Справа № 399/577/22
Суддя: Лях М. М.
Дата ухвалення: 2023-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 399/577/22
Провадження № 2-а/399/4/2023
РІШЕННЯ
Іменем України

03 березня 2023 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судових засідань Гриценко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Кременчук ДПП в Полтавській області, поліцейського взводу 2 роти 4 УПП в м. Кременчук ДПП в Полтавській області Черевка Миколи Петровича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Представник позивача адвокат Охріменко В.Б. звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 586890 від 28.09.2022. Просив поновити строк на оскарження вказаної постанови та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування позову зазначив, що 28 вересня 2022 року поліцейським взводу 2 роти 4 УПП в м. Кременчук ДПП в Полтавській області Черевком М.П. винесено постанову серії БАБ № 586890, згідно якої 28.09.2022 о 02.44 год. в м. Кременчук на перехресті вулиць Київська-Вадима Пугачова водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем HONDA CRV, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ НВФ «Хела-Агро» не виконав вимогу п. 5.18 ПДР України «Напрямок руху по смузі» та здійснив поворот ліворуч, де дозволено рух лише прямо, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того, під час перевірки було виявлено, що державний номер авто, яким керував водій ОСОБА_1 , не належить даному ТЗ, чим порушено вимоги п.п. 2.9 в) ПДР України, тобто ним вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП. Також, водій ОСОБА_1 керував автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п.п. 2.1 а) ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. За вчинення вказаних правопорушень на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20400 грн.
Вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки на даний час ОСОБА_1 є військовослужбовцем, автомобіль був перефарбований в колір хакі та використовувався для виконання завдань, поставлених командуванням частини НОМЕР_2 . Крім того, в оскаржуваній постанові не зазначено документ, на підставі якого ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортними засобами. Разом з тим, в порушення вимог законодавства, йому не було роз`яснено права під час розгляду справи та не надано відеодоказів вчинення ним адміністративних правопорушень. Вказані обставини змусили його звернутися до суду.

У клопотанні про поновлення строку оскарження вказав, що на місці зупинки ОСОБА_1 копію постанови не було вручено, хоча в ній міститься відмітка про ознайомлення з постановою. За місцем проживання йому копія постанови, також, не надсилалась. Враховуючи, що ОСОБА_1 знаходиться на військовій службі в зоні бойових дій, він був позбавлений можливості оскаржити постанову в установлений законом строк. Просив визнати причини пропуску поважними та поновити строк на оскарження постанови.

Ухвалою від 31 жовтня 2022 року в справі відкрите спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду.
Ухвалою суду від 29 листопада 2022 року залучено до участі у справі в якості відповідача Управління патрульної поліції у м. Кременчук ДПП в Полтавській області та виключено їх з кола третіх осіб у справі.
Позивач ОСОБА_1 на його представник адвокат Охріменко В.Б. в судове засідання не з`явились, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив суд справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позові. Крім того, просив врахувати пояснення на відзив, в яких зазначив, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , був наданий їхньому підрозділу безкоштовно для виконання бойових завдань, в зв`язку з чим він був перефарбований в колір хакі та на ньому були розміщені відповідні наклейки, які символізують техніку ЗСУ. До м. Кременчук ОСОБА_1 потрапив випадково, оскільки з`явилась можливість провести технічне обслуговування автомобіля. Під час руху по вул. Вадима Пугачова в м. Кременчук Полтавської області в нічний час він був осліплений зустрічним транспортом, тому не помітив знак 5.18 «Напрямок руху по смузі». Додатково пояснив, що постанова Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортними засобами, була скасована постановою Кропивницького апеляційного суду від 07.10.2022.
Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Кременчук ДПП в Полтавській області в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. 28.11.2022 надіслав на електронну адресу суду відзив, в якому зазначив, що порушення ОСОБА_1 ПДР, а саме, вимоги дорожнього знаку 5.18 «Напрямок руху по смузі» підтверджено відеозаписом з відеореєстратора, встановленого в службовому автомобілі поліції та відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського ОСОБА_2 , якими спростовуються твердження ОСОБА_1 стосовно того, що правила дорожнього руху він не порушував, що на місці зупинки йому не було роз`яснено його права. Як вбачається з відеозаписів, на місці зупинки водій ОСОБА_1 проти інкримінованого йому правопорушення не заперечував. Одночасно з оскаржуваною постановою, відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії ААБ № 016845 від 28.09.2022 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в лікарні в присутності двох свідків. У запереченнях на відповідь на відзив зазначив, що жодних належних і допустимих доказів на підтвердження доводів, викладених в позові, позивачем не надано. Так, з відеозапису вбачається, що під час руху ОСОБА_1 зустрічних транспортних засобів, які б могли його засліпити, не було. На місці зупинки ОСОБА_1 не повідомляв про оскарження судового рішення про позбавлення його права керування транспортними засобами. Тому, вважає, що поліцейський діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений законом України «Про національну поліцію» та КУпАП, виконуючи свої службові обов`язки, тому позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. Справу просив розглянути без його участі.
Відповідач поліцейський взводу 2 роти 4 УПП в м. Кременчук ДПП в Полтавській області ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду пояснення, аналогічні викладеним у відзиві та просив відмовити в задоволенні позову, а справу розглянути без його участі.
Судом встановлені наступні обставини та визначені відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі, прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.
Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.
Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена, зокрема, ч.1, 2, 3, 5, 6, 8, 10, 11 ст.121, ст.121-1, 121-2, ч.1, 2,3, 5, 6 статті 122, ч.1 ст.123, ст.125, ч.1, 2,4 ст.126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить також з того, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.12.2018 року у справі № 263/15738/16-а.
При цьому, сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом наявності складу порушення, оскільки така по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує процедура його фіксування.
Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.
На виконання вимог ухвали суду від 25 січня 2023 року представником відповідача в якості доказу надана копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 586890 від 28.09.2022, винесена поліцейським взводу 2 роти 4 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 . Згідно вказаної постанови 28.09.2022 о 02.44 год. в м. Кременчук на перехресті вулиць Вадима Пугачова та Київська гр. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем HONDA CRV, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ НВФ «Хелп-Агро», не виконав вимогу дорожнього знаку 5.18 (напрямок руху по смузі) та здійснив поворот ліворуч, де дозволено рух лише прямо. Під час перевірки було виявлено, що державний номер авто, яким керував водій, не належить даному ТЗ. Також, водій керував ТЗ, будучи позбавленим права керування таким ТЗ, чим порушено р. 33, п.п. 2.9 в) та 2.1 а) ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122, ч. 6 ст. 121, ч. 4 ст. 126, за що на нього накладено адміністративне стягнення, із застосуванням ст. 36 КУпАП, в розмірі 20400 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що викладений в оскаржуваній постанові опис обставин, установлених під час розгляду справи, крім зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, не містить посилання на прийняте рішення, яким ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортними засобами.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
В якості доказу до відзиву на позовну заяву відповідачем додано фото знаку 5.18 «Напрямок руху по смузі», встановленого по вул. Вадима Пугачова в м. Кременчук, вимоги якого були порушені водієм ОСОБА_1 28.09.2022 /а.с. 46/. Вказані обставини, також, підтверджуються дослідженим в суді відеозаписом.
З копії реєстраційної карти ТЗ від 07.12.2011 вбачається, що автомобіль HONDA, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ НВФ «Хелп-Агро», має сірий колір /а.с. 39/.
З копії реєстраційної карти ТЗ від 21.01.2022 вбачається, що автомобіль СКС ТСМ-ПС, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить Управлінню державної охорони України, має сірий колір /а.с. 38/.
З досліджених відеозаписів вбачається, що водій ОСОБА_1 був зупинений 28.09.2022 в м. Кременчук, керуючи автомобілем HONDA, з номерним знаком НОМЕР_3 , що не відповідає даним в реєстраційний картці вказаного транспортного засобу.
Разом з тим, відеозапис з місця зупинки, наданий представником відповідача, не містить доказів вчинення водієм ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, в зв`язку з тим, що зйомка велась вночі, з відеозапису неможливо встановити обставини справи внаслідок поганої якості зйомки, а звук, супроводжуючий відеозапис, практично, відсутній. Під час дослідження відеозаписів судом становлено що, в більшості, вчинений на місці зупинки відеозапис стосується складання протоколу відносно ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, яке відношення до даної справи не має.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАП є протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.
Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП визначено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Зважаючи на викладене, враховуючи, що представником відповідача не надано належні та допустимі докази вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч. 4 ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку, що його вина у вчиненні зазначеного правопорушення не доведена належними і допустимими доказами. Крім того, постанова Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортними засобами за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасована постановою Кропивницького апеляційного суду від 07.10.2022, яка набрала законної сили 07.10.2022 /а.с. 24-29/.
Отже, відповідачем при виявленні правопорушення, фіксації правопорушення, формуванні доказової бази (матеріалів справи), розгляду справи про адміністративне правопорушення не дотримано вимог ст. 258 КУпАП, оскільки після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідали вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.
Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.
Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015; п. 52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15.02.2013).
Враховуючи викладене, суд вважає висновки поліцейського про порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху припущеннями та такими, що не підтверджені фактичними даними для доказування вини особи, оскільки обставини, з якими закон пов`язує настання даних подій, відповідачем не доведені.
Наведене свідчить, що під час винесення постанови працівниками поліції були порушені норми чинного законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право на об`єктивний та справедливий розгляд справи.
На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінюючи дії відповідачів на відповідність вищевказаним критеріям, суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення, посадовою особою не було її мотивовано та не дотримано встановленого законом порядку її винесення, поліцейським при її винесенні не було зібрано всі достатні докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 вказаних в постанові адміністративних правопорушень, а тому постанова підлягає скасуванню у судовому порядку.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.
При цьому суд враховує, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України при обґрунтованості заявлених вимог щодо наявності підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд уповноважений закрити справу про адміністративне правопорушення, а тому, з метою повного відновлення прав позивача, суд вважає необхідним закрити справу про адміністративне правопорушення щодо нього.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Оскільки доводи позивача спростовані не були, всі сумніви з приводу наявності вини позивача ОСОБА_1 трактуються на користь останнього, а наявні у справі докази не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбаченіч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення, підлягає закриттю.
Частиною 1 ст. 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Згідно ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Суд вважає за можливе поновити позивачу ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк для звернення до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення, оскільки позивач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою № 13/3406 від 21.09.2022, відтак, не мав можливості вчасно звернутись з позовом до суду, і ця обставина визнається судом поважною причиною пропуску строку звернення до суду з відповідною заявою /а.с. 7/.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 122, 123, 132, 134, 139, 143, 242, 243, 244, 245, 246, 286 КАС України, суд -

вирішив:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 586890 від 28 вересня 2022 року.
Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Кременчук ДПП в Полтавській області, поліцейського взводу 2 роти 4 УПП в м. Кременчук ДПП в Полтавській області Черевка Миколи Петровича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 586890 від 28.09.2022, винесену поліцейським взводу 2 роти 4 УПП в м. Кременчук ДПП в Полтавській області Черевком Миколою Петровичем за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу правопорушення.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма у часниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Лях