Справа № 295/2380/23
Суддя: Воробйова Т. А.
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/2380/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді Воробйової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Коцюби О.Ю.,

представника позивача Козак О.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

перекладача Гадірлі Асаф (брав участь в судовому засіданні 17.03.2023),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі адміністративну справу

за позовом Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області

до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Азербайджан,

про примусове видворення за межі території України,

з перервою в судовому засіданні з 13.03.2023 до 17.03.2023,

в с т а н о в и в:

Начальник Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області Анатолій Федорчук звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить прийняти рішення про примусове видворення громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України в країну громадянської належності Азербайджанську Республіку, звернувши його до негайного виконання.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Азербайджанської Республіки. Згідно відомостей АЦС «Аркан», відповідач прибув на територію України 23.02.2020 через пункт перетину «Куп`янськ» за паспортним документом громадянина Азербайджанської Республіки С02486636. Дані обставини підтверджуються і штампом про перетин кордону в паспорті відповідача.

Відповідно до положень чинного законодавства, відповідач міг тимчасово перебувати на території України не більш як 90 днів протягом 180 днів.

Позивач вказує, що громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в Україні, після закінчення легального строку перебування не звертався до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем перебування із заявою про продовження строку перебування на території України, чим порушив встановлені чинним законодавством строки перебування іноземців та осіб без громадянства на території України. Граничний термін перебування відповідача на території України сплив 22.05.2020.

29.11.2022 щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, відповідно до якого відповідач зобов`язувався покинути територію України у строк до 26.12.2022, однак станом на день подачі позову, відповідачем зазначене рішення виконано не було. При цьому, рішення про примусове повернення відповідачем було отримано 29.11.2022, про що свідчить його особистий підпис. Рішення відповідачем не оскаржувалось. За порушення правил перебування в Україні відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.203 КУпАП (порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні), та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

У позові зазначено, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) продовжує перебувати/проживати на території України нелегально, при цьому, підстав для тимчасового проживання, встановлених частинами 4-12 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» у відповідача не має.

Таким чином, відповідач порушив встановлені строки перебування в Україні, ухилившись від виїзду у строки, визначені законодавством, проживає без документів на право проживання в Україні, тобто своїми діями порушує вимоги ст.ст.9, 16, 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», що дає обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), буде ухилятись від виїзду з України.

Відповідач, перебуваючи на території України, порушив вимоги Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в щодо перебування на території України без документів, які дають право на проживання та понад встановлений 90-денний термін.

Позивач також зазначає, що підстав заборони щодо примусового повернення чи примусового видворення або видачі чи передачі іноземця та особи без громадянства, передбачених ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» не встановлено та не заявлено відповідачем.

Необхідність звернення рішення до негайного виконання позивач обґрунтовує тривалим нелегальним перебуванням на території України, невиконанням до цього часу громадянином Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішення Житомирського відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про примусове повернення відповідача до країни походження або третьої країни.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 01.03.2022 відкрито провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позов з викладених в ньому підстав та просила його задовольнити. В засіданні представник позивача також наголошувала на необхідності звернення рішення до негайного виконання, додатково пояснивши, що після рішення суду 2018 року про його видворення відповідач порушив заборону в`їзду в Україну, яка діяла до 2023 року, та що доданими до справи матеріалами підтверджується неодноразове порушення відповідачем законодавства України щодо легального перебування в Україні, що за переконанням представника свідчить про ймовірне ухилення відповідача від виконання рішення суду, у разі якщо його не буде звернуто до негайного виконання. Представник позивача також заперечила доводи відповідача щодо можливості наразі оформлення легального перебування в Україні без його виїзду з України через порушення заборони в`їзду в Україну та правил перебування в Україні.

Відповідач у судовому засіданні підтвердив, що усі повідомлені представником позивача обставини відповідають дійсності, водночас, вказував про необхідність надання йому часу для можливості оформлення легального перебування в Україні, або ж для виїзду у країну походження (придбання квитка, тощо). Тривале невиконання рішення державної міграційної служби про примусове повернення до країни походження пояснює тим, що не було для цього можливості.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Азербайджанської Республіки. Особа ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлена і підтверджується паспортом громадянина Азербайджанської Республіки № НОМЕР_1 , виданим 13.04.2019 (а.с. 10).

Згідно з відомостями АЦС «Аркан», відповідач прибув на територію України 23.02.2020 через пункт перетину «Куп`янськ» за паспортним документом громадянина Азербайджанської Республіки С02486636 (а.с. 11).

Перевіркою правомірності перебування на території України громадянина Азербайджану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що він перебуває на території України в порушення вимог Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011.

29.11.2022 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.203 КУпАП (порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні), відповідно до змісту якого, 29.11.2022 о 12:00 год за адресою: ринок «Малинський», що знаходиться на території Оліївської територіальної громади, виявлений громадянин Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який ухиляється від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування (а.с. 8).

29.11.2022 уповноваженою посадовою особою Державної міграційної служби України, Житомирський відділ у м. Житомирі, начальником відділу Андрійчуком С.Д., винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у 1700,00 грн (а.с. 9).

З метою забезпечення вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», начальником Житомирського відділу у м. Житомирі УДМС у Житомирській області 29.11.2022 затверджено рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни відповідача - громадянина Азербайджану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5-7).

Вказаним рішенням громадянина Азербайджану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано залишити територію України у термін до 26.12.2022, однак відповідач у визначений термін добровільно не повернувся до країни походження та території України не покинув. Дане рішення про примусове повернення останньому оголошено, ним отримано.

Відомостей про те, що рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни відповідачем оскаржувалось, матеріали справи не містять.

Також встановлено, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира у справі №295/2057/18 від 30.03.2018 ухвалено затримати строком на шість місяців громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 20.12.2016, з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців і осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення видворення; примусово видворити за межі території України громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 .

23.03.2020 Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області направлено листа до Посольства Азербайджанської Республіки в Україні, у якому зазначалося, що громадянин ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув в Україну по паспорту громадянина Азербайджанської Республіки НОМЕР_1 , виданому 13.04.2019 Міністерством внутрішній справ Азербайджанської Республіки. Одночасно за обліками УДМС України в Житомирській області встановлено, що у липні 2017 року відносно громадянина Азербайджанської Республіки із схожими персональними даними, а саме: ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 , прийнято рішення про примусове повернення з України. У березні 2018 року судом прийнято рішення про примусове видворення з України громадянина ОСОБА_4 та прийнято рішення про заборону його в`їзду на територію України строком на 5 (п`ять) років. У зв`язку з чим просили підтвердити або спростувати наступне: чи є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією і тією ж особою.

Листом Посольства Азербайджанської Республіки в Україні від 10.05.2020 підтвердило, що паспорти з номерами НОМЕР_2 та НОМЕР_1 видані одній особі ОСОБА_5 .

Рішенням УДМС України в Житомирській області від 19.04.2018, заборонено громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_6 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в`їзд в Україну строком на 5 років.

Згідно з інформаційною довідкою начальника ВСІОБГ УДМС у Житомирській області, відповідно до наявних обліків УДМС у Житомирській області гр. Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.03.2020 документовано посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_4 строком дії до 23.03.2021. 25.06.2020 УДМС прийнято рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_4 на підставі пп. 5 п. 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою КМУ від 25.04.2018 №322 (коли уповноваженим державним органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства чи їх примусове видворення за межі України або про заборону подальшого в`їзду в Україну). Зазначене підтверджується такою копією рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання від 26.05.2020 № НОМЕР_5 . Станом на 13.03.2023 гр. Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо надання дозволу на імміграцію, оформлення посвідки на тимчасове або постійне проживання, продовження строку перебування на території України до УДМС не звертався.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

За правилами пункту 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою КМ України від 15 лютого 2012 р. №150 (далі - Порядок) іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Відповідно до п. 6, 8 Порядку строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України продовжується у разі, коли вони прибули з держав з безвізовим порядком в`їзду за наявності обґрунтованих підстав (лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України тощо) та за умови подання підтверджувальних документів - на період існування таких підстав, але не більш як 180 днів з дати останнього в`їзду в Україну. Заяви про продовження строку перебування на території України подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше ніж за десять та не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання.

Згідно з частиною 3 статті 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Частина 1 статті 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначає, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до частин 1, 4 статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Відповідно до Угоди між Кабінетом Міністрів України і Урядом Азербайджанської Республіки про безвізові поїздки громадян, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №1565 від 24.10.2002, громадяни держави однієї Сторони, незалежно від місця їх постійного проживання, можуть в`їжджати, прямувати транзитом, виїжджати та перебувати на території держави іншої Сторони без віз з дотриманням правил перебування і реєстрації, що діють в цій державі, по документах, зазначених у Додатках 1 та 2 до цієї Угоди.

Згідно пп. 1 п. 6, п. 7, п. 8 Порядку строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України продовжується у разі, коли вони прибули за короткостроковою візою, а також з держав з безвізовим порядком в`їзду за наявності обґрунтованих підстав (лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України, виконання службових обов`язків іноземним кореспондентом або представником іноземного засобу масової інформації тощо) та за умови подання підтверджувальних документів - на період існування таких підстав, але не більш як 180 днів з дати останнього в`їзду в Україну.

Рішення про продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України понад встановлені цим Порядком строки приймається керівником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником у разі подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України та наявності підстав, які не дають змоги виїхати з України, відповідно до статті 22 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а також Головою ДМС або його заступником в інших випадках за умови подання підтверджувальних документів.

Заяви про продовження строку перебування на території України подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше ніж за десять та не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України № 3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (частина 5 статті 26 Закону).

Згідно із частиною першою статті 31 Закону України №3773-VI, іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава (стаття 1 Конституції України).

За даних обставин, держава Україна має певну свободу розсуду (дискрецію) у прийняття рішення про примусове повернення до країни походження, але у разі відповідності такого рішення вимогам законодавства України та відсутності обмежень, передбачених міжнародними актами.

Згідно зі ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд бере до уваги, що відповідач є громадянином Азербайджанської Республіки, строк його перебування на території України, визначений законом, закінчився.

Відповідач перевищив термін перебування в Україні та із заявою про продовження строку перебування в Україні не звертався, доказів протилежного суду не надав, відповідно рішення про примусове його повернення до країни походження є законним та прийняти відповідно до норм чинного законодавства.

На час прийняття такого рішення строк перебування ОСОБА_1 на території України перевищив 90 днів протягом 180 днів і строк його перебування на території України не був продовжений в установленому порядку.

Суд наголошує, що в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач звертався до органів Державної міграційної служби України із заявою щодо продовження терміну його перебування на території України, а тому, відповідач не реалізував своє право на продовження строку тимчасового перебування на території України, не вжив заходів щодо продовження строку його перебування на території України, перевищив дозволений термін перебування на території України, чим порушив вимоги міграційного законодавства.

Підставою прийняття рішення про повернення відповідача слугував саме факт проживання відповідача без відповідних документів, що дають право на проживання на території України. Відповідач фактично без належних на те законних підстав протягом тривалого часу перебуває на території України. Доказів, які б підтверджували обставини, настання яких передбачає застосування положень частини першої статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідачем не надано. Також, відсутні підстави стверджувати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 371 КАС України визначено, що суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення: 1) у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті; 2) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства; 4) про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань.

З огляду на те, що позивач, посилаючись на надані до справи докази, достатнім чином обгрунтував неодноразове порушення відповідачем міграційного законодавства України, що вказує у т.ч. на високу ймовірність ухилення відповідача від виконання даного рішення у випадку, якщо його не буде звернуто до негайного виконання, суд вважає обгрунтованою вимогу позивача про звернення рішення до негайного виконання.

Згідно з вимогами частини 5 статті 288 Кодексу адміністративного судочинства України за подання до адміністративного суду позовних заяв та апеляційних скарг у справах, визначених цією статтею, судовий збір не сплачується.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 241-246, 255, 268-271, 288, 289 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про примусове видворення за межі території України - задовольнити.

Примусово видворити громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України в країну громадянської належності Республіку Азербайджан.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів із дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, адреса: м. Житомир, вул. Чуднівська, 105, .

Відповідач: ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Республіки Азербайджан, адреса: АДРЕСА_1 .

Cуддя Т.А. Воробйова