Справа № 130/1487/22
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 130/1487/22

Головуючий у 1-й інстанції: Мультян М.Б.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

20 березня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Жмеринські електричні мережі" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Жмеринські електричні мережі", в якому просив:

-визнати протиправними дії АТ "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Жмеринські електричні мережі" щодо ненадання публічної інформації, що запитувалася з приводу відключення від енергопостачання помешкання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ;

-зобов`язати АТ "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Жмеринські електричні мережі" надати на інформацію, що запитувалася та поновити незаконно відключене енергопостачання помешкання за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року позов задоволено частково:

-визнано протиправною бездіяльність АТ "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Жмеринські електричні мережі" щодо ненадання публічної інформації за запитом ОСОБА_1 за вх. №СО-53/М-27 від 11.07.2022;

-зобов`язано АТ "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Жмеринські електричні мережі" повторно розглянути запит на інформацію ОСОБА_1 за вх. №СО-53/М-27 від 11.07.2022, із урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Частково не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції а частині щодо відмови в задоволенні позовних вимог про зобов`язання АТ "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Жмеринські електричні мережі" надати інформацію щодо відключення від енергопостачання помешкання розташованого за адресою АДРЕСА_1 та прийняти в цій частині нову постанову, якою зобов`язати відповідача надати інформацію щодо відключення від енергопостачання помешкання розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.07.2022 на адресу АТ"Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Жмеринські електричні мережі" надійшов запит ОСОБА_1 , який датований 09.07.2022, на отримання публічної інформації щодо причин відключення його помешкання від електроенергії. Також у даній заяві просив відновити постачання електроенергії до його помешкання.

Однак, як стверджує позивач, відповідачем у встановлений законом строк відповіді на запит про надання інформації не надано.

Вказане слугувало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частини 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст.5 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992р. №2657-XII регламентовано, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Порядок же здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес безпосередньо визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011р. №2939-VI.

За визначенням наведеним у ст.1 вказаного Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про доступ до публічної інформації", суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

П.1 ч.1 ст.13 Закону №2939-VI унормовано, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Ч.1 ст.14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" закріплено, що розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (стаття 5 Закону2939-VI).

Статтею 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

У відповідності до ст.20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше 5-ти робочих днів з дня отримання запиту.

У частині 1 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" закріплено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту зокрема в таких випадках розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

При цьому, за нормами ч. 3 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Так, з матеріалів справи з`ясовано, що 09.07.2022 ОСОБА_1 на адресу відповідача направлено запит, в якому останній просив надати інформацію щодо причин відключення його помешкання від електроенергії. Також у заяві висловлено прохання про відновлення постачання електроенергії до помешкання позивача.

Вказаний запит надійшов на адресу відповідача 11.07.2022, що не заперечується сторонами у справі.

В матеріалах справи міститься службова записка АТ "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Жмеринські електричні мережі" від 09.08.2022 № СО-53-288, якою надана відповідь на заяву ОСОБА_1 від 11.07.2022.

Як вбачається зі змісту службової записки, директором СО "Жмеринські ЕМ" повідомлено наступну інформацію: "На підставі п.п. 1.2.7 ПРРЕЕ. Постачання електричної енергії електричної здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання енергії споживачу, який розробляється постачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

На підставі п.п. 2.1.8 Для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має надати оператору системи такі документи:

-копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера або реєстраційного номера картки платника податків або копію паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади і мають відмітку у паспорті);

-копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта), право на розміщення електроустановок на території здійснення господарської діяльності розподілу/передачі електричної енергії (у разі відсутності об`єкта споживача)".

В той же час, будь-яких доказів надіслання та/чи вручення цієї відповіді, відповідач ні суду першої, ні апеляційної інстанції не надав.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції в тій частині, що в даному випадку має місце протиправна бездіяльність відповідача щодо ненадання публічної інформації за запитом ОСОБА_1 за вх. №СО-53/М-27 від 11.07.2022.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача надати запитувану інформацію, колегія суддів вказує на наступне.

Верховний Суд у постанові від 18.07.2018 у справі № 821/3514/15-а зазначив, що належними способами захисту вважаються ті способи, які прямо передбачені законом або спеціальною нормою, аналіз якої дає змогу обрати такий спосіб захисту, який дає змогу забезпечити виконання її приписів.

Європейський Суд з прав людини у своїй усталеній практиці пов`язує визначення ефективного судового захисту саме з відповідним змістом заявлених позовних вимог, тобто з визначенням належного способу захисту порушених прав, свобод та інтересів особи.

Як обгруновано зазначено судом першої інстанції, відповідь (службову записку) АТ "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Жмеринські електричні мережі" не вважати повною та точною, оскільки не містить запитуваної інформації, зокрема заявнику не було повідомлено про причини відключення його помешкання від електроенергії, а лише перераховано документи, які необхідно надати для укладення договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії.

Отже, на думку колегії суддів, в даному випадку, протиправна бездіяльність відповідача, полягає у ненаданні запитуваної інформації, а отже належним, ефективним та достатнім способом відновлення прав позивача на отримання публічної інформації буде зобов`язання відповідача надати (направити) останньому, відповідь на запит, а не повторно розглянути запит, як вказав суд першої інстанції.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За правилами ч.4 ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити в резолютивній частині.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 304, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року змінити.

Викласти абзац третій резолютивної частини в іншій редакції:

"Зобов`язати Акціонерне товариство "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Жмеринські електричні мережі" в найкоротші строки надати ОСОБА_1 відповідь на запит про інформацію щодо відключення від енергопостачання помешкання розташованого за адресою АДРЕСА_1 ".

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Смілянець Е. С.