Справа № 160/20223/22
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2023-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської у місті ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -
21 грудня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 звернулися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської у місті ради, в якому позивачі просять суд:
- визнати незаконними дії Управління праці та соціального захисту виконавчого комітетму Покровської у місті ради щодо призупинення статусу ВПО ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;
- поновити статус ВПО ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.12.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Не погоджуючись з позовними вимогами, відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив про те, що позивач неодаразово зверталась до Управління праці та соціального захисту населення з заявами про поновлення виплати допомоги на проживання. Управлінням були зроблені запити до державних органів про інформацію, яка б свідчила про фактичне проживання позивача за адресою реєстрації та, відповідно, позивачу було надана відповідь, в якій позивачу пояснили, що інформація, наявна в Управлінні праці та соціального захисту населення, не підтверджує переміщення позивача у результаті збройного конфлікту, що є підставою для надання особі статусу внутрішньо переміщеної особи та виплати допомоги на проживання, як цього вимагає Закон.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом з матеріалів справи встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України (паспорт № НОМЕР_1 ), РНОКПП НОМЕР_2 .
Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 22.04.2022 року, позивач є матір`ю неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
21.04.2022 року ОСОБА_1 через мобільний додаток Порталу Дія до відповідача було подано заяву про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
06.06.2022 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про видачу довідки ВПО в паперовому вигляді та в інтересах своєї доньки ОСОБА_2 з заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, де зазначила: «останнє задеклароване/зареєстроване місця проживання внутрішньо переміщеної особи з місця переміщення: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ».
14.06.2022 року позивач звернулась до відповідача з заявою про надання допомоги ВПО на проживання їй та її дитини.
Рішенням від 20.06.2022 року про призначення допомоги переміщеним особам на проживання ОСОБА_1 було призначено допомогу ВПО в сумі 5000,00 грн. (3000.00 грн. на дитину та 2000,00 грн. на дорослого)

Рішенням від 05.07.2022 року про припинення допомоги переміщеним особам на проживання було припинено виплату допомоги переміщеним особам на проживання у зв`язку з виявленням уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомога, та був наданий час для надання документів які б підтверджували переміщення території адміністративно-територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії.

Відповідно до пп.5 п. 1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10. 2014 року №1706-VII, Рішеннями від 05 серпня 2022 року про скасування дії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб скасовано дії довідок №1210- від 10.06.2022, яка була видана ОСОБА_2 , та №1210- від 21.04.2022, яка була видана ОСОБА_1 .

14.09.2022 року позивач звернулась до Управління праці та соціального захисту населення з заявою щодо відновлення виплати допомоги внутрішньо переміщеним особам.

Листом від 26.09.2022 року №01-16/6822 про розгляд заяви, позивача було повідомлено про те, що 05.07.2022 року її було запрошено до Управління раці та соціального захисту населення для зясування питання про достовірність інформації щодо фактичного проживання на початок воєних дій та законності призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Проте від надання будь-яких пояснень та документів, які б свідчили про переміщення, підписання та отримання акту позивач відмовилась. Також в листі було зазначено, що питання відновлення виплати допомоги не підлягає повторному розгляду на підставі ст. 8 Закону України «Про звернення громадян».

Також, 19.09.2022 року позивач звернулась до Управління праці та соціального захисту населення з заявою щодо відновлення виплати допомоги внутрішньо-переміщеним особам, відновлення довідки внутрішньо-переміщеним особам. До заяви позивач долучила акт №54 від 08.09.2022 про фактичне місце проживання особи, де зазначено, що позивач разом з донькою зареєстрована та фактично проживала до початку бойових дій за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Листом від 21.09.2022 року № 01-16/6736 про розгляд заяви позивача було повідомлено про те, що на отримання довідки мають право особи, які після введення Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» воєнного стану перемістилися з території адміністративно-територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії та яка визначена в переліку, затвердженому Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204-р «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка». Довідки про взяття на облік внутрішньо перемішених осіб на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скасовані на підставі пп.5 п.1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо перемішених осіб» від 20.10.2014 №1706-VII, а саме: особа подала завідомо недостовірні відомості. Також в листі було зазначено, що наданий позивачем як додатковий доказ внутрішнього переміщення акт №54 про фактичне місце проживання особи від 08.09.2022 також свідчить про фактичне місце проживання до початку бойових дій за місцем реєстрації, тобто даний акт підтверджує проживання не за місцем реєстрації на початок бойових дій. А надана позивачем декларація №001-ОН59-ММАО від 06.06.2022 про вибір лікаря ОСОБА_3 КНП «ЦПМСД№3» КМР на отримання медичної допомоги не підтверджує фактичного проживання за місцем реєстрації в с.Велика Костромка, Криворізький район на початок бойових дій.

