Справа № 359/4528/22
Суддя: Яковлєва Л. В.
Дата ухвалення: 2023-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/359/30/2023
Справа № 359/4528/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 лютого 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції у місті Борисполі УПП у Київській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить скасувати постанову інспектора Батальйону патрульної поліції у місті Борисполі УПП у Київській області старшого лейтенанту поліції Петренко Д.С. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР № 5593323 від 10.07.2022 щодо накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 510,00 грн. і закрити справу.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що постановою відповідача про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАР № 5593323 від 10.07.2022, накладено на позивача стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за ч.2 ст. 122 КУпАП за порушення п. 8.7.3 ПДР, а саме за проїзд 10.07.2022 року о 13:46:56 позивачем на власному транспортному засобі автомобілі Шкода Октавія А5, д.н.з. НОМЕР_1 , перехрестя по вул. Київський Шлях, 37 в м. Бориспіль Київської області на заборонений «Жовтий» сигнал світлофора, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналу. Проте, позивач вважає, винесену постанову безпідставною та незаконною, посилаючись на те, що на відеофіксації було видно, що позивач виїжджає на лінію самого перехрестя на «Зелений» дозволений сигнал світлофора, який йому було видно з водійського сидіння автомобіля, а «Жовтий» заборонений сигнал світлофору загоряється вже коли позивач виїхав на саме перехрестя та проїхав його.

Ухвалою суду від 28 грудня 2022 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї додатків.

25 січня 2023 року від представника відповідача Савоніка Д.В. надійшов відзив на позовну заяву, яким просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом, виходячи з наступного. Згідно Постанови винесеної інспектором взводу №2 роти №3 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП ст. лейтенантом поліції Петренко Д.С., 10.07.2022 року о 13 год. 46 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи т.з. «Skoda Octavia», н.з. НОМЕР_1 за адресою : м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 37, проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 г) ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, за яке ч. 2 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу в розмірі 510 гривень. Представник відповідача зазначає, що доказом правопорушення позивача є відео з бодікамери 473657, на якому зафіксовано розгляд справи на місці вчинення правопорушення. Однак, за спливом часу відеозапис не зберігся. Розглядаючи дану адміністративну справу, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 ч.1 ст.20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно статті 14 зазначеного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Таким чином, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.09.2019 року у справі №127/19283/17.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Судом встановлено, що 10 липня 2022 року інспектором Батальйону патрульної поліції у місті Борисполі УПП у Київській області старшим лейтенантом поліції Петренко Д.С. винесено постанову серії ЕАР № 5593323 від 10.07.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно оскаржуваної постанови, 10.07.2022 року о 13 год. 46 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи т.з. «Skoda Octavia», н.з. НОМЕР_1 за адресою : м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 37, проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 г) ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, за яке ч. 2 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно ч. 2 ст. 122 КупАП визначено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 8.7.3 ґ) Правил дорожнього руху України сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

З позовної заяви вбачається, що позивач не визнає свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, оскільки стверджує, що виїжджав на лінію самого перехрестя на «Зелений» дозволений сигнал світлофора, який йому було видно з водійського сидіння автомобіля, а «Жовтий» заборонений сигнал світлофору загорівся вже коли він виїхав на саме перехрестя та проїхав його.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно п. 2 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року за № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі, статтею 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністратив-ного правопорушення.

Відповідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій або бездіяльності.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У відповідності до ст. 8 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Судом встановлено, що відповідач не надав суду жодних доказів того, що позивач допустив вищевказане адміністративне правопорушення, тоді як на нього законом покладено обов`язок доказування вини позивача у скоєні правопорушення.

Відтак, в даному випадку відповідачем не надано суду фото чи відео докази самого вчинення позивачем порушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, та не доведено, що взагалі існував склад правопорушення.

Слід зазначити, що відповідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. А питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оскільки в межах даного провадження не існує жодних доказів, як то фотографій чи відеозапису, на яких зафіксована подія вчинення позивачем адміністратив-ного правопорушення чи обставин, що її обумовили, то і підстав вважати доведеною позицію апелянта також немає.

Резюмуючи викладене, суд зазначає, що відповідачем не надано будь-яких доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на виконання вимог чинного законодавства, зокрема, вищезазначених правових положень та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року, в матеріалах справи не міститься жодного належного та допустимого доказу вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

В даному випадку, відповідачем не доведено правомірність своїх дій та не надано обґрунтованих доводів щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивача, відповідно норм чинного законодавства.

Таким чином, суд приходить висновку, що оскаржувана постанова серії ЕАР № 5593323 від 10.07.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02 листопада 2004 року N15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Вказані обставини та наведені у сукупності факти свідчать про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд вважає за можливе позов задовольнити, скасувати постанову серії ЕАР № 5593323 від 10.07.2022 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 122, 222, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ :

Позову заяву ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції у місті Борисполі УПП у Київській області про скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР № 5593323 від 10.07.2022 року інспектора Батальйону патрульної поліції у місті Борисполі УПП у Київській області старшого лейтенанту поліції Петренко Д.С., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф за вчинення адміністративного правопорушення в розмірі 510,00 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за п. 1 ст. 27 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Яковлєва Л.В.