Справа № 560/5596/22
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2023-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21 березня 2023 року

справа № 560/5596/22

адміністративне провадження № К/990/645/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Ханової Р. Ф.,

cуддів - Васильєвої І. А., Юрченко В. П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області

на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 5 вересня 2022 року (суддя: Петричкович А. І.)

та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року (судді: Мацький Є. М., Сушко О. О., Залімський І. Г.)

у справі №560/5596/22

за позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Державний концерн «Укроборонпром»,

про надання дозволу на погашення суми податкового боргу,

та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки»

до Головного управління ДПС у Хмельницькій області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Державний концерн «Укроборонпром»

про визнання протиправними дій щодо встановлення податкової застави та зобов`язання виключити запис про обтяження згідно з актом опису майна, -

УСТАНОВИВ:

У травні 2022 року Головне управління ДПС у Хмельницькій області (далі - позивач, податковий орган, контролюючий орган) звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки» (яке є правонаступником Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки») (далі - відповідач, товариство, платник податку) про надання дозволу на погашення суми податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що станом на дату звернення з цим позовом платник має заборгованість по платежу до бюджету у розмірі 18 173 275,29 гривень. У визначені Податковим кодексом України строки платником не виконано обов`язку щодо сплати узгодженої суми боргу, а тому, позивач зазначає про наявність підстав для прийняття судом рішення про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Після відкриття Хмельницьким окружним адміністративним судом провадження у справі, Державне підприємство «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки» (правонаступником якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки») звернулось до суду першої інстанції із зустрічним позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Державний концерн «Укроборонпром» про визнання протиправними дій щодо встановлення податкової застави та зобов`язання виключити запис про обтяження згідно з актом опису майна.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що податковим органом порушено порядок застосування податкової застави та вказує, що на платника податку поширюються норми Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна».

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 5 вересня 2022 року, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року, адміністративний позов Головного управління ДПС у Хмельницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу залишено без задоволення.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки» до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними дій щодо встановлення податкової застави та зобов`язання виключити запис про обтяження згідно з актом опису майна задоволено.

Судові рішення мотивовані тим, що єдиним засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки» є Держава, яка відповідно володіє 100% цілісного майнового комплексу, основним видом діяльності Товариства є виробництво зброї та боєприпасів, фактично невизначене майно якого взято в податкову заставу, відповідно до акта опису майна №164/22-01-13-04-14 від 30 грудня 2021 року з не дотриманням вимог контролюючим органом пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України, Порядку №586, і порушенням пункту 87.3 статті 87 Податкового кодексу, статті 1 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» від 29 листопада 2001 року № 2864-III, що є підставою для задоволення зустрічного позову.

Також, суди зазначили, що Податковий кодекс України ставить у залежність право контролюючого органу на продаж майна, описаного в заставу, від співвідношення між сумою непогашеного боргу та достатністю вартості майна на час продажу, що не встановлено контролюючим органом (балансова чи оціночна вартість). Відсутня необхідність у реалізації усього описаного у податкову заставу майна у разі, якщо для погашення податкового боргу, існуючого станом на час вчинення таких дій, достатньо лише його часткового продажу.

Надання судом дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, або прийняття іншого рішення щодо встановлення способу погашення податкового боргу не звільняє податковий орган від обрання зваженого та розумного підходу до застосування всього дозволеного Податковим кодексом України арсеналу заходів задля забезпечення права платника податків на власність, що гарантоване Конституцією України. Дотримання таких умов вимагається задля забезпечення балансу між публічним (сплатою податкового боргу) і приватним інтересом (захист права власності платника податків).

Таким чином, суди прийшли до висновку, що опис майна, яке не може бути використане як джерела погашення податкового боргу платника податків є протиправною дією контролюючого органу при встановленні обтяження, відповідно до акта опису майна №164/22-01-13-04-14 від 30 грудня 2021 року та, відповідно, є підставою для зобов`язання контролюючого органу, вчинити дії щодо виключення обтяження відповідно до згаданого акта опису майна, враховуючи вимоги частини другої статті 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності» від 13 липня 2021 року № 1630-IX.

Не погоджуючись із зазначеними висновками суду першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДПС у Хмельницькій області подало касаційну скаргу на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 5 вересня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року.

