Справа № 140/6167/22
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Костюкевич С.Ф.

20 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/6167/22 пров. № А/857/2310/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 січня 2023 року у справі № 140/6167/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

20.09.2022р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної казначейської служби України, у якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність щодо невиконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2021р. у справі № 161/8568/20 про стягнення в його користь з Державного бюджету України шляхом списання з рахунку Державної казначейської служби України коштів, призначених для відшкодування моральної шкоди завданої діями органів досудового дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду в розмірі 505 000,00 грн

- зобов`язати невідкладно виконати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2021 у справі № 161/8568/20.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02.01.2023р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02.01.2023р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

18.10.2021р. рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області по справі № 161/8568/20 стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з рахунку Казначейства призначеного для відшкодування шкоди завданої діями органів досудового дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду на користь ОСОБА_1 суму в розмірі - 505 000,00 грн.

20.01.2022р. постановою Волинського апеляційного суду по справі № 161/8568/20 апеляційну скаргу прокуратури Волинської області задоволено частково: рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2021р. в даній справі змінено, а саме: виключено з другого та третього абзаців резолютивної частини слова: Державної казначейської служби України за рахунок коштів. В іншій частині рішення залишено без змін.

19.07.2022р. постановою Касаційного цивільного суду Верховного суду касаційна скарга прокуратури Волинської області по справі №161/8568/20 залишена без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2021р. у незміненій судом апеляційної інстанції частині та постанова Волинського апеляційного суду від 20.01.2022р. залишені без змін.

11.02.2022р. Луцький міськрайонний суд Волинської області видав виконавчий лист №825 про стягнення в користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України, шляхом списання з рахунку Державної казначейської служби України суми в розмірі - 505 000,00 грн., який в той же день направлено на адресу Державної казначейської служби України з описом вкладення.

Державна казначейська служба України 18.02.2022р. направила виконавчий лист у справі №161/8568/20 на адресу Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області та про вчинені дії повідомив позивача листом № 05-08-08/3998.

23.03.2022р. Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області листом № 04-10-08/1606 направив до Державної казначейської служби України пакет документів по справі №161 /8568/20, який отримано 02.05.2022р.

06.06.2022р. Державна казначейська служба України за наслідками розгляду запиту представника позивача Максимчуку Ю. щодо надання інформації на предмет виконання рішення суду за вищевказаним виконавчим листом за вих. № 5-06-06/6702 повідомила, що виконавчий лист у справі №161/8568/21 про відшкодування шкоди на користь ОСОБА_1 в розмірі - 505 000,00 грн. обліковується з 02.05.2022р. та, що безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності ознак протиправності у діях Державної казначейської служби України при виконані виконавчого листа по справі №161/8568/21.

ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІІ (із змінами), передбачено, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

В ст.25 Бюджетного кодексу України, визначено, що Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Відповідний механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення врегульований Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р. № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 45) (далі - Порядок № 845).

п.2, п.3 Порядку № 845 передбачено, що виконавчі документи - це оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Зміст зазначеного пункту кореспондується із положеннями абз.2 пп.1.п.9 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України.

п.6 Порядку № 845 передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:

-заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувана (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення);

-оригінал виконавчого документа;

-судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності);

-оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

В п.п. 2 п. 35 Порядку № 845, встановлено, що Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації): шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

У разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з п. 35 цього Порядку стягувачі подають документи, зазначені у п.6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду.

Орган Казначейства повідомляє зазначеному органу протягом п`яти робочих днів після надходження документів про їх надходження (п.36 Порядку № 845).

п. 37 Порядку № 845 передбачено, що орган прокуратури та орган державної влади, зазначені у п.36 цього Порядку, подають протягом 15 робочих днів органові Казначейства документи (відомості), що можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету і їх перерахування на рахунок стягувана.

Після закінчення такого строку орган Казначейства надсилає протягом п`яти робочих днів до Казначейства зазначені документи (відомості).

Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно п.35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету. (п.38 Порядку № 845).

п. 39 Порядку № 845 визначено, що у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з п.35 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом одного місяця з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України або виділення коштів з резервного фонду державного бюджету на зазначену мету.

Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України або рішенням про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету.

Отже, функції із безспірного списання коштів державного бюджету здійснюються Казначейством.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що рішення суду про стягнення коштів виконуються Казначейством у порядку черговості надходження виконавчих документів до органів Казначейства, а також в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.

Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік на виконання рішень за бюджетною програмою КПКВК 3504030 передбачено 150,00 млн. грн.

01.04.2022р. Постановою Кабінету Міністрів України № 401 Про спрямування коштів до резервного фонду державного бюджету відповідно до абз.2 пп.2 п. 22 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України скорочено видатки загального фонду Державного бюджету України на 2022 рік, передбачені головним розпорядникам коштів державного бюджету. Зокрема, видатки за бюджетною програмою зменшено на 15,00 млн грн.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що Державна казначейська служба України листами від 28.01.2022р. № 5-05-1-05/2265, від 02.06.2022р. № 5-05-1-05/6539, від 06.07.2022р. № 5-05-1-05/8555, від 05.08.2022р. № 5-05-1-05/10260 подала до Міністерства фінансів України пропозиції щодо збільшення бюджетних призначень за КПКВК 3504030. Міністерство фінансів України відклала безспірне списання коштів.

Міністерство фінансів України на вищевказані листи надавало відповідь, у якій зазначено, що питання збільшення бюджетних призначень Казначейству для виконання судових рішень може бути розглянуто у разі внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на відповідний рік та виходячи з можливостей дохідної частини державного бюджету, крім того вказано, що збільшення бюджетних призначень за бюджетною програмою КПКВК 3504030 є недоцільним в період воєнного часу, так як видатки державного бюджету першочергово спрямовуються на національну безпеку, оборону та на здійснення заходів пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Отже, колегія суддів зазначає, що норми Бюджетного кодексу України та Порядку № 845 безальтернативно передбачають виконання Казначейством судових рішень про стягнення коштів в порядку черговості в межах бюджетних призначень та не наділяють Державну казначейську службу України повноваженнями змінювати таку черговість.

Колегія суддів звертає увагу апелянта також на те, що у разі недостатнього фінансування для виконання рішень про стягнення коштів із бюджету, Порядок № 845 наділяє Казначейство виключно повноваженнями ініціювати перед Мінфіном питання щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України або виділення коштів з резервного фонду державного бюджету на зазначену мету, що в даному випадку здійснив відповідач неодноразово, що підтверджується листами від 28.01.2022р. № 5-05-1-05/2265, від 02.06.2022р. № 5-05-1-05/6539, від 06.07.2022р. № 5-05-1-05/8555, від 05.08.2022р. № 5-05-1-05/10260 проте такі залишені без реагування.

Стосовно покликань апелянта на постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016р. №14 «Про узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1-4 розділу ІІІ КАС України під час розгляду та вирішення адміністративних справ», колегія зазначає наступне.

ч.1 ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

ч.5 ст.242 КАС, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

ч.6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів у відповідності до вимог ч.5 ст. 242 КАС України, враховує висновки Верховного Суду, висловлені у постанові від 30.04.2020р. у справі № 804/2076/17 та у постанові від 17.11.2021р. у справі №120/4766/21.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки відповідач - Державна казначейська служба України діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 січня 2023 року у справі № 140/6167/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 20.03.2023р