На заяву позивача від 10.11.2022 про відновлення виплати допомоги внутрішньо переміщеним особам було надано інформацію, що її заява від 31.10.2022 знаходиться на розгляді та відповідно розгляду заяви були зроблені запити до державних органів про інформацію, яка б свідчила про фактичне проживання її за адресою реєстрації.

Також, 09.11.2022 року Управлінням праці та соціального захисту населення було зроблено запит до закладу охорони здоров`я про інформацію щодо місця проживання ОСОБА_1 з донькою та 29.11.2022 року було отримано відповідь про фактичне місце проживання і за адресою реєстрації і за адресою фактичного місця проживання (згідно з деклараціями) - інформації щодо відвідувань патронатною сестрою не надано.

02.11.2022 року Управлінням праці та соціального захисту населення було зроблено запит до виконавчого комітету Зеленодольської міської ради, щодо уточнення періоду фактичного проживання ОСОБА_1 з донькою та 29.11.2022 було отримано відповідь, що дана особа з донькою проживала за місцем реєстрації до 24.02.2022.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 08.11.2022 року позивач звернулась з заявою до Головного управління Національної соціальної сервісної служби у Дніпропетровській області.

Головним управлінням Національної соціальної сервісної служби у Дніпропетровській області листом № 0004-02-05/330 09.11.2022р. Управлінню праці та соціального захисту населення виконкому Покровської районної в місті було рекомендовано призначити позивачу та її дитині допомогу на проживання відповідно до абзаців 5 та 8 пункту 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», починаючи з травня 2022р.

Також, листом від 30.11.2022 №01-16/8464 відповідачем по справі було надано відповідь на чергову заяву від 31.10.2022 про відновлення виплати допомоги на проживання, де позивачу пояснили, що інформація, наявна в управлінні праці та соціального захисту населення, не підтверджує переміщення у результаті наслідків збройного конфлікту, що є підставою для надання особі статусу внутрішньо переміщеної особи та виплати допомоги на проживання, як цього вимагає Закон. Інших документів, які б підтверджували внутрішнє переміщення з території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 Закону №1706, позивачем не надано.

Вважаючи дії Управління праці та соціального захисту виконавчого комітету Покровської у місті ради щодо призупинення статусу ВПО ОСОБА_1 та ОСОБА_2 протиправними, позивачі звернулись до суду з цим позовом.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлені Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року №1706-VII (надалі - Закон №1706-VII).

Відповідно до ст.1 Закону №1706-VII від 20.10.2014 року внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Частинами 1, 2 ст. 4 Закону №1706-VII від 20.10.2014 року факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону №1706-VII від 20.10.2014 року, адресою фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи може бути адреса відповідного місця компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (адреса містечка із збірних модулів, гуртожитку, оздоровчого табору, будинку відпочинку, санаторію, пансіонату, готелю тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону №1706-VII від 20.10.2014 року, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 12 Закону №1706-VII, підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа:

1) подала заяву про відмову від довідки;

2) скоїла кримінальне правопорушення: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; вчинення кримінального правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку або військового кримінального правопорушення;

3) повернулася до покинутого місця постійного проживання;

4) виїхала на постійне місце проживання за кордон;

5) подала завідомо недостовірні відомості.

Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення (абз.7 частини першої статті 12 Закону №1706-VII).

Кабінетом міністрів України прийнято постанову №332 від 20.03.2022 року «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Необхідно зазначити, що постанова КМУ «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 1 жовтня 2014 року № 505 втратила чинність на підставі Постанови КМ № 332 від 20.03.2022 року.

Тобто, єдиним нормативно-правовим актом, який встановлює порядок призначення допомоги внутрішньо переміщеним особам є Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджений Постановою КМУ від 22.03.2022 року №332 (надалі - Постанова №332).

Відповідно до абз. 1, 2 п. 2 Постанови №332, допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року № 204.

Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб".

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509 (далі - Порядок №509).

Пунктом 2 Порядку №509 визначено, що для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 509, заява про взяття на облік повинна містити таку інформацію про заявника, зокрема, відомості про зареєстроване та фактичне місце проживання.

Як фактичне місце проживання/перебування не можуть зазначатися адреси (місцезнаходження) органів державної влади, місцевого самоврядування, юридичних осіб публічного права, їх підрозділів, будь-яких інших приміщень, за якими внутрішньо переміщені особи фактично не проживають.

Пунктом 7-1 Порядку № 509 визначено, що у разі наявності підстав, передбачених статтею 12 Закону, МВС, Національна поліція, ДМС, СБУ, Адміністрація Держприкордонслужби, Мінфін подають уповноваженому органу відповідну інформацію для прийняття рішення щодо зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб.

Пунктом 3 Постанови №332 встановлено, що допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 року включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах:

для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;

для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022 року включно, надається починаючи з березня 2022 року.

Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 року отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг".

Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.

Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 року у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Отже, як вбачається зі змісту Порядку №332, пунктом 2 передбачено коло осіб, яким надається допомога, а пункт 3 містить деякі виключення, коли така допомога не надається.

Так, з пункту 2 Порядку №332 вбачається, що допомога надається, зокрема, особам, які перемістилися з території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року № 204.

З аналізу вказаної норми можна зробити висновок, що особа має право на допомогу, визначену Порядком №332, якщо вона перемістилась з території, яка відповідає двом умовам: на цій території проводяться бойові дії та ця територія визначена в переліку, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року № 204.

Разом з тим, пункт 3 доповнено абзацом згідно з Постановою КМУ №457 від 16.04.2022 року, в який внесено зміни Постановами КМУ № 507 від 29.04.2022 року та № 602 від 17.05.2022 року, який застосовується з 01 травня 2022 року.

Так, починаючи з травня 2022 року допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали до 20 травня 2022 р. заявку на відшкодування відповідних втрат, зокрема засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), або за умови подання документального підтвердження від органів місцевого самоврядування факту пошкодження/знищення нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації.

Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2022 р. № 562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі - затверджується Мінреінтеграції за погодженням з Міноборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Суд зазначає, що наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28 квітня 2022 року №80), затверджено Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 30.04.2022 року, відповідно до якого - Зеленодольську міську територіальну громаду (с. Велика Костромка) Криворізького району Дніпропетровської області області включено до зазначеного переліку.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Мінінстрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» № 509, підтвердженням місця реєстації, зокрема, є: документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини.

З матеріалів справи встановлено, що факт реєстрації позивача на території проведення бойових дій підтверджено паспортними даними ОСОБА_1 та актом №54 від 08.09.2022 року про фактичне місце проживання особи, де зазначено, що позивач разом з її неповнолітньою дитиною ОСОБА_2 фактично проживали до початку бойових дій до 24.02 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що позивач разом з дитиною перемістились з території, що розтошована в районі проведення воєнних (бойових) дій та або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом, а тому позивач та її дитина належать до кола осіб, що мають право на допомогу відповідно до Порядку №332.

Суд звертає увагу, що Порядок № 332 не містить положень щодо часу, коли особа має внутрішньо переміститись, або факту повторності такого переміщення, для того, щоб вона мала право на допомогу. Позивач та її дитина не підпадають під виключення, чинні на час спірних правовідносин, та не належать до кола внутрішньо переміщених осіб, допомога яким не надається.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач та її дитина має право на поновлення статус внутрішньо переміщених осіб та поновлення допомоги на проживання згідно з Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим Постановою КМУ від 20 березня 2022 року №332.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (частина третя статті 245 КАС України).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Суд зазначає, що права позивача та її дитини порушені саме протиправним рішенням відповідача від 05.07.2022 року про припинення допомоги переміщеним особам на проживання, а не діями щодо призупинення статусу ВПО.

Відповідно до ч.2ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним: визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської у місті ради від 05.07.2022 року та зобов`язати відповідача поновити статус ВПО ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та призначити (відновити) допомогу на проживання внутрішньо перемішеним особам відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою КМУ від 20 березня 2022 року №332.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене суд, дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої та третьої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської у місті ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської у місті ради від 05.07.2022 року про припинення допомоги переміщеним особам на проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської у місті ради поновити статус внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та призначити (відновити) допомогу на проживання внутрішньо перемішеним особам відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою КМУ від 20 березня 2022 року №332.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської у місті ради на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник