Справа № 440/10971/22
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/10971/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про визнання протиправним та скасування пункту рішення,

В С Т А Н О В И В:

23.12.2022 адвокат Лоскот Світлана Сергіївна, здійснюючи представництво інтересів позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (надалі - ТОВ "Полтаваенергозбут", Товариство), звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕП, Регулятор), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати пункт 58 Плану здійснення заходів державного контролю суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, на 2023 рік, затвердженого постановою НКРЕП від 23.11.2022 №1550, шляхом виключення ТОВ "Полтаваенергозбут" із цього Плану.

Мотиви позову адвокат пов`язує з фактом неправомірного, як на його думку, включення до Плану здійснення заходів державного контролю суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, на 2023 рік ТОВ "Полтаваенергозбут", оскільки відповідачем при складанні цього Плану не було враховано тієї обставини, що у 2022 році Регулятором вже проводилася планова перевірка Товариства, а тому включення до п. 58 Плану спірної постанови без визначення ступеню ризику від провадження господарської діяльності суб`єктом господарювання є порушенням п. 3.2. Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, що затверджені постановою НКРЕП від 14.06.2018 №428, ч. 2 ст. 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", п.п. 11, 18 Критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності у сфері електроенергетики, господарської діяльності з транспортування нафти, нафтопродуктів магістральним трубопроводом, господарської діяльності на ринку природного газу, з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії, з централізованого водопостачання та водовідведення, з перероблення та захоронення побутових відходів, яка підлягає ліцензуванню Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та визначається періодичність проведення планових заходів державного контролю, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 28.11.2018 №1106, оскільки порушено періодичність проведення планових заходів державного контролю (не частіше одного разу на 2 роки).

17.03.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача висловив свої заперечення проти задоволення позову. Зазначив, що Регулятор на підставі Закону України "Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема, у сфері енергетики - діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії, зберігання енергії. Частиною 1 статті 19 зазначеного Закону передбачено, що Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю. При цьому планові перевірки суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, проводяться не частіше одного разу на рік відповідно до річних планів, які затверджуються Регулятором до 1 грудня року, що передує плановому, та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті. План здійснення заходів державного контролю на відповідний плановий період оприлюднюється на офіційному веб-сайті Регулятора не пізніш як за п`ять днів до початку відповідного планового періоду.

Крім цього, зазначає, що ТОВ "Полтаваенергозбут" включено до Переліку постачальників універсальних послуг на закріпленій території, що є додатком 3 до Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" покладається виконання функцій універсальної послуги на закріпленій території, затверджених постановою НКРЕП від 26.10.2018 №1268.

Водночас, згідно з п. 3.2. Порядку №428, річний план здійснення заходів державного контролю складається з урахуванням періодичності проведення планових перевірок, зокрема, для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання, на яких покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринків у сфері енергетики, не частіше одного разу на рік.

На останок представник відповідача зазначив, що саме Закон України "Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" є спеціальним у визначенні правового статусу Регулятора, його завдань, функцій, повноважень та порядку їх здійснення, тоді як Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначає лише основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. До того ж дія цього Закону, відповідно до його ч. 2 ст. 2, не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг.

У відповіді на відзив, що надійшла до суду 25.01.2023, представник позивача, окрім повторення тез адміністративного позову, додав, що спірною постановою Регулятора передбачено, що у 2023 році будуть проведені планові перевірки суб`єктів господарювання, а не постачальників універсальних послуг, на яких статтею 62 Закону України "Про ринок електричної енергії" покладено спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії. Крім того, зазначені в Плані ліцензіати не всі є постачальниками універсальних послуг, на яких покладено спеціальні обов`язки.

З цього приводу представник відповідача у своєму запереченні, яке надійшло до суду 31.01.2023, зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України "Про ринок електричної енергії", ліцензіат (позивач), як постачальник універсальних послуг, відноситься до суб`єктів господарювання, на яких покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринків у сфері енергетики. При цьому законодавцем встановлений чіткий поділ на види суб`єктів господарювання залежно від кількості працюючих та доходів від будь-якої діяльності. А тому твердження позивача про те, що Регулятор колись означив Товариство суб`єктом середнього підприємництва, з огляду на що періодичність перевірки має бути не частіше одного разу на 2 роки, є безпідставними та надуманими, адже ліцензіат (позивач) відноситься до суб`єктів господарювання, на яких покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринків у сфері енергетики. Саме тому періодичність його перевірок становить на частіше одного разу на рік.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 05.01.2023 заперечення представника НКРЕП проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотання щодо розгляду у судовому засіданні за участю представників сторін залишено без задоволення.

Будь-яких інших клопотань чи заяв до суду не надходило.

Розгляд справи, відповідно до правил статті 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників за наявними у справі матеріалами, дослідивши які суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ТОВ "Полтаваенергозбут" (ідентифікаційний код 42223804), відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстроване у статусі юридичної особи 09.07.2021, про що в Реєстрі вчинено запис №008003564. До зареєстрованих видів економічної діяльності Товариства відносяться: 35.14 Торгівля електроенергією (основний); 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 35.11 Виробництво електроенергії; 35.12 Передача електроенергії, тощо (а.с. 53).

Згідно з п. 2.2 статуту, затвердженого рішенням позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Полтаваенергозбут" від 05.07.2021, постачання, передача, розподілення та торгівля електроенергією є основними видами діяльності Товариства.

Постановою НКРЕП від 23.11.2022 №1550-2022 "Про затвердження Плану здійснення заходів державного контролю суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, на 2023 рік" відповідно до статті 19 Закону України "Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" було затверджено відповідний План та передбачено проведення у 2023 році планові перевірки суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг відповідно до цього Плану.

Пунктом 58 цього Плану передбачено проведення перевірки ТОВ "Полтаваенергозбут" (ідентифікаційний код 42223804) на предмет дотримання вимог законодавства та ліцензійних умов у сфері енергетики з 31.03.2023 протягом 15 робочих днів.

Не погоджуючись із правомірністю цього пункту Плану з мотивів недотримання відповідачем періодичності проведення планових перевірок, передбаченої п. 3.2. Порядку №428, позивач зазначає ще й про те, що норма ст. 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", пунктів 11, 18 Критеріїв та ч. 6 ст. 19 Закону України "Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" допускають неоднозначне (множинне) трактування повноважень НКРЕП щодо періодичності проведення планових перевірок.

У той же час, як наголошує позивач, нормами ч. 7 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено, що у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків суб`єкта господарювання або повноважень органу державного нагляду (контролю), така норма трактується в інтересах суб`єкта господарювання.

З цих підстав позивач просить суд визнати протиправним та скасувати пункт 58 Плану.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначенні Законом України від 22.09.2016 №1540-VIII "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" (надалі - Закон №1540-VIII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1540-VIII, НКРЕП є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Особливості спеціального статусу Регулятора обумовлюються його завданнями і повноваженнями та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливостях організації та порядку діяльності Регулятора, в особливому порядку призначення членів Регулятора та припинення ними повноважень, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Регулятора та гарантії незалежності в прийнятті ним рішень у межах повноважень, визначених законом, встановленні умов оплати праці членів та працівників Регулятора.

Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно зі статтею 3 Закону №1540-VIII, Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Регулятор здійснює державне регулювання шляхом:

1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом;

2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг;

3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом;

4) державного контролю та застосування заходів впливу;

5) використання інших засобів, передбачених законом.

Відповідно до статті 19 Закону №1540-VIII, Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

При цьому частиною шостою статті 19 Закону №1540-VIII передбачено, що планові перевірки суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, проводяться не частіше одного разу на рік відповідно до річних планів, які затверджуються Регулятором до 1 грудня року, що передує плановому, та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті.

План здійснення заходів державного контролю на відповідний плановий період оприлюднюється на офіційному веб-сайті Регулятора не пізніш як за п`ять днів до початку відповідного планового періоду.

Частиною першою статті 22 цього ж Закону передбачено, що суб`єкти господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, несуть відповідальність за правопорушення у сферах енергетики та комунальних послуг, визначені законами України "Про природні монополії", "Про комбіноване виробництво теплової та електричної енергії (когенерацію) та використання скидного енергопотенціалу", "Про ринок електричної енергії", "Про ринок природного газу", "Про трубопровідний транспорт", "Про теплопостачання", "Про питну воду та питне водопостачання", "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг", "Про енергетичну ефективність" та іншими законами, що регулюють відносини у відповідних сферах.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначає Закон України від 13.04.2017 №2019-VIII "Про ринок електричної енергії" (надалі - Закон №2019-VIII).

Державне регулювання ринку електричної енергії, відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону №2019-VIII, здійснює регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства (при цьому Регулятор, відповідно до п. 72 ч. 1 ст. 1 Закону №2019-VIII, - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг).

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 6 Закону №2019-VIII, до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належать ліцензування господарської діяльності у сфері електроенергетики відповідно до вимог цього Закону та контроль за додержанням ліцензіатами ліцензійних умов провадження господарської діяльності.

Відповідно до п. 11 ч. 4 ст. 6 Закону №2019-VIII, Регулятор має право проводити перевірки учасників ринку електричної енергії (крім споживачів) відповідно до цього Закону.

Зміст наведених норм права дає суду підстави для формулювання висновку про те, що метою діяльності НКРЕКП є досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки.

При цьому державне регулювання ринку електричної енергії Регулятором здійснюється, зокрема, шляхом проведення перевірок учасників ринку електричної енергії.

Відповідно до законів України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", "Про ліцензування видів господарської діяльності" НКРЕП своєю постановою від 14.06.2018 №428 затвердила Порядок контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов (надалі - Порядок №428), дія якого поширюється на суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, які отримали ліцензії на провадження господарської діяльності та регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю яких здійснюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно з пунктом 3.2 Порядку №428, річний план здійснення заходів державного контролю складається з урахуванням періодичності проведення планових перевірок:

для суб`єктів великого підприємництва, суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання, на яких покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринків у сфері енергетики, не частіше одного разу на рік;

для суб`єктів середнього підприємництва не частіше одного разу на два роки;

для суб`єктів малого підприємництва, у тому числі суб`єктів мікропідприємництва, не частіше одного разу на три роки.

Для цілей цього Порядку застосовуються критерії віднесення ліцензіатів до певних категорій суб`єктів господарювання, що визначені Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання залежно від кількості працюючих та доходів від будь-якої діяльності за рік можуть належати до суб`єктів малого підприємництва, у тому числі до суб`єктів мікропідприємництва, середнього або великого підприємництва.

Разом з цим Закон України "Про ринок електричної енергії" передбачає спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії.

Так, частиною першою статті 62 вказаного Закону установлено, що з метою забезпечення загального економічного інтересу в електроенергетичній галузі України, необхідного для задоволення інтересів громадян, суспільства і держави, та забезпечення сталого довгострокового розвитку електроенергетичної галузі і конкурентоспроможності національної економіки України на учасників ринку відповідно до цієї статті можуть бути покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 цього ж Закону, до спеціальних обов`язків, що покладаються на учасників ринку електричної енергії відповідно до цього Закону для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, належать, зокрема:

1) забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії;

2) виконання функцій постачальника універсальних послуг;

3) виконання функцій постачальника "останньої надії";

4) надання послуг із забезпечення розвитку генеруючих потужностей;

5) підвищення ефективності комбінованого виробництва електричної та теплової енергії.

Як свідчать надані представником відповідача письмові докази, ТОВ "Полтаваенергозбут" провадить власну господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачу на підставі постанови НКРЕП від 26.06.2018 №575 "Про видачу ліцензій з постачання електричної енергії споживачу ТОВ "Альтернативенерго", ТОВ "Енерджисервіс", ТОВ "Інтеренергоінвест", ТОВ "Полтаваенергозбут", ТОВ "Райз Інвест" та ТОВ "Солар Грін Лайт".

Постановою НКРЕП від 21.12.2022 №1827-2022 установлено ТОВ "Полтаваенергозбут" для здійснення діяльності з надання універсальної послуги тариф на послуги постачальника універсальних послуг.

Таким чином, ліцензіат, ТОВ "Полтаваенергозбут", відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України "Про ринок електричної енергії", відноситься до суб`єктів господарювання, на яких покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринків у сфері енергетики.

Наявність у ліцензіата такого додаткового спеціального статусу, на переконання суду, автоматично поширює на нього дію п. 3.2. Порядку №428, відповідно до якого річний план здійснення заходів державного контролю складається з урахуванням періодичності проведення планових перевірок, зокрема, для суб`єктів господарювання, на яких покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринків у сфері енергетики, не частіше одного разу на рік.

При цьому твердження позивача про те, що спірна постанова стосується лише суб`єктів господарювання, а не постачальників універсальних послуг, на яких статтею 62 Закону України "Про ринок електричної енергії" покладено спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, не спростовує вищенаведений висновок суду, оскільки суб`єкт господарювання є більш широким поняттям, яке у даному контексті охоплює й тих суб`єктів, на яких покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринків у сфері енергетики.

З приводу колізії, спричиненої дещо інакшим порядком правового регулювання періодичності проведення планових заходів нагляду (контролю) відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", суд зазначає таке.

Закон України від 05.04.2007 №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (надалі - Закон №877-V) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Сфера дії цього Закону визначена статтею 2, якою, крім іншого, установлено, що дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів, зокрема, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг.

Таким чином дія Закону №877-V на спірні правовідносини не поширюється.

Про правильність такого висновку суду свідчить і позиція Верховного Суду, сформульована у справі №640/8249/19, де визнаючи висновки судів попередніх інстанцій помилковими, Суд у своїй постанові від 08.02.2023 зазначив, що "... у статті 2 Закону №877-V встановлено, що контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюється органами ліцензування у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про ліцензування видів господарської діяльності".

Частиною 3 статті 19 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" визначено, що контроль за додержанням ліцензіатами ліцензійних умов здійснюють у межах своїх повноважень органи ліцензування, крім Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, яка здійснює контроль відповідно до Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", шляхом проведення планових і позапланових перевірок відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

З аналізу вказаної норми вбачається, що заходи контролю, які здійснює НКРЕКП є виключенням із загального правила, передбаченого частиною 3 статті 19 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності". При цьому вказана норма передбачає, що НКРЕКП здійснює контроль відповідно до Закону №1540-VIII.

Отже, спеціальним Законом при проведенні заходів контролю НКРЕКП є Закон №1540-VIII, у зв`язку з цим при визначенні строків планової перевірки у цих правовідносинах застосуванню підлягала саме частина 6 статті №1540-VIII, а не загальні положення Закону № 877-V".

За таких обставин суд визнає позов ТОВ "Полтаваенергозбут" необґрунтованим і надуманим, з огляду на що відмовляє у його задоволенні у повному обсязі.

За відсутності підстав для задоволення позову, відсутні й підстави для розподілу судових витрат, які складаються лише із суми сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про визнання протиправним та скасування пункту рішення - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на дане рішення протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун