Справа № 280/1232/22
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2023 року м. Дніпросправа № 280/1232/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 р. (суддя: Чернова Ж.М) в адміністративній справі №280/1232/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позову зазначила про протиправну відмову їй у виплаті, передбаченої пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», допомоги з підстави відсутності необхідного спеціального стажу роботи.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №178 від 01 липня 2021 р. яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні грошової допомоги в розмірі десяти пенсій. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Скаржник просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Скаргу обґрунтовує тим, що у позивачки стаж роботи, що дає їй право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» складає

21 р. 06 місяців 06 днів (період з 01 жовтня 1999 р. по дату призначення пенсії). Зарахувати її період роботи з 26 серпня 1987 р. по 01 жовтня 1999 р. до спеціального стажу неможливо, оскільки в цей час вона не працювала у закладі, визначеному Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 р. №909. Викладене свідчить про відсутність в ОСОБА_1 стажу роботи, необхідного для отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У поданому відзиві на апеляційну скаргу вказано про необхідність залишення її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обгрунтоване.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд першої інстанції встановив, що з 07 квітня 2021 р. ОСОБА_1 призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 24 червня 2021 р. ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про виплату їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №178 від 01 липня 2021 р. ОСОБА_1 відмовлено у нарахуванні та виплаті даної грошової допомоги з підстав відсутності в неї необхідної кількості стажу, передбаченого пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на виплату, передбаченої пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» одноразової грошової допомоги, оскільки на дату призначення їй пенсії за віком вона працювала на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, має необхідний спеціальний стаж, будь-яку пенсію до призначення пенсії за віком не отримувала.

Колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту «е» частини першої статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом па день її призначення.

Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1191 визначено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної і комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 р. №909.

Таким чином, законодавцем визначені наступні умови нарахування та виплати одноразової грошової допомоги: 1) якщо пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначається після 1 жовтня 2011 року (п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191); 2) якщо на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особа працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; 3) якщо страховий стаж на зазначених посадах становить 35 років для чоловіків, 30 років - для жінок; 4) якщо до цього особа не отримувала будь-яку пенсію.

Спірним при розгляді позову ОСОБА_1 є питання наявності у неї спеціального стажу роботи, необхідного для отримання грошової допомоги, який за законом складає 30 років.

У Рішенні №178 від 01 липня 2021 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області розраховано стаж позивачки за період її роботи на посаді викладача в Комунальному закладі "Запорізький фаховий музичний коледж ім. П.І. Майбороди", що становить 21 рік 6 місяців 6 днів (а.с.11). Відносно періоду роботи з 26 серпня 1987 р. по 01 жовтня 1999 р. вказано про неможливість визначення до якої категорії закладів освіти визначених в Постанові №909 відносилося Мелітопольське училище культури в якому вона працювала викладачем.

Як вбачається з наявних у справи письмових доказів, ОСОБА_1 в період з 26 серпня 1987 р. по 01 жовтня 1999 р. працювала на посаді викладача у Мелітопольському культурно - освітньому училищі, що було підлегле Запорізькому обласному управлінню культури та відносилося до системи середніх спеціальних навчальних закладів, з 02 листопада 1990 р. було перейменоване в Мелітопольське училище культури; в період з 01 жовтня 1999 р. по дату призначення пенсії - 07 квітня 2021 р. та пізніше на посаді викладача у Комунальному закладі «Запорізький фаховий музичний коледж ім. П.І. Майбороди», що відноситься до закладів вищої освіти.

Переліком № 909 установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років - вищі навчальні заклади I - II рівнів акредитації, професійно-технічні навчальні заклади: директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

На спірні правовідносини розповсюджуються також дія Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000р. №963, який відносить посаду викладач та концертмейстер до педагогічних посад.

Суд апеляційної інстанції вважає, що період роботи позивача на посаді викладача у Мелітопольському культурно - освітньому училищі, що з 02 листопада 1990 р. було перейменоване в Мелітопольське училище культури з 26 серпня 1987 р. по 01 жовтня 1999 р. (12 років 6 місяців 6 днів) підлягає зарахуванню до її пільгового стажу роботи у розумінні п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи наявність у позивача стажу роботи, що дає їй право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - 33 роки 7 місяців 12 днів (період з 26 серпня 1987 р. по 01 жовтня 1999 р. та з 01 жовтня 1999 р. по дату призначення пенсії), наявні підстави для нарахування та виплати їй грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 грудня 2020 р. у справі № 456/2087/16-а.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 р. в адміністративній справі №280/1232/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 14 березня 2023 р. і касаційному оскарженню не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук