Справа № 160/4233/23
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2023 року Справа № 160/4233/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлоградсько-Юр`ївського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправними та скасування постанов,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Павлоградсько-Юр`ївського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправними та скасування постанов відповідача від 06.02.2023 року ВП № 70938547 про відкриття виконавчого провадження; про визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження та виконавчого збору, а також від 02.03.2023 року ВП № 64350331 про відновлення виконавчого провадження відповідно.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржених постанов, позаяк їх виконання спричинене пред`явленням до виконання одного й того самого виконавчого документу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.03.2023 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Відповідач скористався наданим правом та надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому указав про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на їх необгрунтованість. Зазначає, що виправив власні перевірки та за наслідками постанови про результати перевірки виконавчого провадження від 03.03.2023 року скасував постанови від 06.02.2023 року ВП № 70938547 про відкриття виконавчого провадження; про визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження та виконавчого збору. Стосовно ж постанови від 02.03.2023 року ВП № 64350331 про відновлення виконавчого провадження зазначив, що вона прийнята на підставі статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» з тих підстав, що у судовому порядку фактично визнано правомірним виконавчий документ, примусове виконання якого і здійснювалося у рамках ВП № 64350331.
Ухвалою суду від 17.03.2023 року закрито провадження у справі у частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування постанов відповідача від 06.02.2023 року ВП № 70938547 про відкриття виконавчого провадження; про визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження та виконавчого збору.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що на примусовому виконанні у рамках ВП № 64350331 перебував виконавчий документа, а саме: постанова від 05.11.2020 року № 201849.
Постанова від 05.11.2020 року № 201849 про стягнення з позивача адміністративно-господарського штрафу у сумі 34000,00 грн. оскаржувалася останнім у судовому порядку та рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.02.2021 року № 160/16988/20 ця постанова визнана протиправною та скасовано.

Унаслідок цього постановою державного виконавця від 18.03.2021 року ВП № 64350331 виконавче провадження закінчено.

У подальшому постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.06.2022 року № 160/16988/20 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.02.2021 року № 160/16988/20 скасовано. Суд зазначив, що Постанова від 05.11.2020 року № 201849 про стягнення з позивача адміністративно-господарського штрафу у сумі 34000,00 грн. є правомірною.

Постановою державного виконавця від 02.03.2023 року ВП № 64350331 виконавче провадження відновлено на підставі статті 41 Закону України «Про виконавче провадження».

Указана постанова після закриття провадження у справі у частині інших позовних вимог є предметом розгляду у вказаному спорі.

При вирішені спору суд виходить із того, що відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 18 цього Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 39 Закону №1404 визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання не чинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Із матеріалів справи слідує, що постанова державного виконавця від 18.03.2021 року ВП № 64350331 про закінчення виконавчого провадження прийнята у зв`язку з тим, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.02.2021 року № 160/16988/20 скасовано постанову від 05.11.2020 року № 201849 про стягнення з позивача адміністративно-господарського штрафу у сумі 34000,00 грн. примусове виконання якої й здійснювалося у рамках ВП № 64350331.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону №1404 рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 41 Закону №1404 у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Отже, означеною нормою визначено вичерпні підстави для відновлення виконавчого провадження, а саме:

1) визнання судом незаконною чи скасування в установленому законом порядку постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження;

2) визнання судом незаконною чи скасування в установленому законом порядку постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

У спірному випадку, оскаржена у цій справа постанова від 02.03.2023 року ВП № 64350331 про відновлення виконавчого провадження прийнята відповідачем на підставі статті 41 Закону №1404 з тих підстав, що у судовому порядку фактично визнано правомірним виконавчий документ, примусове виконання якого і здійснювалося у рамках цього ВП № 64350331.

У той же час, приймаючи оскаржену постанову відповідач не урахував, що постановою державного виконавця від 18.03.2021 року ВП № 64350331 виконавче провадження закінчено та ця постанова є чинною станом на момент ухвалення цього рішення.

А відтак, відновлюючи виконавче провадження ВП № 64350331 за умови чинної постанови про закінчення виконавчого провадження від 18.03.2021 року ВП № 64350331 відповідач припустився порушень вимог законодавства України.

При цьому, спірні правовідносини пов`язані не з встановленням обставин дотримання строків пред`явлення виконавчого документу або наприклад можливості його подальшого пред`явлення до виконання узагалі, а виключно із застосуванням відповідачем статті 41 Закону №1404 при прийнятті оскарженої у цій справі постанови.

Таким чином, за встановлених у цій справі обставин, позовні вимоги позивача є цілком обгрунтованими, адже прийнята відповідачем постанова не відповідає висунутим до неї критеріям, передбаченим статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим підлягає скасуванню а позовні вимог, відповідно, задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, сплачений судовий збір за подання позовної заяви (1073,60 грн. інша частина повернута із держбюджету) та заяви про забезпечення позовну підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Стосовно ж стягнення на користь позивача судових витрат з правної допомоги то наразі ці підстави відсутні, позаяк матеріали справи узагалі не містять доказів на підтвердження того, що позивач узагалі користувався такою допомогою.

Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Павлоградсько-Юр`ївського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 02.03.2023 року ВП № 64350331 про відновлення виконавчого провадження.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати за сплати судового збору у розмірі 1878 (одна тисяча вісімсот сімдесят вісім), 80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Павлоградсько-Юр`ївського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна