовців батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 виконувати бойовий наказ командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 );

командир (з основної діяльності) полковника Збройних сил України ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2

Суддя П.П. Марин