Справа № 580/5414/22
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року справа № 580/5414/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С. О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДПС у Черкаській області (далі позивач) з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача податковий борг у сумі 64 720,39 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач має непогашений податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у сумі 64 720,39 грн. Вказана сума податкового зобов`язання є узгодженою, однак, відповідач у добровільному порядку її не сплачує. У зв`язку з несплатою відповідачем зазначеної заборгованості, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 14.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі на підставі даного позову, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач відзив на позовну заяву в строк, встановлений судом, як і станом на дату ухвалення рішення суду і цій справі не надав. Копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі від 14.12.2022 відповідач отримав 30.12.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення Р 182.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Черкаській області та є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України.

Згідно відомостей із інтегрованої картки платника податків та розрахунку податкової заборгованості сума податкового боргу, яка не була задоволена боржником протягом строку вставленого для їх погашення, відповідач має непогашений податковий борг перед бюджетом по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 64 720,39 грн., що виник згідно таких документів:

- податкового повідомлення-рішення № 0-2313 від 05.03.2020 на суму 3 914,27 грн.;

- податкового повідомлення-рішення № 0-2313 від 05.03.2020 на суму 2 689,50 грн., з урахуванням сплати в сумі 2 199,89 грн.;

- податкового повідомлення-рішення № від 12.10.2020 на суму 1 992,09 грн.;

- податкового повідомлення-рішення № 0-2313 від 24.06.2021 на суму 5 0834 грн.;

- податкового повідомлення-рішення № 0-2313 від 24.06.2021 на суму 4 060,99 грн.;

- податкового повідомлення-рішення № 0-2313 від 24.06.2021 на суму 2 790,31 грн.;

- податкового повідомлення-рішення № 0-2313 від 24.06.2021 на суму 588,8 грн.

Залишок несплаченої пені відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України складає 50,32 грн.

Контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми Ф №135893-54 від 25.10.2019, відповідно до якої станом на 24.10.2019 сума податкового боргу за відповідачем складала 6 397,97 грн.

Вказана вимога була направлена відповідачу та отримана ним 05.11.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення Р 196 (а. с. 5).

Станом на день звернення до суду, як і на час ухвалення цього рішення вказана заборгованість є непогашеною.

У зв`язку з несплатою відповідачем податкової заборгованості в сумі 64 720,39 грн, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.

Підпунктами 16.1.2, 16.1.3, 16.1.4 п. 16.3 ст. 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) встановлено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України, передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно із п. 59.4 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що контролюючим органом відповідно до ст. 59 ПК України, сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу форми Ф №135893-54 від 25.10.2019 на суму 6 397,97 грн, яку згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення Р 196 відповідач отримав 05.11.2019.

Також, на адресу відповідача контролюючим органом надсилалися податкові повідомлення-рішення № 0-2313, № 0-2313 від 05.03.2020, № від 12.10.2020, № 0-2313, № 0-2313, № 0-2313 та № 0-2313 від 24.06.2021.

Податкові повідомлення-рішення № 0-2313 та № 0-2313 від 05.03.2020 направлені на адресу відповідача та вручені адресату 07.04.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення Р 198 (а. с. 11).

Податкове повідомлення-рішення № від 12.10.2020 відповідач отримав 20.10.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення Р 197 (а. с. 14).

Податкові повідомлення-рішення № 0-2313, № 0-2313, № 0-2313 та № 0-2313 від 24.06.2021 відповідач отримав 06.07.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення Р 196 (а. с. 16).

Згідно з п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п. 42.5. ст. 42 у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З матеріалів справи вбачається, що податкова вимога форми Ф №135893-54 від 25.10.2019 та податкові повідомлення-рішення № 0-2313, № 0-2313 від 05.03.2020, № від 12.10.2020, № 0-2313, № 0-2313, № 0-2313 та № 0-2313 від 24.06.2021 надсилалися відповідачу рекомендованими листами з повідомленням та були вручені останньому.

Відповідно до розрахунку суми податкового боргу та інтегрованої картки платника податку за відповідачем рахується непогашений податковий борг у сумі 64 720,39 грн з орендної плати з фізичних осіб, що виник згідно податкових повідомлень-рішень № 0-2313, № 0-2313 від 05.03.2020, № від 12.10.2020, № 0-2313, № 0-2313, № 0-2313 та № 0-2313 від 24.06.2021.

Податковий борг відповідач добровільно не сплатив, доказів оскарження податкових повідомлень-рішень № 0-2313, № 0-2313 від 05.03.2020, № від 12.10.2020, № 0-2313, № 0-2313, № 0-2313 та № 0-2313 від 24.06.2021 до суду не надав.

Відтак, вказана заборгованість у сумі 64 720,39 грн підлягає стягненню в судовому порядку.

Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 ПК України.

Згідно із п. 87.2 ст. 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 95.1. ст. 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.4 ст. 95 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач на спростування наявності у нього податкового боргу у сумі 64 720,39 грн. з орендної плати з фізичних осіб належних та допустимих доказів не надав.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки доказів понесення таких витрат суду не надано, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 31.12.2019 по 31.07.2022 податковий борг в сумі 64 720 (шістдесят чотири тисячі сімсот двадцять) гривень 39 копійок.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