В обґрунтування касаційної скарги податковий орган зазначає, що судами попередніх інстанції не правильно застосовані норми статей 14, 16, 19-1, 20, 59, 95 Податкового кодексу України, у подібних правовідносинах, без врахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року у справі №804/4802/16.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки» надало відзив на касаційну скаргу, в якому зазначено, що касаційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню оскільки заборгованість Товариства не є узгодженою, а в матеріалах справи відсутні відомості про здійснення податковим органом всіх заходів щодо стягнення боргу. Крім того вказали, що на підприємство поширюються норми Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна».

Третя особа, Державний концерн «Укроборонпром» надав до суду пояснення, в яких вказав, що касаційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню, оскільки податковий орган, пославшись на застосування судами попередніх інстанцій норми пункту 87.3 статті 83 Податкового кодексу України без врахування норм права у подібних правовідносинах, правовий висновок оцінки яких викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року у справі №804/4802/16, не довів подібності правовідносин та не врахував те, що обставини у справах №804/4802/16 та №560/5596/22 є різними, оскільки платники податків відносяться до різних форм власності, державної та приватної та за певних умов до таких підприємств по різному застосовується пункт 87.3 статті 83 Податкового кодексу України.

Суди попередніх інстанцій установили, що відповідно до корінця податкової вимоги форми "Ю" від 23 травня 2016 року №1955-17 загальна сума податкового боргу Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки» за узгодженими грошовими зобов`язаннями станом на 22 травня 2016 року становить за основним платежем - 7144681,04 гривень, яку позивач за первісним позовом отримав 27 травня 2016 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

24 травня 2016 року податковим органом прийнято рішення №4 про опис майна у податкову заставу Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки», яке платник отримав 10 серпня 2016 року, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Рішенням №1/13-04 від 11 листопада 2021 року Головним управлінням ДПС у Хмельницькі області вирішено відповідно до пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України здійснити погашення усієї суми податкового боргу Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки», шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах.

Відповідно до акта опису майна №164/22-01-13-04-14 від 30 грудня 2021 року, податковий керуючий, на підставі рішення заступника керівника контролюючого органу №4 від 24 травня 2016 року, провів опис майна Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки», зокрема, в графі «Найменування майна (з детальною характеристикою кожного предмета: вага, метраж, розмір, вид, колір, товарний знак, проба, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу, тощо) вказано - Комплекс загальною площею 12229,4 кв. м розміщений за адресою: Хмельницька область м. Кам`янець-Подільський, вул. Годованця, 27 (реєстраційний номер 17303677); кількість - 1; Одиниця виміру - одиниця.

Згідно в витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30 грудня 2021 року на підставі акта опису майна №164/22-01-13-04-14 від 30 грудня 2021 року встановлено обтяження - податкова застава на об`єкт нерухомого майна боржника (Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки»): комплекс загальною площею 12229,4 квадратних метрів.

Контролюючий орган виставляв інкасові доручення (розпорядження) від 10 січня 2022 року, 17 січня 2022 року, 24 січня 2022 року, 3 лютого 2022 року, 10 лютого 2022 року, 21 лютого 2022 року про стягнення податкових зобов`язань з Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки».

Направлені інкасові доручення (розпорядження) повернулись без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунку за винятком інкасових доручень №386 від 3 лютого 2022 року та №459 від 10 лютого 2022 року, якими були стягнуті кошти 0,16 гривень та 144000,00 гривень.

Згідно з Довідкою про суму заборгованості станом на 27 квітня 2022 року загальна сума заборгованості Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки» становить - 18 173 275,29 гривень, а відповідно до довідки про суму заборгованості станом на 25 серпня 2022 року загальна сума заборгованості - 11 669 836,37 гривень.

Докази повного погашення боргу після винесення податкової вимоги у 2016 році у матеріалах справи відсутні.

Генеральним директором Державного концерну «Укроборонпром» 21 червня 2012 року затверджений Перелік майна, що не включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, яке не підлягає приватизації Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки».

21 липня 2022 року Державне підприємство «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки» перетворене у Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки».

Відповідно до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки» це Товариство створене шляхом перетворення Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки» учасника Державного концерну «Укроборонпром», відповідно до Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». Єдиним засновником Товариства є держава в особі Державного концерну «Укробронпром».

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 27 липня 2022 року, Товариство має основний вид діяльності: 25.40 Виробництво зброї та боєприпасів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та доводам скаржника, Суд виходить з вимог частини першої статті 341 КАС України, згідно з якою, суд касаційної інстанції переглядає рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіряє правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, в межах заявлених вимог, Верховний Суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України зокрема передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 20.1.34 - 1 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: звертатися до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Пунктом 3 Положення про порядок віднесення майна до такого, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 29 грудня 2010 року № 1954 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 січня 2011 року за № 109/18847, далі - Положення №1954) визначено, що цілісний майновий комплекс - це об`єкт, сукупність активів якого забезпечує провадження окремої діяльності, що визначає загальнодержавне значення підприємства, на постійній і регулярній основі. Цілісними майновими комплексами можуть бути структурні підрозділи, які в установленому порядку виділяються в самостійні об`єкти. Визначення загальнодержавного значення об`єктів здійснюється відповідно до статті 5 Закону України «Про приватизацію державного майна».

Відповідно до пунктів 7 - 8 Положення №1954, на підставі матеріалів інвентаризації підприємство в п`ятиденний строк після затвердження результатів інвентаризації складає пооб`єктні переліки майна, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, яке не підлягає приватизації, та майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, за відповідними формами, наведеними в додатках 1 та 2 до цього Положення. Під час формування переліків керуються вимогами пункту 4 цього Положення та частини другої статті 5 Закону України «Про приватизацію державного майна». Зазначені переліки майна підприємство подає на затвердження до органу, уповноваженого управляти таким державним майном.

Орган, уповноважений управляти державним майном, затверджує окремо перелік майна, що включається, та перелік майна, що не включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, яке не підлягає приватизації, в строк до п`яти календарних днів після дня надходження переліків.

Згідно з пунктом 10 Положення №1954, у випадку надсилання (вручення) підприємству податкової вимоги на іншу суму податкового боргу в строк, що не перевищує один календарний рік від дати проведення повної інвентаризації, метою якої було визначення переліків майна, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, яке не підлягає приватизації, та майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, підприємство вживає заходів щодо уточнення результатів повної інвентаризації. Уточнення проводиться створеною відповідно до наказу керівника підприємства комісією шляхом інвентаризації майна, що вибуло або було придбане за час, що минув від дати повної інвентаризації до дати інвентаризації, що проводиться з метою уточнення результатів повної інвентаризації. Проведення такої інвентаризації, складення та затвердження матеріалів інвентаризації та переліків майна здійснюються в порядку, визначеному пунктами 5 - 9 цього Положення.

Відповідно до пункту 87.2 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з пунктом 87.3 статті 87 Податкового кодексу України, не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків: 87.3.1. майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави; 87.3.2. майно, яке належить на правах власності іншим особам та перебуває у володінні або користуванні платника податків, у тому числі (але не виключно) майно, передане платнику податків у лізинг, оренду, схов (відповідальне зберігання), ломбардний схов, на комісію (консигнацію); давальницька сировина, надана підприємству для переробки, крім її частини, що надається платнику податків як оплата за такі послуги, а також майно інших осіб, прийняті платником податків у заставу чи заклад, довірче та будь-які інші види агентського управління; 87.3.3. майнові права інших осіб, надані платнику податків у користування або володіння, а також немайнові права, у тому числі права інтелектуальної (промислової) власності, передані в користування такому платнику податків без права їх відчуження; 87.3.4. кошти кредитів або позик, наданих платнику податків кредитно-фінансовою установою, що обліковуються на позичкових рахунках, відкритих такому платнику податків, суми акредитивів, що виставлені на ім`я платника податків, але не відкриті, суми авансових платежів та попередньої оплати за контрактами підприємств суднобудівної промисловості (клас 35.11 група 35 КВЕД ДК 009:2005), отримані від замовників морських та річкових суден та інших плавучих засобів. 87.3.5. майно, включене до складу цілісних майнових комплексів державних підприємств, які не підлягають приватизації, у тому числі казенних підприємств. Порядок віднесення майна до такого, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, встановлюється Фондом державного майна України; 87.3.6. майно, вільний обіг якого заборонено згідно із законодавством України; 87.3.7. майно, що не може бути предметом застави відповідно до Закону України «Про заставу»; 87.3.8. кошти інших осіб, надані платнику податків у вклад (депозит) або довірче управління, а також власні кошти юридичної особи, що використовуються для виплат заборгованості з основної заробітної плати за фактично відпрацьований час фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах з такою юридичною особою.

Статтею 1 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, господарських товариств в оборонно-промисловому комплексі, визначених частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Відповідно до частини другої статті 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності» органи та посадові особи, рішенням яких накладено арешт під час здійснення виконавчого провадження, адміністративний арешт майна або передано в податкову заставу обтяжене майно, після надходження звернення про зняття з обтяженого майна арешту під час здійснення виконавчого провадження, припинення адміністративного арешту, звільнення такого майна з податкової застави від уповноваженого суб`єкта управління, підприємства або господарського товариства в оборонно-промисловому комплексі, 100 відсотків акцій якого належать державі, зобов`язані вчинити передбачені законодавством дії щодо зняття з обтяженого майна арешту під час здійснення виконавчого провадження, припинення адміністративного арешту, звільнення такого майна з податкової застави, у тому числі внести відповідні зміни до реєстрів щодо обтяженого майна.

Пунктом 89.2 статті 89 Податкового кодексу України визначено, що право податкової застави не поширюється на майно, визначене підпунктом 87.3.7 пункту 87.3 статті 87 цього Кодексу, на іпотечні активи, що належать емітенту та є забезпеченням відповідного випуску іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, на грошові доходи від цих іпотечних активів до повного виконання емітентом зобов`язань за цим випуском іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, а також на склад іпотечного покриття та грошові доходи від нього до повного виконання емітентом зобов`язань за відповідним випуском звичайних іпотечних облігацій.

Згідно з пунктом 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Відповідно до пункту 2 розділу 2 Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16 червня 2017 року №586 (далі - Порядок №586), майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису майна. Акти опису майна реєструються у журналі реєстрації актів опису майна у податкову заставу.

Згідно з пунктом 6 розділу 2 Порядку №586, у разі якщо балансову вартість такого майна не визначено, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до пункту 7 розділу 2 Порядку №586, у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість є меншою, ніж сума податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому, до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Пунктом 8 розділу 2 Порядку №586 визначено, що у разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису майна на суму, що відповідає сумі податкового боргу платника податків.

Відповідно до пункту 10 розділу 2 Порядку №586, якщо майно платника податків є неподільним і його балансова вартість більша за суму податкового боргу, таке майно підлягає опису у податкову заставу в повному обсязі.

Спірним питання, яке підлягає вирішенню під час касаційного перегляду є правильність висновків суду першої та апеляційної інстанції щодо застосування норм пункту 87.3 статті 87, пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України, Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16 червня 2017 року №586.

Надаючи правову оцінку висновкам судів, Верховний Суд звертає увагу на те, що податковим органом фактично невизначене майно Товариства, яке взято в податкову заставу, відповідно до акта опису майна №164/22-01-13-04-14 від 30 грудня 2021 року, що в свою чергу є порушенням вимог пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України та Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16 червня 2017 року №586.

Отже, аналізуючи наведені норми, суди попередніх інстанцій, правомірно дійшли висновку про те, що контролюючим органом не дотримано вимог пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України та Порядку №586 щодо визначення майна його вартості (балансова чи оціночна), яке описано в акті опису майна №164/22-01-13-04-14 від 30 грудня 2021 року, що вбачається зі змісту цього акта.

Щодо посилання скаржника на наявність підстав для застосування правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 29 січня 2019 року у справі № 804/4802/16, Суд, зазначає таке.

Предметом судового розгляду у справі № 804/4802/16 є надання дозволу на погашення суми податкового боргу Підприємства, приватної форми власності, за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі на яке не поширюється дія статті 1 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна».

Отже, спірні правовідносини у справі № 560/5596/22, і у справі № 804/4802/16, виникли за різних обставин справи, хоча і мають досить схожий привід - надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Доводи скаржника про те, що правовідносини у цій справі є подібними до справи №804/4802/16 з огляду на те, що Верховний Суд вирішував питання надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, є безпідставними, оскільки висновок Верховного Суду у справі №804/4802/16 ґрунтується на аналізі норм пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України з урахуванням чітко визначеного майна, яке описано в Акті опису майна та за відсутності оскарження дій податкового органу, щодо складання самого акту опису майна, а тому сформульований Верховним Судом висновок з цього питання підставно не застосований судами попередніх інстанції у справі, що переглядається..

Суд визнає неоднакове застосування положень пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України у справах № 804/4802/16 та № 560/5596/22, з огляду на їх правову природу, а тому підстави для застосування правової позиції у справі № 804/4802/16 під час розгляду справи № 560/5595/22 відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, ураховуючи вищевикладене, рішення суду першої та апеляційної інстанцій про відмову в задоволенні первісного позову податкового органу та задоволення зустрічного позову Товариства, є такими, що винесені на підставі правильно застосованих норм матеріального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишенню без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 5 вересня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Р. Ф. Ханова

Судді І. А. Васильєва

В. П. Юрченко