Справа № 640/21860/22
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року № 640/21860/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши у місті Києві за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Будпостач" до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Приватне підприємство "Будпостач" (, адреса: вул. Бориспільська, буд. 9е, кім. 314, м. Київ, 02099) з позовом до Тернопільської митниці (, адреса: вул. Текстильна, буд. 38, м. Тернопіль, 46020), у якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Тернопільської митниці про відмову оформити та направити на адресу відповідного органу Державної казначейської служби України висновків та інші передбачені законодавством документи щодо повернення надміру сплачених сум митних платежів, оформлені листами від 20.06.2022 №7.25-08-1/7.25-15/14/2099 та від 20.06.2022 №7.25-08-1/7.25-15/14/2100;

- зобов`язати Тернопільську митницю оформити та направити на адресу відповідного органу Державної казначейської служби України висновки та інші передбачені законодавством документи про повернення позивачу надміру сплачених сум митних платежів по митній декларації від 16.06.2022 №UA403020/2022/011399: мито в розмірі 56 317,44 грн., ПДВ у розмірі 11263,48 грн., всього у загальній сумі 67 580,92 грн.;

- зобов`язати Тернопільську митницю оформити та направити на адресу відповідного органу Державної казначейської служби України висновки та інші передбачені законодавством документи про повернення позивачу надміру сплачених сум митних платежів по митній декларації від 16.06.2022 №UA403020/2022/011401: мито в розмірі 57 530,47 грн, ПДВ у розмірі 11 506,09 грн., всього у загальній сумі 69 036,56 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при заявлені товарів ПП «Будпостач» помилково не були враховані пільги по сплаті мита, передбачені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» від 24.03.2022 №2142-IX, що набрав чинності 05.04.2022 шляхом опублікування в офіційному виданні «Голос України» від 05.04.2022 №77. Загальна сума надмірно сплачених ними митних платежів складає 136617,48 грн. 17.06.2022 позивач звернувся до відповідача із заявами про внесення змін до митних декларацій та про повернення надмірно сплачених митних платежів. 20.06.2022 відповідач надав відповіді на заяви, якими відмовив у внесенні змін до митної декларації та повернення надмірно сплачених митних платежів. Позивач вважає такі відмови відповідача протиправними, а тому за захистом своїх прав звернувся до суду з даним позовом.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України №2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали справи №640/21860/22 до Київського окружного адміністративного суду.

За результатом автоматизованого розподілу, справу №640/21860/22 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д.

Ухвалою суду від 18.01.2023 відкрито провадження у справі та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

Відповідач правом на надання відзиву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення на електронну адресу копії ухвали про відкриття провадження у цій справі, підписану кваліфікованим електронним підписом головуючого судді 18.01.2023.

Таким чином останнім днем на подання відзиву на позовну заяву було 02.02.2023.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що 16.06.2022 позивачем для митного оформлення товару отриманого за контрактом №1213, а саме пральних машин в кількості 324 шт. на загальну вартість 33316,00 EUR, подано митну декларацію №UA403020/2022/011399. Також 16.06.2022 позивачем для митного оформлення товару отриманого за контрактом №1213, а саме пральних машин в кількості 299 шт. на загальну вартість 36109,80 EUR, подано митну декларацію №UA403020/2022/011401. Відповідно до графи 36 митних декларацій, преференції відсутні.

У графі № 47 митної декларації №UA403020/2022/011399 позивач сплатив до бюджету України такі платежі: 020 (мито): основа нарахування 1126348,78, ставка 5%, сума 56317,44 грн.; 028 (ПДВ): основа нарахування 1182666,22, ставка 20%, сума 236533,24.

У графі № 47 митної декларації №UA403020/2022/011401 позивач сплатив до бюджету України такі платежі: 020 (мито): основа нарахування 917072,00, ставка 5%, сума 45853,60 грн.; 028 (ПДВ): основа нарахування 962925,60, ставка 20%, сума 192585,12.

17.06.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до митної декларації №UA403020/2022/011399 та про повернення митних платежів, надмірно сплачених до Державного бюджету України: мито в розмірі 56317,44 грн., ПДВ у розмірі 11263,48 грн., всього у загальній сумі 67580,92 грн.

17.06.2022 позивач також звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до митної декларації №UA403020/2022/011401 та про повернення митних платежів, надмірно сплачених до Державного бюджету України: мито в розмірі 57530,47 грн., ПДВ у розмірі 11506,09 грн., всього у загальній сумі 69036,56 грн.

20.06.2022 відповідач направив позивачу листа №7.25-08-1/7.25-15/14/2100, яким прийняв рішення про відмову у поверненні надмірно сплачених митних платежів по митній декларації №UA403020/2022/011399 у розмірі 67 580,92 грн.

20.06.2022 відповідач також направив позивачу листа №7.25-08-1/7.25-15/14/2099, яким прийняв рішення про відмову у поверненні надмірно сплачених митних платежів по митній декларації №UA403020/2022/011401 у розмірі 69 036,56 грн.

Вказані відмови мотивовані тим, що вказавши у митних накладних №UA403020/2022/011399 та №UA403020/2022/011401 код преференції « 000000000» (відсутність митних преференцій), ПП «Будпостач» відмовилось від використання пільги щодо звільнення від сплати ввізного мита, а тому підстав для повернення з Державного бюджету України помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів у Тернопільської митниці немає.

Вважаючи протиправними вказані відмови, а також не повернення з Державного бюджету України на його користь надмірно сплачених митних платежів, позивач звернувся до суду з позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Митного кодексу України (далі - МК України), кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Митне законодавство передбачає можливість виникнення правової ситуації, пов`язаної з помилковою та/або надмірною сплатою митних платежів. Визначення того, що належить розуміти як помилково та/або надміру сплачені митні платежі, у МК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) відсутнє, але міститься в податковому законодавстві.

Так, згідно з п.п. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), правила якого застосовуються до відносин, пов`язаних зі справлянням митних платежів, як надміру сплачені грошові зобов`язання розуміють суму коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Митне та податкове законодавство не містить переліку причин, через які може статись помилкова та/або надмірна сплата сум платежів. Оскільки визначення розміру (суми) митних платежів здійснюється шляхом дій над кількісними числовими показникам (одиницями) виміру, не виключено, що операції з ними з якихось причин можуть призвести до неправильного (хибного) розрахунку чи обчислення сум платежів. Важливо, що в основі таких дій не було умисних протиправних дій суб`єктів правовідносин, діяльність яких пов`язана із визначенням і справлянням митних платежів.

Порядок, умови та процедура повернення помилково та/або надміру сплачених платежів законодавчо врегульовані.

Зокрема, статтею 301 МК України визначено механізм повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу чи помилково та/або надмірно сплачених до бюджету.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 301 МК України, повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з п. 43.1 ст. 43 ПК України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Пунктом 43.3 статті 43 Податкового Кодексу України передбачено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Відповідно до пунктів 43.4-43.5 ст. 43 Податкового Кодексу України платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцяти денного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Згідно із п. 1 Розділу ІІІ Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 №643 (надалі також - Порядок № 643) повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Відповідно до п. 3-5, 8 Розділу ІІІ Порядку № 643, у заяві зазначаються:

1) сума коштів до повернення за видами митних, інших платежів та пені;

2) причини виникнення такої суми коштів;

3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

4) напрям(и) перерахування суми коштів:

а) на поточний рахунок платника податку в установі банку із зазначенням реквізитів;

б) для виплати готівкою (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою);

в) для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава:

на депозитний рахунок 3734;

на депозитний рахунок 3734 іншої митниці;

на банківський рахунок 2603 (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою);

г) для погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів незалежно від виду бюджету;

5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачені суми митних платежів.

До заяви додаються: документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені; виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо повернення сум відповідних митних платежів; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).

Після реєстрації в митниці заява платника податку про повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені передається на опрацювання до Підрозділу.

Підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету за допомогою автоматизованої системи митного оформлення та відсутність у нього податкового боргу. За результатами опрацювання готує висновок або лист про відмову в поверненні коштів з відповідним обґрунтуванням (пункт 11 цього розділу).

Митний орган у строк не пiзнiше нiж за п`ять робочих днiв до закiнчення двадцятиденного строку з дня подання платником податкiв заяви передає висновки згiдно з реєстром висновкiв за відповідними платежами для виконання вiдповiдному органу Державної казначейської служби України.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у разі отримання заяви платника податків на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, оформленої у порядку, встановленому законодавством, митний орган зобов`язаний не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання такої заяви підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. При цьому митний орган наділений правом провести перевірочні заходи у разі потреби з метою перевірки факту перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Судом встановлено, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховна Рада України прийняла Закон України від 24.03.2022 №2142-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», що набрав чинності 05.04.2022 шляхом опублікування в офіційному виданні від 05.04.2022 N° 77 «Голос України».

Вказаним Законом України внесені зміни до Митного кодексу України, зокрема шляхом доповнення розділу ХХ "Прикінцеві та перехідні положення" пунктом 9-11 такого змісту:

"9-11. Установити, що тимчасово, на період з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану", але не раніше 1 квітня 2022 року, до припинення чи скасування воєнного стану на території України, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з урахуванням таких особливостей: 1) звільняються від оподаткування ввізним митом:

товари, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України підприємствами для вільного обігу, крім спирту етилового та інших спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива (крім квасу "живого" бродіння), тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників пютюну, рідин, що використовуються в електронних сигаретах;

автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, які ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу.

Звільнення від оподаткування ввізним митом, передбачене цим підпунктом, не поширюється на товари, які мають походження з країни, визнаної державою-окупантом згідно із законом та/або визнаної державою-агресором щодо України згідно із законодавством, або ввозяться з території держави-окупанта (агресора) та/або з окупованої території України, визначеної такою згідно із законом».

Відповідно до пунктів 30.1., 30.3., 30.4., 30.9. статті 30 Податкового кодексу України визначено:

30.1. Податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі.

30.3. Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

30.4. Платник податків вправі відмовитися від використання податкової пільги (крім податкових пільг з податку на додану вартість) чи зупинити її використання на один або декілька податкових періодів, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Податкові пільги, не використані платником податків, не можуть бути перенесені на інші податкові періоди, зараховані в рахунок майбутніх платежів з податків та зборів або відшкодовані з бюджету.

Мотивуючи відмову у прийнятті змін до митних декларацій та повернення надміру сплачених митних платежів, митний орган вказав, що ПП «Будпостач» самовільно відмовилось від пільги, тому у Тернопільської митниці відсутні підстави для задоволення вказаних заяв.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача та зазначає, що при оформленні митної декларації позивач не звертався до митного органу із заявами, повідомленнями чи листами про відмову від використання податкової пільги.

Крім цього, доказами тих обставин, що позивач самостійно не відмовлявся від використання пільг щодо звільнення від сплати ввізного мита є також те, що товари були заявлені до митного оформлення 16.06.2022, а уже наступного дня, тобто 17.06.2022, заяви позивача про внесення змін до митних декларацій №UA403020/2022/011399 №UA403020/2022/011401, а також про повернення помилково надмірно сплачених митних платежів були зареєстровані у митниці за вхідними номерами 3073/14/7.25-15 та 3071/14/7.25-15 відповідно.

Враховуючи вказане, суд вважає, що відповідач дійшов помилкових висновків про добровільну відмову позивача від використання пільги щодо звільнення від сплати в`їзного мита.

Також, згідно з пунктом 190.1 ст. 190 ПК України визначено, що базою оподаткування з ПДВ для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контракта) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягає сплаті і включається до ціни товарів.

Відповідно до пункту 193.1 ст. 193 ПК України ставки ПДВ встановлюються від бази оподаткування 20%.

Як встановлено судом у митній декларації від 16.06.2022 №UA403020/2022/011399 сума сплаченого ПДВ була визначена на підставі : митної вартості товару 1126348,78 грн. + мито 56317,44 грн. = 1182666,22 х 20% = 236533,24 грн.

Відтак, при сплаті ввізного мита в розмірі 56317,44 грн. позивач додатково сплатив ПДВ в розмірі 20 % від суми, а саме 11263,48 грн., отже надміру сплачені митні платежі складають 67580,92 грн.

У митній декларації від 16.06.2022 №UA403020/2022/011401 сума сплаченого ПДВ була визначена на підставі : митної вартості товару №1 - 917072,00 грн. + мито 45853,60 грн. = 962925,60 х 20% = 192585,12 грн.; митної вартості товару №2 233537,38,00 грн. + мито 11676,87 грн. = 245214,25 х 20% = 49042,85 грн.

Відтак, при сплаті ввізного мита за товар №1 в розмірі 45853,60 грн. позивач додатково сплатив ПДВ в розмірі 20 % від суми, а саме 9170,72 грн., за товар №2 2335,37 грн., отже надміру сплачені митні платежі складають 69036,56 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у встановленому законодавством порядку звернувся до митниці з відповідною заявою про повернення надмірно сплачених коштів, до яких додав повний пакет документів, визначений Порядком № 643.

Таким чином, позивач підтвердив факт надмірної сплати коштів, у зв`язку з чим у митниці виник обов`язок скласти відповідний висновок з направленням його до органу Держказначейства для виконання.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 14.05.2019 у справі №810/1941/16.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що прийняті Тернопільською митницею рішення від 20.06.2022 №7.25-08-1/7.25-15/14/2099 та від 20.06.2022 №7.25-08-1/7.25-15/14/2100 є необґрунтованими, протиправними та підлягають скасуванню, а відтак вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів з Державного бюджету України є виключними повноваженнями митних органів та органів державного казначейства, тому суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що за даних обставин належним способом відновлення порушеного права позивача, який є ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність відповідача є зобов`язання митного органу - прийняти висновки про повернення з Державного бюджету України на користь позивача надмірно сплачених митних платежів та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 28.01.2020р. у справі №815/4804/16, адміністративне провадження №К/9901/44393/18; від 28.02.2019р. у справі №826/4987/16, адміністративне провадження №К/9901/32284/18.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню йому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Доказів понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять, у зв`язку з чим їх розподіл на момент ухвалення судом рішення у справі не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Тернопільської митниці про відмову оформити та направити на адресу відповідного органу Державної казначейської служби України висновків та інші передбачені законодавством документи щодо повернення надміру сплачених сум митних платежів, оформлені листами від 20.06.2022 №7.25-08-1/7.25-15/14/2099 та від 20.06.2022 №7.25-08-1/7.25-15/14/2100.

Зобов`язати Тернопільську митницю оформити та направити на адресу відповідного органу Державної казначейської служби України висновки та інші передбачені законодавством документи про повернення позивачу надміру сплачених сум митних платежів по митній декларації від 16.06.2022 №UA403020/2022/011399: мито в розмірі 56 317,44 грн, ПДВ у розмірі 11263,48 грн., всього у загальній сумі 67 580,92 грн.

Зобов`язати Тернопільську митницю оформити та направити на адресу відповідного органу Державної казначейської служби України висновки та інші передбачені законодавством документи про повернення позивачу надміру сплачених сум митних платежів по митній декларації від 16.06.2022 №UA403020/2022/011401: мито в розмірі 57 530,47 грн, ПДВ у розмірі 11 506,09 грн., всього у загальній сумі 69 036,56 грн.

Стягнути на користь Приватного підприємства «Будпостач» (, адреса: вул. Бориспільська, буд. 9е, кім. 314, м. Київ, 02099) судові витрати за сплату судового збору в розмірі 4962,00 грн. (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці (, адреса: вул. Текстильна, буд. 38, м. Тернопіль, 46020).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.03.2023.

Суддя Панченко Н.Д.