Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
провадження № ЗД/380/8/23
У Х В А Л А

з питань вжиття заходів забезпечення позову

15 березня 2023 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Костецький Н.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву Приватного підприємства «Аквагаз» (вул. Зелена, 145, м. Львів, ) про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

в с т а н о в и в :

13.03.2023 на розгляд суду надійшла заява Приватного підприємства «Аквагаз» про забезпечення позову до подачі позовної заяви, згідно якої заявник просить суд вжити заходи до забезпечення позову, а саме зупинити дію розпорядження Головного управління ДПС у Львівській області №140-РЛ від 16.02.2023 року про анулювання Приватному підприємству «Аквагаз» (далі - ПП «Аквагаз», заявник) ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1900306 терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024.

Заява обґрунтована тим, що основним видом господарської діяльності ПП «Аквагаз» є роздрібна торгівля пальним і у цілях ведення такого виду підприємництва заявником було отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним. 16.02.2023 Головним управлінням ДПС у Львівській області видано розпорядження №140-РЛ, яким анульовано видану ПП «Аквагаз» ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №1900306. Підставою для прийняття вказаного розпорядження стало отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами.

У той же час у розпорядженні ГУ ДПС у Львівській області №140-РЛ від 16.02.2023 не зазначено: яка саме інформація стала підставою для прийняття такого рішення; який/які уповноважені органи надали таку інформацію; який/які саме документи не видавалися/ не погоджувалися такими органами. Тобто, на думку заявника, виключно із самого змісту вказаного розпорядження, зокрема фактичних підстав прийняття, можна встановити його невідповідність вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, що свідчить про очевидну протиправність такого акта.

Заявник зазначає, що діяльність автозаправної станції за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 145 є єдиним джерелом прибутків заявника. При цьому, у зв`язку із такою діяльністю заявник створює робочі місця населенню, а також продукує надходження до відповідних бюджетів, фондів, шляхом справляння податків та зборів. Однак, існуючий стан речей за яким відбулося анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним позбавляє заявника права й можливостей продовжувати здійснювати діяльність відповідної автозаправної станції. Таким чином, здійснення заявником господарської діяльності залежить від наявності відповідної ліцензії, а її анулювання призвело до зупинення такої діяльності, що зумовлює втрату прибутку, неможливість виплати заробітної плати працівникам, простій обладнання, яке потребує постійного обслуговування, неможливість виконання взятих перед третіми особами зобов`язань. Тому, невжиття заходів забезпечення позову матиме наслідком заподіяння шкоди правам та інтересам заявника, правам та інтересам третіх осіб, ускладнить їх відновлення або взагалі унеможливить. Анулювання заявнику ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним заподіює збитки та шкоду, яка в майбутньому може мати наслідком повне припинення господарської діяльності підприємства. Тобто на даний час існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам заявника, у зв`язку з чим для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

При постановленні ухвали суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, суд зазначає, що інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення.

Нормами ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, та застосовує його з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі Пантелеєнко проти України зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ від 06.03.2008 № 2, Пленум надав роз`яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Львівській області видано розпорядження №140-РЛ від 16.02.2023, яким анульовано видану ПП «Аквагаз» ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №1900306. Вказане розпорядження видано відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу сприту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах» від 19.12.1995 року №481/95-ВР (далі Закон №481) у зв`язку з отриманням від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами.

Статтею 15 Закону №481 встановлено, що для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.

Відповідно до ч. 52 ст. 15 Закону №481 ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі, зокрема, отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку (ч. 53 ст. 15 Закону №481).

Дії органів, які мають право контролю за реалізацією норм цього Закону, можуть бути оскаржені в місячний термін у судовому порядку (ст. 17 Закону №481).

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити та унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову про зупинення дії розпорядження, не скасовує чинність останнього, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених цим актом заходів до вирішення спору, оскільки, як уже зазначено, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача.

Розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову, зважаючи на фактичні обставини справи, суд вважає заяву ПП «Аквагаз» про забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в:

заяву Приватного підприємства «Аквагаз» про забезпечення позову до подачі позовної заяви - задовольнити.

Зупинити дію розпорядження Головного управління ДПС у Львівській області №140-РЛ від 16.02.2023 року про анулювання Приватному підприємству «Аквагаз» ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1900306 терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024 до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом Приватного підприємства «Аквагаз» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування розпорядження №140-РЛ від 16.02.2023 року, що має бути поданий до суду у строк передбачений ч.2 ст. 153 КАС України.

Роз`яснити Приватному підприємству «Аквагаз», наслідки передбачені ч.8 ст. 157 КАС України у випадку неподання відповідного позову у строк визначений ч.2 ст. 153 КАС.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідні положення цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Повний текст ухвали складено 15.03.2023 року.

Суддя Костецький Н.В.