Справа № 320/12447/20
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року справа №320/12447/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» (далі позивач та/або ТОВ «Білоцерківвода») з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області (далі відповідача та/або контролюючий орган) та просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.08.2020 №.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 відкрито провадження в адміністративній справі №320/12447/20 та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.04.2021 у справі №320/12447/20 замінено відповідача Головне управління Державної податкової служби у Київській області на правонаступника Головне управління ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 у справі №320/12447/20 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 24.06.2021 о 12:00 год.

В судовому засіданні 24.06.2021 представником позивача подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (т. 3, а.с. 26). Вказане клопотання представником відповідача залишено на розсуд суду.

Між тим в судовому засіданні 24.06.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечив та просив у позові відмовити.

Згідно із частиною 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Приймаючи до уваги наведене, судом в судовому засіданні 24.06.2021 ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Як свідчать матеріали справи, позивач, мотивуючи позовні вимоги, зазначає про те, що ним дійсно порушено строки реєстрації податкових накладних/коригування розрахунків до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак наголошує, що таке порушення було обумовлено бездіяльністю суб`єктів владних повноважень в частині виділення субвенцій згідно укладених договорів.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» стверджує, що всі кошти, які він зараховує на свій рахунок, спрямовуються на погашення наявного податкового боргу, який у свою чергу мав бути погашений за рахунок виділених йому субвенцій. За таких обставин, на переконання позивача, відсутні обставини стверджувати про наявність правових підстав для застосування штрафних санкцій, з огляду на відсутність його бездіяльності, як об`єктивної складової сторони податкового правопорушення, передбаченого пунктом 120-1.1 статі 120-1 Податкового кодексу України.

Також обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «Білоцерківвода» посилається на пункт 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та вказує про наявність мораторію на застосування штрафних санкцій з 01.03.2020 по останній день місяця карантину (включно).

14.01.2021 представником відповідача подано відзив на позовну заяву (т. 1, а.с. 82-85), де останній стверджує про правомірність прийнятого ним рішення та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зокрема, представник ГУ ДПС у м. Київській області вказує, що не є стороною договорів про організацію взаєморозрахунків від 07.08.2017 №03/332 та від 05.12.2017 №12/332 та відповідно не має можливості вплинути на виконання умов цих договорів.

26.01.2021 до суду надійшла відповідь ТОВ «Білоцерківвода» на відзив на позовну заяву (т. 1, а.с. 109-113), де останнє зазначає, що контролюючим органом жодним чином не спростовано доводів, які викладені позивачем у позовній заяві та наполягає на задоволенні позовних вимог із мотивів, які були викладені ним в останній.

09.03.2021 до суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення (т. 2, а.с. 137-147), в яких посилаючись на постанови Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №816/1488/17, від 11.11.2018 у справі №807/68/18, від 04.09.2018 у справі №816/1488/17, від 24.04.2018 у справі №808/2289/17 ГУ ДПС у Київській області стверджує про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України. Представник контролюючого вважає, що ТОВ «Білоцерківвода» мав забезпечити необхідну суму операційного ліміту на рахунку для реєстрації відповідних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

27.04.2021 до суду надійшло клопотання представника ТОВ «Білоцерківвода» про долучення додаткових пояснень та документів (т. 2, а.с. 161-163), де ним наведено порядок здійснення електронного адміністрування та вкотре наголошено на тому, що контролюючим органом не спростовано доводи, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 у порядку статті 76, статті 102 Податкового кодексу України Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області проведено камеральну перевірку податкової звітності щодо термінів сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на додану вартість та з питань несвоєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН, за наслідком якої контролюючим органом складено акт камеральної перевірки від 22.07.2020 №2248/50-04/38010130 (далі акт перевірки) (т. 1, а.с. 6-8).

В розділі «Результати перевірки» акту перевірки зазначено, що в порушення пункту 57.1 статті 57 та пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України платником несвоєчасно сплачено узгоджену суму грошового зобов`язання.

З урахуванням наведеного ГУ ДПС у Київській області сформовано висновок про порушення термінів сплати узгодженого грошового зобов`язання, чим порушено вимоги пункту 203.2 статті 203, пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України. Відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) узгодженої суми податкового зобов`язання протягом граничних строків передбачена пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

Також у висновках акту перевірки зафіксовано обставини порушення ТОВ «Білоцерківвода» вимог, встановлених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних із порушенням граничних строків реєстрації останніх (тут і надалі - висновки акту перевірки).

У зв`язку із порушенням строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додатку вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), визначеного підпунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України на підставі підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, пункту 76.3 статті 76, статті 102, статті 106 Податкового кодексу України за затримку на 362, 358, 332, 333, 362, 361, 361, 334, 354, 360, 363, 358, 352, 336, 353 календарних днів сплати грошового зобов`язання 3075973,55 грн. ГУ ДПС у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення від 10.08.2020 №, яким до ТОВ «Білоцерківвода» застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 615 194,71 грн. (т.1, а.с.10).

Окрім цього контролюючим органом, з урахуванням статті 102, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України на підставі акту перевірки від 22.07.2020 №2248/50-04/38010130 та/або за даними Єдиного реєстру податкових накладних за звітний період 06.2017, 07.2017, 08.2017, 09.2017, 10.2017, 11.2017, 12.2017, 01.2018, 02.2018, 03.2018, 04.2018, 05.2018, 06.2018, 08.2018, 09.2018, 10.2018, 11.2018, 12.2018, 01.2019, 02.2019, 03.2019, 04.2019, 05.2019, 06.2019, 07.2019, 08.2019, 09.2019, 10.2019, 11.2019, 12.2019, 01.2020, 05.2020, винесено податкове повідомлення-рішення від 10.08.2020 №, яким за порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування податкових накладних, визначених статтею 201, керуючись статтею 120 Податкового кодексу України:

- за затримку реєстрації податкових накладних /розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 217336,94 грн. застосовано до ТОВ «Білоцерківвода» штрафу в розмірі 10% в сумі 21733,72 грн.;

- за затримку реєстрації податкових накладних /розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 52,54 грн. застосовано до позивача штраф в розмірі 20% - 10,51 грн.

- за затримку реєстрації податкових накладних /розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ на суму ПДВ застосовано до ТОВ «Білоцерківвода» штраф в розмірі 30% - 0

- за затримку реєстрації податкових накладних /розрахунків коригування до податкових накладних від 61 календарних днів і більше на суму ПДВ 145237,50 грн. застосовано до позивача штраф в розмірі 40% - 58094,97 грн.;

- за відсутність реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 466694,64 грн. застосовано до ТОВ «Білоцерківвода» штраф в розмірі 50% - 233347,47 грн.

Загальна сума штрафу становить 313186,70 грн. (далі оскаржуване та/або спірне рішення, т. 1, а.с. 94).

Не погоджуючись із наведеним податковим повідомленням-рішенням позивачем подано скаргу, за наслідком розгляду якої рішенням Державної податкової служби України від 21.10.2020 №30652/6/99-00-06-02-05-06 скаргу ТОВ «Білоцерківвода» залишено без задоволення, а останні - без змін (т. 1, а.с. 11-12).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» не погоджується зі спірним рішенням, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на що звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

При цьому суд зазначає, що позивачем оскаржується тільки податкове повідомлення-рішення від 10.08.2020 №.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Підпунктом 75.1 статті 75 ПК України регламентовано, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи

Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

За правилами пунктів 76.1-76.3 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

В силу положень пункту 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання (п. 86.6 ст. 86 ПК України).

При цьому, з урахуванням пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складення акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до статті 60 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Суд вказує, що в межах даної адміністративної справи позивач не посилається на порушення відповідачем порядку призначення та проведення камеральної перевірки, а судом під час вирішення спору по суті таких порушень не встановлено.

Отже суд переходить до дослідження наявності/відсутності ознак протиправності оскаржуваного рішення, з урахуванням наданих пояснень представників сторін та зазначає про наступне.

Згідно із пунктом 201.1 пункту 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України, серед іншого, визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Згідно із пунктом 120.1.1 статті 120.1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Аналіз вказаного дає суду підстави дійти до висновку, що у платника податків наявний обов`язок щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН у строки, встановлені ПК України, не виконання якого має своїм наслідком застосування контролюючим органом до такого платника прогресивної шкали штрафу в залежності від кількості днів порушення строку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування.

Як вже було вказано судом вище позивачем порушено граничні терміни реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування податкових накладних, визначених статтею 201 ПК України за звітний період 06.2017, 07.2017, 08.2017, 09.2017, 10.2017, 11.2017, 12.2017, 01.2018, 02.2018, 03.2018, 04.2018, 05.2018, 06.2018, 08.2018, 09.2018, 10.2018, 11.2018, 12.2018, 01.2019, 02.2019, 03.2019, 04.2019, 05.2019, 06.2019, 07.2019, 08.2019, 09.2019, 10.2019, 11.2019, 12.2019, 01.2020, 05.2020

Зазначені обставини сторонами не заперечуються. Фактичні дані щодо реквізитів, дати реєстрації та суми реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування, які були предметом перевірки та наведені в акті перевірки визнаються сторонами, спір щодо цих обставин між сторонами відсутній, з огляду на що суд не надає оцінку останнім.

Проте суд відмічає, що ТОВ «Білоцерківвода» наполягає на тому, що несвоєчасна реєстрація податкових накладних та розрахунків коригування відбулася не з вини підприємства, а внаслідок протиправної бездіяльності органів державної влади, зокрема Державної фіскальної служби.

У цьому зв`язку позивач вказує, що реєстраційний ліміт ТОВ «Білоцерківвода» функціонував протягом перевіряємого періоду без врахування субвенції, яка виділялася у 2015 році, а також зазначає про бездіяльність державних органів щодо неперерахування субвенцій за 2017 рік, які належали йому до виплати, що, у свою чергу, мало своїм наслідком не зарахування до системи електронного адміністрування відповідних коштів та зумовило несвоєчасну реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Надаючи оцінку вказаним твердженням позивача суд враховує наступне.

Згідно із договором №2 про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМУ від 04.06.2015 №375 від 13.07.2015 позивачу виділено субвенції в сумі 5 429 259 грн. (т. 1, а.с. 13-14).

Відповідно до договору №55/375 про організацію взаєморозрахунків від 30.11.2015 розмір субвенцій ТОВ «Білоцерківвода» становила - 4 646 993 грн. (т. 1, а.с. 15-16).

Відповідні суми направлені на погашення заборгованості з податку на додану вартість, проте не були зараховані на рахунок позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.01.2017 року у справі № 826/3740/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.05.2017, позов ТОВ «Білоцерківвода» задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо не зарахування на рахунок ТОВ «Білоцерківвода» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника коштів з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України»;

Зобов`язано Державну фіскальну службу України зарахувати шляхом збільшення сум поповнення електронного рахунку ТОВ «Білоцерківвода» №9951 у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника кошти в сумі 10 076 252,00 грн., відповідно до договору № 2 про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 375 від 13.07.2015 та договору № 55/375 про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 375 від 30.11.2015.

Постановою Верховного Суду від 06.05.2020 скаргу контролюючого органу залишено без задоволення, а наведені судові рішення без змін.

Окрім цього судом встановлено, що ТОВ «Білоцерківвода» у 2017 році виділено субвенції у розмірі 8221700 грн. відповідно до договору №03/332 від 07.08.2017 про організацію взаєморозрахунків (т. 1, а.с. 24-25).

Також позивачу виділено субвенції в розмірі 1 641 600,00 грн. згідно із договором №12/332 про організацію взаєморозрахунків від 05.12.2017 (т. 1, а.с. 26-27).

Разом з тим, у зв`язку із не вчиненням суб`єктами владних повноважень дій щодо перерахування субвенцій на підставі наведених договорів ТОВ «Білоцерківвода» звернувся до суду.

Судом встановлено, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 у справі №810/1728/18 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківвода до Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства фінансів України щодо неприйняття рішення про перерахування субвенції в порядку та на умовах, передбачених постанови КМУ від 18.05.2017 р. №332, договором №03/332 від 07.08.2017, договором №12/332 від 05.12.2017 та недоведення цього рішення до відома Казначейства.

Зобов`язано Міністерство фінансів України прийняти рішення про перерахування субвенції в порядку та на умовах, передбачених постанови КМУ від 18.05.2017 р. №332, договором №03/332 від 07.08.2017, договором №12/332 від 05.12.2017 та довести його до відома Державної казначейської служби України.

Зобов`язано Державну казначейську службу України перерахувати Головному управлінню Державної казначейської служби України у Київській області кошти, залучені з єдиного казначейського рахунку на підставі рішення Мінфіну, у сумі 8221700 грн. за договором №03/332 від 07.08.2017 та у сумі 1641600 грн. за договором №12/332 від 05.12.2017.

Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області виконати свої зобов`язання за договором № 03/332 від 07.08.2017 р. та за договором № 12/332 від 05.12.2017 p., перерахувати отримані від Державної казначейської служби України кошти у сумі 8 221 700,00 грн. за договором № 03/332 від 07.08.2017 р. та у сумі 1 641 600, 00 грн. за договором № 12/332 від 05.12.2017 р. на рахунок Департаменту фінансів Київської облдержадміністрації.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" (код ЄДРПОУ - 38010130) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Міністерства фінансів України (код ЄДРПОУ - 00013480) витрат по сплаті судового збору у розмірі 51078 (п`ятдесят одна тисяча сімдесят вісім) грн. 50 коп.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" (код ЄДРПОУ - 38010130) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної казначейської служби України (код ЄДРПОУ - 37567646) витрат по сплаті судового збору у розмірі 51078 (п`ятдесят одна тисяча сімдесят вісім) грн. 50 коп.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" (код ЄДРПОУ - 38010130) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області (код ЄДРПОУ - 37955989) витрат по сплаті судового збору у розмірі 51078 (п`ятдесят одна тисяча сімдесят вісім) грн. 50 коп.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019 апеляційні скарги Державної казначейської служби України, Міністерства фінансів України залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 - без змін.

29.07.2019 Київським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи №810/1728/18, зокрема про зобов`язання Міністерства фінансів України прийняти рішення про перерахування субвенції в порядку та на умовах, передбачених постанови КМУ від 18.05.2017 р. №332, договором №03/332 від 07.08.2017, договором №12/332 від 05.12.2017 та довести його до відома Державної казначейської служби України.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03.06.2020 касаційну скаргу Державної казначейської служби України задоволено.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019 у справі №810/1728/18 скасовано в частині зобов`язання Державної казначейської служби України перерахувати Головному управлінню Державної казначейської служби України у Київській області кошти, залучені з єдиного казначейського рахунку на підставі рішення Мінфіну, у сумі 8221700 грн. за договором № 03/332 від 07 серпня 2017 року та в сумі 1641600 грн. за договором №12/332 від 05 грудня 2017 року та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" в цій частині позовних вимог відмовлено.

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019 у справі №810/1728/18 залишено без змін.

Згідно із наявними документами в матеріалах справи головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60082093 від 17.09.2019 (т.1, а.с. 45) з примусового виконання рішення в адміністративній справі №810/1728/18.

Станом на час вирішення спору по суті в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження обставин виконання зазначеного судового рішення.

Відповідно до пункту 200-1.1 статті 200-1 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;

суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;

суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 200-1.4 статті 200-1 ПК України на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти:

а) з поточного рахунку такого платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу;

б) з поточного рахунку такого платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку;

в) з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України;

г) з бюджету в сумах надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість, повернутих платнику податків у порядку, встановленому пунктом 43.4-1 статті 43 цього Кодексу;

ґ) вилучені контролюючим органом відповідно до статті 95 цього Кодексу в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість по задекларованих до сплати податкових зобов`язаннях за періоди починаючи з 1 липня 2015 року, визначених платником податків у податковій декларації з податку на додану вартість або уточнюючому розрахунку.

Аналізуючи вказані положення ПК України суд відмічає, що на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти, зокрема з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, в рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У той же час доцільно звернути увагу, що хоча у визначенні податкового правопорушення (п. 109.1 ст. 109 ПК України) законодавець прямо не зазначає про необхідність встановлення вини у діях платника податків, разом з тим, за усталеною практикою Верховного Суду (постанови від 14.08.2018 у справі №803/1583/17, від 30.01.2018 у справі №815/2745/17, від 02.07.2019 у справі №2340/3802/18, від 20.08.2019 у справі №1640/3125/18) вчинення платником податків всіх залежних від нього дій для своєчасної реєстрації податкової накладної, яка не відбулась внаслідок протиправної поведінки суб`єкта владних повноважень, від якого залежало забезпечення можливості належним чином виконати цей обов`язок, унеможливлює притягнення такого платника податків до відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 29.09.2022 справа № 0440/5579/18.

Як свідчать матеріали справи предметом договору №375 від 13.07.2015, договору №03/332 від 07.08.2017, договору №12/332 від 05.12.2017 є надання субвенцій на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншими підприємствами теплопостачання, централізованого питаного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, затверджених відповідною постановою Кабінету Міністрів України.

Отже, наведене у сукупності зумовлює висновок суду про те, що внаслідок не перерахування на користь позивача відповідних субвенції, тобто внаслідок бездіяльності суб`єктів владних повноважень, яка підтверджена рішеннями судів, ТОВ «Білоцерківвода» фактично було позбавлено джерела поповнення рахунку системи електронного адміністрування податку на додану вартість, у взаємозв`язку з наявністю у позивача права на реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування за наявності від`ємного показнику реєстраційного ліміту.

Таким чином, на переконання суду в межах спірних правовідносин несвоєчасна реєстрація податкових накладних відбулася не внаслідок протиправної бездіяльності/дій позивача, а внаслідок протиправної поведінки суб`єктів владних повноважень, які не забезпечили надходження на рахунок ТОВ «Білоцерківвода» в системі електронного адміністрування субвенцій згідно укладених договорів.

Окрім цього в межах спірних правовідносин суд не розцінює обставини не направлення позивачем на реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних як протиправну, оскільки по-перше в матеріалах справи наявні витяги щодо сум податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (т.2, а.с. 164-204), які підтверджують факт відсутності в ТОВ «Білоцерківвода» ліміту для здійснення реєстрації податкових накладних та квитанції про не прийняття податкових накладних, з огляду на те, що сума ПДВ в документі не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування (т. 1, а.с. 210-231).

Разом в цим в цій частині суд вважає за доцільне наголосити, що ТОВ «Білоцерківвода» вчиняло активні дії з метою реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних безпосередньо шляхом оскарження в судовому порядку бездіяльності суб`єктів владних повноважень в частині не перерахування субвенцій, які, в свою чергу, є джерелом поповнення рахунку в системі електронного адміністрування.

Також суд враховує, що позивачем вчинялися дії щодо поповнення рахунку в системі електронного адміністрування, проте такі кошти спрямовувались на погашення податкового боргу, який, у свою чергу мав бути погашений за рахунок надходження субвенцій згідно із договорами, про які суд зазначив вище. Доказів зворотного відповідачем не надано.

За таких обставин, на переконання суду, ТОВ «Білоцерківвода» вчинено всіх належних від нього дій з метою забезпечення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Що ж стосується посилання контролюючого органу на постанову Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №808/2289/17 (т. 1, а.с. 139) суд вказує, що в даній справі Верховним Судом надавалась оцінка несвоєчасній реєстрації податкових накладних через несвоєчасну зміну показників в Системі електронного адміністрування податку на додану вартість, зокрема через несвоєчасне внесення до Системи інформації про суму податку на додану вартість, сплаченого Товариством при ввезенні товарів на митну територію України.

Тобто обставини, які підлягали оцінці в межах адміністративної справи №808/2289/17 та обставини, які є предметом дослідження в даній адміністративній справі не є подібними, а тому посилання відповідача на вказану постанову не може бути підставою для висновку суду про відмову у задоволенні позовних вимог.

Разом з цим суд залишає поза увагою посилання контролюючого органу на постанови Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №816/1488/17, від 11.11.2018 у справі №807/68/18, від 04.09.2018 у справі №816/1488/17, оскільки останні хоча і стосуються аналогічного предмету регулювання спірних правовідносин, проте не є релевантними фактичним обставинам розглядуваної справи.

Приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи встановлено обставини відсутності перерахування на рахунки ТОВ «Білоцерківвода» субвенції з державного бюджету на погашення різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що, у порядку пункту 200-1.4 статті 200-1 ПК України є джерелом поповнення рахунку системи електронного адміністрування з податку на додану вартість, у взаємозв`язку з наявністю у позивача права на реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування за наявності від`ємного показнику реєстраційного ліміту, суд вважає цілком прийнятним у контексті справи застосувати висновки Європейського суду з прав людини, які викладені у рішення по справі «Рисовський проти України».

Як слідує з рішення ЄСПЛ по справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 особливу важливість набуває принцип «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

У контексті обставин справи суд наголошує на змісті пункту 71 рішення по справі «Рисовський проти України», що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків, а ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Застосовуючи висновки Європейського суду з прав людини у контексті обставин цієї справи, суд вважає за доцільне погодитися з доводами позивача про відсутність у його діях бездіяльності, як складової об`єктивної сторони податкового правопорушення, передбаченого пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, оскільки первинною причиною порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних є недотримання органами державної влади публічних процедур функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Разом з цим при вирішенні спору по суті суд також враховує, що згідно із пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Аналіз вказаного дає суду підстави дійти до висновку, що перелік порушень податкового законодавства, за які контролюючим органом нараховуються штрафні санкції в період дії карантину на території України є вичерпним та не включає застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних у період з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Отже штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у період з 01.03.2020 і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину не застосовуються.

Суд наголошує, що правове значення у контексті застосування пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України має саме факт вчинення відповідного порушення, складом якого, в даному випадку, є порушення термінів реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є триваючим порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної.

Суд зазначає, що обставини щодо періоду вчинення правопорушення мають значення для визначення розміру нарахованих штрафних санкцій, а не у цілях встановлення застосовності вказаної норми закону у правовій кваліфікації такого правопорушення, як триваючого.

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачем всупереч положенням пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України застосовано до позивача штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних починаючи з 01.03.2020.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10.12.2021 у справі №420/10367/20.

Наведене, у свою чергу є також підставою для скасування спірного рішення в частині нарахованих штрафних санкцій, починаючи з 01.03.2020.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Підсумовуючи вищевикладене, повно та всебічно проаналізувавши матеріали адміністративної справи суд дійшов до висновку про не відповідність спірного рішення критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно із частиною 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов підлягає до задоволення, то сума судового збору, яка сплачена позивачем на підставі платіжного доручення №5594 від 19.11.2020 на суму 4697,80 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 10.08.2020 №.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, б. 5-а, ЄДРПОУ ВП 44096797) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» (місцезнаходження: 09109, Київська область, м. Біла Церква, вул. Сухоярська, б. 14, ) судовий збір у розмірі 4697,80 грн. (чотири тисячі шістсот дев`яносто сім грн. 80 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду складено 16.03.2023.

Суддя Кушнова А.О.