Справа № 340/10230/21
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2022-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2022 року м. Дніпросправа № 340/10230/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року у справі №340/10230/21 за позовом ОСОБА_1 до Головнго управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якій просив:

1) визнати протиправними дії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №97 від 24.09.2021 року про відмову в призначенні пенсії за вислугу років в частині не зарахування до стажу роботи, яка дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII, час роботи в органах прокуратури 1 місяць 20 днів, всього 17 років 7 місяців 19 днів, час проходження військової служби у ХНУВС на посаді курсанта з 14.08.1998 по 21.06.2002 3 роки 10 місяців 7 днів, а також час роботи слідчим та на посадах начальницького складу ОВС Кіровоградської області з 22.06.2002 по 30.01.2004 1 рік 7 місяців 9 днів;

2) зобов`язати Головне управління ПФУ в Кіровоградській області визнати та зарахувати до стажу його роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII наступні періоди роботи:

- час роботи в органах прокуратури з 02.02.2004 по 21.09.2021, що складає 17 років 7 місяців 19 днів;

- час проходження військової служби у ХНУВС на посаді курсанта з 14.08.1998 по 21.06.2002, тобто 3 роки 10 місяців 7 днів;

- час роботи слідчим та на посадах начальницького складу ОВС Кіровоградської області з 22.06.2002 по 30.01.2004, тобто 1 рік 7 місяців 9 днів.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №97 від 24.09.2021 року в частині не зарахування до стажу роботи, яка дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII, час роботи в органах прокуратури 1 місяць 20 днів, всього 17 років 7 місяців 19 днів, час проходження військової служби у ХНУВС на посаді курсанта з 14.08.1998 по 21.06.2002 3 роки 10 місяців 7 днів, а також час роботи слідчим та на посадах начальницького складу ОВС Кіровоградської області з 22.06.2002 по 30.01.2004 1 рік 7 місяців 9 днів. Зобов`язано Головне управління ПФУ в Кіровоградській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII наступні періоди роботи:

- час роботи в органах прокуратури з 02.02.2004 по 21.09.2021, що складає 17 років 7 місяців 19 днів;

- час проходження військової служби у ХНУВС на посаді курсанта з 14.08.1998 по 21.06.2002, тобто 3 роки 10 місяців 7 днів;

час роботи слідчим та на посадах начальницького складу ОВС Кіровоградської області з 22.06.2002 по 30.01.2004, тобто 1 рік 7 місяців 9 днів, з урахуванням висновків суду та норм чинного законодавства.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст.311 КАС України.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами наявними в матеріалах справи, позивачем через портал електронних послуг ПФУ подано заяву про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до ч. 1 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" з наданням відповідного пакету документів.

ГУ ПФУ у Волинській області за результатами розгляду цієї заяви прийнято рішення від 24.09.2021 року № 97 про відмову в призначені пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про прокуратуру", що обґрунтовано відсутністю необхідного стажу за вислугу років. В рішенні також зазначено, що загальний страховий стаж позивача становить 22 роки 09 місяців 18 днів, в тому числі спеціальний стаж 17 років 5 місяців 29 днів (а.с.13-14).

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір щодо правомірності прийнятого відповідачем рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що ГУ ПФУ у Волинській області, діяв поза межами наданих повноважень та реалізації дискреційних функцій.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Приписами статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014, який набрав чинності 15.07.2015 (далі Закон України № 1697-VІІ) визначено засади пенсійного забезпечення працівників прокуратури, зокрема: прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років (частина перша статті 86 Закону України № 1697-VІІ).

Відповідно до частини 6 статті 86 Закону України № 1697-VІІ до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується, серед іншого, час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Згідно з положеннями частини 8 статті 86 Закону України № 1697, право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

В той же час, відповідачем на обґрунтування позиції пенсійного органу здійснено розрахунок страхового стажу позивача у відповідності до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058- IV та стажу за вислугу років згідно ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VІІ.

Так, страховий стаж позивача станом на вересень 2021 року складає 22 роки 09 місяців 18 днів. В той же час, з матеріалів справи вбачається, що пенсійним органом при обрахунку стажу позивача не зараховано стаж 5 років 4 місяці до спеціального стажу, в зв`язку з відсутністю відповідних документів.

