Справа № 380/15662/22
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому згідно з уточненим адміністративним позовом просить суд:

- визнати незаконними рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії із зарахуванням до загального страхового стажу: періоду навчання в Українському інституті інженерів водного господарства з 1 вересня 1980 року по 14 червня 1985 року; періоду роботи в ТОВ Інжиніринговий центр (переіменовано в ТОВ Северсталь-Проект) з 01.01.2004 по 28.02.2006; періоду роботи в ВАТ Северсталь з 13.06.2006 по 28.02.2009; періоду роботи у ЗАТ Фірма СТОЇК з 01.03.2009 по 30.09.2009 року; періоду роботи в ТОВ Енергетик з 01.10.2009 по 31.10.2011 року; періоду роботи в ТОВ Северсталь-Промсервіс з 01.11.2011 по 31.12.2014; періоду роботи в ПАТ Северсталь з 01.01.2015 по 25.02.2020 року, в тому числі із зарахуванням до стажу роботи із важкими та шкідливими умовами за списком №2, відповідно до п. 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на підставі довідки від 15.12.2021 № 1290 періодів 09.06.2007-10.06.2007, 07.07.2007- 14.07.2007, 24.07.2007-05.08.2007, 07.08.2007-14.10.2007,18.10.2007-01.11.2007; на підставі довідки від 15.12.2021 №1291 періоду 06.11.2007-28.02.2009; на підставі довідки від 28.12.2021 №127-00-21/1581 періоду 01.03.2009-30.09.2009; на підставі довідки № 258 від 16.11.2021 періоду 01.10.2009-31.10.2011; на підставі довідки від 28.12.2021 № 127-00-21/1582 періоду 01.11.2011-31.01.2013; на підставі довідки від 28.12.2021 № 127-00-21/1583 періоду 01.02.2013-30.05.2013; на підставі довідки від 28.12.2021 № 127-00-21/1584 періоду 31.05.2013-31.12.2014; на підставі довідки від 15.12.2021 № 1293 періоду 01.01.2015-26.10.2015; на підставі довідки від 15.12.2021 № 1292 періоду 27.10.2015-18.01.2021.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач неодноразово звертався до відповідача з приводу призначення пенсії, оскільки він постійно працював, починаючи - 1980 року, значний період його трудової діяльності - з 2006 по 2021 року (15 років) - пов`язаний з виконання робіт із важкими та шкідливими умовами праці, що дає право на пільгову пенсію за Списком № 2. Відповідач неодноразово відмовляв у призначенні пенсії, при цьому кожна з відмов містить різну інформацію про страховий стаж ОСОБА_2 , який відповідач вважає таким, що може бути зарахований позивачу для призначення пенсії. Так, з рішення ГУ ПФ у Львівській області від 17.02.2022 № 07 страховий стаж становить 28 років 8 місяців 19 днів, пільговий стаж по списку № 1 відсутній (хоча ОСОБА_2 претендує на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2). З цього рішення також вбачається про незарахування до стажу роботи періоду навчання, оскільки в трудовій книжці не зазначено дату видачі диплома. Крім цього, із зазначеної відмови також вбачається, що йому не зараховано періоди роботи в російській федерації згідно з довідками про нараховану заробітну плату від 21.12.2021 року № 127-00-21/12-638, № 127-00-21/12-640, № 127-00-21/12-641 та від 23.11.2021 №260, у зв`язку з відсутністю інформації про сплату страхових внесків.

Ухвалою від 07.11.2022 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 20.12.2023 суд ухвалив перейти із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду справи № 380/15662/22 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою, постановленою у судовому засіданні 10.02.2023, суд залучив співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області та прийняв уточнений адміністративний позов, згідно з яким позивач просить:

- визнати незаконними рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області від 20.05.2022 № 07, відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області викладену у листі 15.07.2022 в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії із зарахуванням до загального страхового стажу: періоду навчання в Українському інституті інженерів водного господарства з 1 вересня 1980 року по 14 червня 1985 року; періоду роботи в ТОВ Інжиніринговий центр (переіменовано в ТОВ Северсталь-Проект) з 01.01.2004 по 28.02.2006; періоду роботи в ВАТ Северсталь з 13.06.2006 по 28.02.2009; періоду роботи у ЗАТ Фірма СТОЇК з 01.03.2009 по 30.09.2009; періоду роботи в ТОВ Енергетик з 01.10.2009 по 31.10.2011 року; періоду роботи в ТОВ Северсталь-Промсервіс з 01.11.2011 по 31.12.2014; періоду роботи в ПАТ Северсталь з 01.01.2015 по 25.02.2020, в тому числі із зарахуванням до стажу роботи із важкими та шкідливими умовами за списком №2, відповідно до п. 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на підставі довідки від 15.12.2021 № 1290 періодів 09.06.2007-10.06.2007, 07.07.2007- 14.07.2007, 24.07.2007-05.08.2007, 07.08.2007-14.10.2007,18.10.2007-01.11.2007; на підставі довідки від 15.12.2021 №1291 періоду 06.11.2007-28.02.2009; на підставі довідки від 28.12.2021 №127-00-21/1581 періоду 01.03.2009-30.09.2009; на підставі довідки № 258 від 16.11.2021 періоду 01.10.2009-31.10.2011; на підставі довідки від 28.12.2021 № 127-00-21/1582 періоду 01.11.2011-31.01.2013; на підставі довідки від 28.12.2021 № 127-00-21/1583 періоду 01.02.2013-30.05.2013; на підставі довідки від 28.12.2021 № 127-00-21/1584 періоду 31.05.2013-31.12.2014; на підставі довідки від 15.12.2021 № 1293 періоду 01.01.2015-26.10.2015; на підставі довідки від 15.12.2021 № 1292 періоду 27.10.2015-18.01.2021.

Відповідач 1 подав відзив на уточнену позовну заяву від 21.02.2023 (вх. № 12168), у якому зазначає, що загальний страховий стаж позивача складає 23 роки 01 місяць 20 днів, з них 04 роки 09 місяців 19 днів - період навчання в Українському ордена Дружби народів інституті інженерів водного господарства. Крім того, період роботи позивача на території російської федерації не зараховується до пільгового стажу, оскільки в довідках, виданих підприємствами, які знаходяться на території російської федерації, відсутні накази про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці та переліки посад до наказів про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці, а також в цих довідках відсутній апостиль. Таким чином, оскільки у позивача відсутній необхідний стаж роботи із шкідливими умовами праці, тому відсутні підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідач 2 подав відзив на позовну заяву від 20.03.2023 (вх. № 18389), у якому зазначає, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи позивача в російській федерації з 01.01.2004, оскільки відсутня інформація про сплату внесків до Пенсійного фонду. До пільгового стажу не зараховано період роботи відповідно до довідок від 15.12.2021 № 1290, № 1291, № 1292 та № 1293 виданих ПАТ «Северсталь», оскільки відсутні накази про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці та переліки посад до наказів про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці, періоди роботи відповідно до довідок від 28.12.2021 № 127-00-21/11- 1581, № 127-00-21/11-1582, № 127-00-21/11-1583, 127-00-21/11-1584 виданих ТОВ «Северсталь-Проект», оскільки відсутні накази про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці та переліки посад до наказів про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці. Страховий стаж позивача становить 23 роки 1 місяць 20 днів, пільговий стаж відсутній. Таким чином, оскільки у позивача відсутній необхідний страховий стаж та стаж роботи із шкідливими умовами праці, тому відсутні підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

У судовому засіданні 24.02.2023 ухвалою суду, що занесена в протокол судового засідання суд ухвалив розглянути справу в порядку і строки передбачені ст. 258 та ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 ч. 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням від 20.05.2022 № 07 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У рішенні, зокрема, вказано, що «Страховий стаж особи становить 23 роки 1 місяць 20 днів. Пільговий стаж відсутній. Результати розгляду документів, доданих до заяви:

До страхового стажу не зараховано періоди роботи в російській федерації з 01.01.2004, оскільки відсутня інформація про сплату внесків до Пенсійного фонду.

Для зарахування до страхового стажу періодів роботи в російській федерації з 01.01.2004 необхідно надати довідку з Пенсійного фонду російської федерації про сплату страхових внесків.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок), затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховуєтеся весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умова підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08,1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

До пільгового стажу не зараховано:

періоди роботи відповідно до довідок від 15.12.2021 № 1290 №1291, № 1292, №1293, виданих ПАТ "Северсталь, оскільки відсутні накази про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці та переліки посад до наказів про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці,

періоди роботи відповідно до довідок від 28.12.2021 № 127-00-21/11-1581, № 127-00-21/ 11-1582, № 127-00-21/11-158З, № 127-00-21/11-1584, виданих ТОВ "СЕВЕРСТАДЬ- ПРОЕКТ, оскільки відсутні накази про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці та передки посад до наказів про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці

Для зарахування до пільгового стажу періодів роботи, зазначених у вищевказаних довідках, необхідно накази про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці та переліки посад до наказів про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 19.07.2026.»

Вважаючи рішення відповідача протиправним та необґрунтованим, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон № 1058-IV.

Частиною 1 статті 44 Закону № 1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (зі змінами та доповненнями) (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За змістом пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_1 :

- 1980-1985 навчання в Українському інституті інженерів водного господарства;

- 08.08.1985 працював в інституті «Укргипроводхоз»;

- 13.06.1990 прийнятий на Рівненський завод тракторних агрегатів;

- 01.09.1997 переведений в ДП «Енергія»;

- 01.11.1999 звільнений з ВАГ РЗТА в порядку переведення на ЗАТ «Рівненський ливарний завод»;

- 01.11.1999 прийнятий на ЗАТ «Рівненський ливарний завод»;

- 06.05.2003 звільнений за скороченням штату;

- 22.05.2003 прийнято спеціалістом 1 категорії теплосилового бюро енергетичного відділу ООО «ССМ Инжиниринговий центр»;

- 28.02.2006 звільнений за скороченням чисельності;

- 13.06.2006 - прийнятий в ОАО «Северсталь» в коксохімічне виробництво на дільницю з ремонту енергетичного обладнання (слюсар-ремонтник 4 розряду, з 11.10.2006 - 6 розряду);

- 06.11.2007 переведений в конвеєрне виробництво на дільницю переробки металів слюсарем-ремонтником 6 розряду;

- 28.02.2009 - звільнений в порядку переведення в АО «Фирма «Стоик», куди прийнятий в цех сервісного обслуговування обладнання, дільниця переробки шлаків, також слюсарем-ремонтником 6 розряду;

- 30.09.2009 звільнений в порядку переведення в ООО «Енергетик»;

- 01.10.2009 прийнятий в ООО «Енергетик» слюсарем 6 розряду;

- 31.10.2011 переведений в ООО «Северсталь»;

- 01.11.2011 принятий по переводу в ООО Северсталь-Промсервіс;

- 01.02.2013 переведений в цех слюсарем-ремонтником 6 розряду;

- 31.05.2013 переведений в цех слюсарем- ремонтником 5 розряду;

- 01.04.2014 переведений в цех слюсарем-ремонтником 6 розряду;

- 01.05.2014 переведений в цех слюсарем-ремонтником 6 розряду;

- 31.12.2014 звільнений в порядку переведення в ООО «Северсталь»;

- 01.01.2015 прийнятий в ООО «Северсталь»;

- 27.10.2015 переведений в гальвальником 4 розряду;

- 01.01.2018 переведений в гальвальником 4 розряду;

- 01.11.2019 переведений в гальвальником 4 розряду.

Позивач на підтвердження пільгового стажу роботи долучив копії довідок, що уточнює особливий характер роботи або умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії, та підтверджує постійну зайнятість на пільговій роботі від 15.12.2021 № 1290 за період 09.06.2007-10.06.2007, 07.07.2007- 14.07.2007, 24.07.2007-05.08.2007, 07.08.2007-14.10.2007, 18.10.2007-01.11.2007; від 15.12.2021 № 1291 за період 06.11.2007-28.02.2009; від 28.12.2021 № 127-00-21/1581 за період 01.03.2009-30.09.2009; від 16.11.2021 № 258 за період 01.10.2009-31.10.2011; від 28.12.2021 № 127-00-21/1582 за період 01.11.2011-31.01.2013; від 28.12.2021 № 127-00-21/1583 за період 01.02.2013-30.05.2013; від 28.12.2021 № 127-00-21/1584 за період 31.05.2013-31.12.2014; від 15.12.2021 № 1293 за період 01.01.2015-26.10.2015; на підставі довідки від 15.12.2021 № 1292 періоду 27.10.2015-18.01.2021.

Щодо незарахування відповідачем до пільгового стажу періоду роботи у зв`язку з відсутністю документів про результати атестації робочих місць, то суд зазначає таке.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (надалі - Порядок № 383) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пунктів 4.2, 4.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

За приписами пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

У свою чергу, атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020, в результаті розгляду справи № 520/15025/16-а дійшла висновку про те, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII - "за результатами атестації робочих місць" як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

На працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні зазначила, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що атестація робочого місця є важливим елементом запобігання порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, зазначаючи, що пільгова пенсія призначається за результатами атестації робочих місць, держава не повинна покладати відповідальність за непроведення атестації, та, відповідно, надмірний тягар на пенсіонера.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Таким чином, суд відхиляє доводи відповідача з приводу відсутності підстав для зарахування періодів роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю документів про результати атестації робочих місць.

Водночас, зважаючи на те, що основним документом для підтвердження стажу роботи при вирішенні питання про призначення пенсії є трудова книжка, яка містить записи про спірні періоди роботи, відсутність атестації робочого місця не можуть бути підставою для відмови у зарахуванні до страхового та до пільгового стажу певних періодів роботи.

Окрім того, спірні періоди роботи позивача підтверджуються архівними довідками, які містяться в матеріалах справи.

Щодо відсутності інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду, суд зазначає таке.

Згідно з статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Статтею 6 вказаної Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно з абзацом 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і урядом російської федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Аналіз наведеного вище вказує на те, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховується при встановленні права на пенсію. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Як законодавством України, так і законодавством російської федерації передбачено зарахування періоду трудової діяльності до страхового стажу при умові сплати страхових внесків до Пенсійного фонду тієї країни, на території якої здійснювалась така діяльність.

Підставою для неврахування до страхового стажу позивача періоду роботи на території російської федерації слугувала обставина непідтвердження факту сплати страхових внесків за спірні періоди роботи до Пенсійного фонду.

Водночас, суд звертає увагу на принцип пропорційності, який вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів). Вказаний принцип передбачає наявність розумного співвідношення між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

Чинними міжнародними угодами визначено взаємне зарахування стажу роботи, набутого у країні - учасниці угоди відповідно до законодавства країни-роботодавця. Сам факт офіційного працевлаштування позивача підтверджується записами в трудовій книжці. Будь-яких доказів, які б підтверджували невідрахування страхових внесків до пенсійних органів рф, у суду немає.

Внаслідок відсутності інформації щодо сплати страхових внесків за спірний період позивач позбавлений соціальної захищеності та страхового стажу за період роботи на вказаному товаристві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Отже, доводи про відсутність відомостей щодо сплати страхових внесків, як підстави у відмові призначення пенсії, є протиправними, оскільки покладають на пенсіонера надмірний індивідуальний тягар.

Крім цього, позивач не повинен відповідати за ймовірне неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, оскільки за правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 17.07.2019 у справі № 144/669/17, від 20.03.2019 у справі № 688/947/17 та від 01.03.2021 по справі № 423/757/17, несплата страхувальником страхових внесків (або відсутність інформації про таку сплату в системі персоніфікованого обліку) не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що відповідач діяв протиправно, не врахувавши до загального та спеціального (пільгового) страхового стажу позивача періоду роботи в ТОВ Інжиніринговий центр (переіменовано в ТОВ Северсталь-Проект) з 01.01.2004 по 28.02.2006; періоду роботи в ВАТ Северсталь з 13.06.2006 по 28.02.2009; періоду роботи у ЗАТ Фірма СТОЇК з 01.03.2009 по 30.09.2009; періоду роботи в ТОВ Енергетик з 01.10.2009 по 31.10.2011 року; періоду роботи в ТОВ Северсталь-Промсервіс з 01.11.2011 по 31.12.2014; періоду роботи в ПАТ Северсталь з 01.01.2015 по 25.02.2020.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 20.05.2022 № 07 про відмову у призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо зарахування до загального страхового стажу періоду навчання в Українському інституті інженерів водного господарства з 1 вересня 1980 року по 14 червня 1985 року, суд зазначає таке.

Як видно з розрахунку стажу ОСОБА_1 період навчання з 1 вересня 1980 року по 14 червня 1985 року вже зараховано до страхового стажу.

Оскільки суд встановив, що періоди навчання позивача з 1 вересня 1980 року по 14 червня 1985 року зараховано до загального страхового стажу, у цій частині позовних вимог слід відмовити.

У свою чергу, щодо зобов`язання відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії, суд зазначає таке.

З практики Європейського суду слідує, що в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Правову позицію, щодо вирішення питання призначення пенсії, висловлено Верховним Судом у постанові від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17. Останнє є виключною компетенцією Пенсійного фонду, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми законодавства, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з застосуванням положень КАС України, а саме, обрання іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 12.05.2022 про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 2 статті 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із врахуванням висновків суду.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими частково, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат розподілити відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії від 20.05.2022 № 07.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до загального та спеціального (пільгового) страхового стажу періоди роботи в ТОВ Інжиніринговий центр (переіменовано в ТОВ Северсталь-Проект) з 01.01.2004 по 28.02.2006; в ВАТ Северсталь з 13.06.2006 по 28.02.2009; у ЗАТ Фірма СТОЇК з 01.03.2009 по 30.09.2009; період роботи в ТОВ Енергетик з 01.10.2009 по 31.10.2011 року; в ТОВ Северсталь-Промсервіс з 01.11.2011 по 31.12.2014; в ПАТ Северсталь з 01.01.2015 по 25.02.2020.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.05.2022 про призначення пенсії відповідно до пункту 2 статті 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із врахуванням висновків суду.

5. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

6. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 992,40 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 21.03.2023.

Суддя Кедик М.В.