Справа № 500/283/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог

Справа № 500/283/23

15 березня 2023 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх прав в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01 листопада 2021 року доплати в розмірі 2000,00 гривень до пенсії згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 листопада 2021 року щомісячну доплату у розмірі 2000,00 гривень згідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб в повному обсязі з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 06.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 09.03.2023 позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження у справі та встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, у такий спосіб: 1) подати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення з даним позовом.

На виконання вказаної ухвали суду від позивача надійшла заява про поновлення пропущеного процесуального строку, мотивована тим, що перебіг строку звернення до суду став відомий позивачу про порушене право на доплату в розмірі 2000,00 гривень згідно Постанови КМУ №713 від 14.07.2021р. фактично з моменту отримання листа - відповіді за вих. №26.01.2023 1900-0202-8/3555 у якому вказано конкретну підставу та дату припинення виплати доплати. Позивач вважає, що саме з цього часу починається перебіг строку звернення до суду у відповідності до ч.2 ст.122 КАС України, згідно з якою у випадку, якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом. Крім цього, позивач просить врахувати, що з 01.11.2021 неодноразово хворів та лікувався в медичному закладі, а саме в поліклініці та лікарні з поліклінікою ТМО МВС України, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 09.03.2023, а також те, що у листопаді та грудні 2022 позивач перебував закордоном, та відповідно вихідні та святкові дні січня, що, на думку позивача, унеможливило йому своєчасно звернутись з позовною заявою до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Однак, вказані доводи суд вважає необґрунтованими, враховуючи таке.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише покликатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Також суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Разом з тим, суд наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий (її зміна в сторону збільшення чи в сторону зменшення) особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Як слідує з матеріалів справи, факт припинення виплати позивачу щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн, передбаченої Постановою №713 КМУ, підтверджується перерахунком пенсії від 06.01.2023 станом з 01.11.2021.

Однак, позивач до суду з зазначеним адміністративним позовом звернувся 30.01.2023, тобто з порушенням шестимісячного строку встановленого частиною другою статті 122 КАС України, відповідно пропущений строк звернення до суду.

При цьому, суд вважає, що отримання позивачем листа відповідача від 26.01.2023 у відповідь на його звернення не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш як через рік після отримання пенсії за листопад 2021 року.

Такий висновок відповідає правовій позиції Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, яка викладена в постанові від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19.

Крім того, аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Щодо доводів позивача про перебування на стаціонарному та амбулаторному лікуванні суд зазначає наступне.

Відповідно до офіційного визначення амбулаторне лікування - організація медичної допомоги в медичному закладі хворим, що приходять у медичний заклад.

Амбулаторне лікування - лікування, проведене на дому або при відвідуванні самими хворими лікувального закладу (на відміну від стаціонарного лікування, здійснюваного з поміщенням пацієнта в лікарню).

Виписка із медичної карти амбулаторного хворого носить інформаційний характер щодо діагнозу основного захворювання, супутніх захворювань, короткий анамнез, діагностичні дослідження, перебіг хвороби, проведене лікування, лікувальні і трудові рекомендації та не засвідчує тимчасову непрацездатність особи.

Тобто, на думку суду, амбулаторне лікування не може бути перешкодою для звернення до суду за захистом своїх прав.

Також, суд вважає, що не може бути перешкодою перебування позивача за кордоном у листопаді та грудні 2022, так як починаючи з 01.11.2021 і до дати звернення до суду, позивач не був позбавлений можливості звернутися до суду у строки, визначені ст. 122 КАС України.

Стосовно доводів позивача про вихідні та святкові дні січня, суд зазначає, що відповідно до частини 6 статті 6 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року, у період дії воєнного стану не застосовуються норми статті 53, частини першої статті 65, частин третьої - п`ятої статті 67, статей 71, 73, 78-1 Кодексу законів про працю України та частини другої статті 5 Закону України "Про відпустки".

Таким чином, будь - яких підстав, які б свідчили про існування об`єктивних перешкод для звернення до суду із даною позовною заявою у шестимісячний строк позивач не надав, а суд не здобув.

З огляду на зазначене, позивач не навів жодних поважних причин, у зв`язку з якими суд міг б дійти висновку про поновлення встановленого законом процесуального строку. Будь-яких інших причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б можна було визнати поважними, позивач не вказав, а суд не встановив.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Водночас, пунктом 8 частини першої статті 240 КАС визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Крім цього, частиною п`ятнадцятою ст. 171 КАС України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Враховуючи те, що поважних та об`єктивних причин пропуску строку звернення до суду з позовом позивачем не зазначено та в ході судового розгляду справи таких не встановлено, суд приходить до висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин положень статті 123 КАС України та залишення частини позовних вимог ОСОБА_1 , а саме: за період з 01.11.2021 по 29.07.2022, - без розгляду.

При цьому суд зазначає, що залишення частини позовних вимог без розгляду - це форма закінчення розгляду судової справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають такому розгляду справи, однак можуть бути усунуті в майбутньому, що, як наслідок, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду із вказаними позовними вимогами, у передбачений законом спосіб.

Керуючись 122, 123, 240, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду в частині позовних вимог: про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01.11.2021 по 29.07.2022 доплати в розмірі 2000,00 гривень до пенсії згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.11.2021 по 29.07.2022 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 гривень згідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб в повному обсязі з урахуванням раніше виплачених сум. .

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуюча суддя Дерех Н.В.