Отже, в даному випадку пенсійним органом не враховано до стажу за вислугу років термін навчання позивача у ВНЗ - ХНУВС України, строкову військову службу та стажу служби в ОВС.

Так, нормами частини 6 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VІІ передбачено, що до стажу роботи, що дає право на пенсію згідно зі статтею 86 Закону України "Про прокуратуру" має зараховуватися зокрема, строкова військова служба.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (в редакції, чинній на час навчання позивача) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 статті 2 вищевказаного Закону визначено види військової служби, а саме; строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних, закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ передбачалося, що громадяни, які навчаються у військово-навчальних закладах, перебувають на військовій службі і не мають звань прапорщиків чи мічманів та офіцерського складу, є курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами. Навчання у військово-навчальних закладах зараховується курсантам як строкова військова служба.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про створення єдиної системи військової освіти" від 15.12.1997 № 1410 затверджено перелік вищих навчальних закладів, що входять до єдиної системи військової освіти", до якого включено вищі навчальні заклади МВС, у тому числі ХНУВС , де позивач проходив навчання у період з 14.08.1998 по 21.06.2002.

Крім того, відповідно до частин 2 та 3 статті 18 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ (в редакції, яка діяла на час навчання позивача у навчальному закладі системи МВС України), особи, прийняті на службу до міліції, в тому числі слухачі й курсанти шкіл міліції, які перебувають на військовому обліку, на час служби знімаються з нього і перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ України. Навчання у школах Міністерства внутрішніх справ України після здобуття середньої освіти прирівнюється до проходження військової служби.

Таким чином, військова служба (навчання) в училищах (інститутах) МВС України курсантів (слухачів) є строковою військовою службою і зараховується до стажу за вислугу років.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що період навчання позивача повинен бути зарахований позивачу до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії.

Також, приписами частини 6 статті ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII передбачено, що до вислуги років, що дає право на пенсію, згідно з цією статтею, зараховується, зокрема, період на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 22.06.2002 р. по 30.01.2004 р. проходив службу в органах внутрішніх справ (а.с.31).

Відповідно до абз. 2 п. 1 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 року, до рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ належать особи, які перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ і яким присвоєно спеціальні звання, встановлені законодавством.

Стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлює, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до записів у трудовій книжці позивача підтверджено службу останнього в органах внутрішніх справ з 14.08.1998 року по 30.01.2004 року (а.с.25)

Відповідно до п. 2 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів Української РСР, особам, які перебувають на службі в органах внутрішніх справ, присвоюються такі спеціальні звання:

- рядовий склад: рядовий міліції, рядовий внутрішньої служби;

- молодший начальницький склад: молодший сержант міліції, сержант міліції, старший сержант міліції, старшина міліції, молодший сержант внутрішньої служби, сержант внутрішньої служби, старший сержант внутрішньої служби, старшина внутрішньої служби, прапорщик внутрішньої служби, старший прапорщик внутрішньої служби;

- середній начальницький склад: молодший лейтенант міліції, лейтенант міліції, старший лейтенант міліції, капітан міліції, молодший лейтенант внутрішньої служби, лейтенант внутрішньої служби, старший лейтенант внутрішньої служби, капітан внутрішньої служби;

- старший начальницький склад: майор міліції, підполковник міліції, полковник міліції, майор внутрішньої служби, підполковник внутрішньої служби, полковник внутрішньої служби;

- вищий начальницький склад: генерал-майор міліції, генерал-лейтенант міліції, генерал-майор внутрішньої служби, генерал-лейтенант внутрішньої служби, генерал-полковник внутрішньої служби.

В той же час, матеріалами справи підтверджено, що позивач в зазначені періоди проходив службу у спеціальному званні: «лейнтенант» міліції, що відповідає посадам середній начальницький склад.

Враховуючи вкладене, колегія суддів вважає, що рішення пенсійного органу про відмову в призначені позивачу пенсій за вислугу років від 24.09.2021 року №97 прийнято не на підставі діючого законодавства, а тому правомірно скасовано судом першої інстанції та зобов`язано зарахувати позивачу до стажу роботи час роботи в органах прокуратури, час проходження військової служби в ХНУВС, час роботи слідчим та на посадах начальницького складу ОВС Кіровоградської області .

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року у справі №340/10230/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328-329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко