Справа № 580/6168/22
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року справа № 580/6168/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С. О., розглянувши в порядку загального позовного провадження за правилами письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови позивачу в зарахуванні періоду роботи до страхового стажу;

- зобов`язати відповідача внести зміни до відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо позивача шляхом внесення відомостей щодо страхового стажу за період з 01 квітня 2004 року по 31 грудня 2009 року у ФОП ОСОБА_2 та перерахування останнім до органів Пенсійного фонду України єдиного соціального внеску із заробітної плати ОСОБА_1 за цей період.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату ФОП ОСОБА_2 за позивача, як працівника, страхових внесків за період з 01.04.2004 по 31.12.2009. При зверненні до ГУ ПФУ в Черкаській області позивачу було надано інформацію про те, що виникла помилка під час зарахування сплачених страхових внесків через неправильно вказаний РНОКПП позивача, а саме замість вірного номера НОМЕР_1 зазначено НОМЕР_2 . На даний час ФОП ОСОБА_2 припинив свою діяльність, в ГУ ДПС у Черкаській області документи на зберіганні не перебувають. При цьому, з неї, як працівника, вираховувались суми податків до державного бюджету. Враховуючи викладене, вважає, що наявні підстави для внесення змін до відомостей про застраховану особу в реєстрі застрахованих осіб за рішенням суду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач проти позову заперечив. У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 05.01.2023, відповідач вказав, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 18.09.2014 внесено запис про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_2 , з яким позивач перебувала в трудових відносинах протягом 2004-2010 років. Оскільки ОСОБА_2 позбавлений статусу підприємця здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за зазначені в запиті періоди 2004 - 2010 років законом не передбачено. Відповідно до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1 (із змінами) у разі припинення або зняття з обліку в органах податкової служби України страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили. Отже, для зарахування до страхового стажу Позивача зазначених у позові періодів трудових відносин зі страхувальником ФОП ОСОБА_2 законодавчі підстави відсутні. У зв`язку з чим, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 17.02.2023 розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Продовжено процесуальний строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

Ухвалою від 02.03.2023 закрито підготовче провадження в справі та вирішено розгляд справи здійснити у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Відповідно до відомостей трудової книжки НОМЕР_3 від 01.04.2004 ОСОБА_1 01.04.2004 прийнята на роботу продавцем у ФОП ОСОБА_2 (трудовий договір № 11109 від 01.04.2004) та 31.10.2010 звільнена за згодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України (трудовий договір № 11109 знято з реєстрації 03.11.2010).

Згідно з трудовим договором між працівником та фізичною особою від 01.04.2004, зареєстрований 06.04.2004 за № 11109, в період з 01.04.2004 по 31.10.2010 позивач перебувала у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 12 зазначеного трудового договору працівник за цим договором підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, сплата страхових внесків провадиться у розмірах і порядку, визначених законодавством.

Згідно з наданою позивачем довідкою Пенсійного фонду України з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5 від 27.05.2021 підтверджується нарахування та сплата відносно позивача єдиного внеску, зокрема, за період з січня по жовтень 2010 року страхувальником ОСОБА_2 (код НОМЕР_4 ).

Цією ж довідкою форми ОК-5 підтверджується відсутність у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу позивачки у спірний період з 2004 по 2009 роки.

При зверненні до ГУ ПФУ в Черкаській області позивачу надано інформацію про те, що виникла помилка під час зарахування сплачених страхових внесків через неправильно вказаний РНОКПП позивача, а саме замість вірного РНОКПП НОМЕР_1 зазначено - НОМЕР_2 .

Відповідно до листа Головного управління ДПС у Черкаській області № 7718/6/23-00-24-03-09 від 21.07.2022 ФОП ОСОБА_2 перебував на обліку в ДПІ у м. Черкасах з 20.12.1995 по 18.09.2014.

Позивач звернулася до відповідача із заявою від 05.08.2022 про зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.04.2004 по 31.10.2010 у ФОП ОСОБА_2 .

Листом № 5044-4890/Б-07/8-2300/22 від 07.09.2022 відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для зарахування стажу позивача, у зв`язку з тим, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 18.09.2014 внесено запис про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_2 , з яким позивач перебувала в трудових відносинах протягом 2004-2010 років. Оскільки ОСОБА_2 позбавлений статусу підприємця, здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за зазначені в запиті періоди 2004 - 2010 років законом не передбачено.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Статтею 11 Закону №1058-IV визначено осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Так, відповідно до пункту 1 статті 11 Закону №1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у тому числі які є резидентами ОСОБА_3 , у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за гіг-контрактами, іншими договорами цивільно-правового характеру.

При цьому, як передбачено пунктом 1 статті 14 Закону №1058-IV, страхувальниками відповідно до цього Закону є: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 4-1, 10, 14 статті 11 цього Закону.

За змістом частин п`ятої та шостої статті 20 Закону №1058-IV страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Страхувальники - фізичні особи, які не мають банківських рахунків, сплачують страхові внески шляхом готівкових розрахунків через банківські установи.

Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону є календарний місяць.

Як встановлено судом, позивач з 01.04.2004 по 31.10.2010 працювала на посаді продавця у ФОП ОСОБА_2 .

Страхові внески за цей час відповідно до вищевказаного механізму законодавчого регулювання мали сплачуватись за застраховану особу ОСОБА_1 її роботодавцем - ФОП ОСОБА_2 .

З довідки форми ОК-5 від 27.05.2021 з індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування слідує, що інформація про сплачені страхові внески ФОП ОСОБА_2 за спірний період з 01.04.2004 по 31.12.2009 у реєстрі відсутня.

Водночас, в матеріалах справи міститься довідка форми ОК-5 від 28.02.2023, яка підтверджує факт сплати ліквідованим страхувальником страхових внесків за позивача на помилковий РНОКПП у 2004 - 2009 роках, за виключенням сплати таких внесків за квітень 2004 року, за лютий 2005 року, за січень, лютий та липень 2007 року, за січень та лютий 2008 року, за січень та лютий 2009 року, оскільки за вказані місяці страхові внески страхувальником сплачені не були.

За змістом частини першої статті 21 Закону №1058-IV для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від роботодавців.

Судом встановлено, що відповідачем не було зараховано до страхового стажу період роботи з 1 квітня 2004 року по 31 грудня 2009 року у ФОП ОСОБА_2 , у зв`язку із наявними розбіжностями в індивідуальних відомостях про застраховану особу. Такі розбіжності в РНОКПП позивача були допущені при складанні та поданні відповідної звітності до контролюючих органів страхувальником-роботодавцем ФОП ОСОБА_2 , а саме із зазначенням неправильного РНОКПП ОСОБА_1 - НОМЕР_2 , замість - НОМЕР_1 .

Разом з тим, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо подання індивідуальних відомостей про застраховану особу до контролюючих органів та звітності щодо сплати внесків за застраховану особу. Така обставина не може бути підставою для не зарахування спірного періоду до страхового стажу особи.

Пунктами 3, 4 розділу IV "Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них" Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 .№10-1 (далі - Положення) передбачено, що відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У разі припинення страхувальника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі відомостей, поданих правонаступником.

У разі припинення, або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.

Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду.

За змістом відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридичну особу ФОП ОСОБА_2 припинено, що унеможливлює подання страхувальником змін до індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 до органу Пенсійного фонду.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 №2464-VI (далі Закон №2464-VI) Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

За приписами пунктів 2, 3 частини першої статті 14-1 Закону №2464-VI Пенсійний фонд та його територіальні органи зобов`язані забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру та здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру. При цьому, на переконання суду, встановлення недостовірності (неповноти) відомостей у реєстрі застрахованих осіб через допущені помилки (описки) не позбавляє органи пенсійного фонду при наявності достатніх та достовірних підтверджуючих документів враховувати інші (дійсні, фактичні) відомості про застрахованих осіб.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що у спірний період з 1 квітня 2004 року по 31 грудня 2009 року позивач перебувала у трудових відносинах ФОП ОСОБА_2 , за неї у порядку, визначеному законодавством, нараховувались та сплачувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за виключенням сплати таких внесків за квітень 2004 року, за лютий 2005 року, за січень, лютий та липень 2007 року, за січень та лютий 2008 року, за січень та лютий 2009 року, що вказує на наявність підстав для зарахування вказаного періоду до його страхового стажу.

Згідно положень ст. 106 Закону №1058-ІV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Як встановлено із матеріалів справи, позивач у період з 01 квітня 2004 року по 31.12.2009 року дійсно працювала продавцем у ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується записами у трудовій книжці позивача та трудовим договором, копії яких знаходиться у матеріалах адміністративної справи.

При цьому, згідно відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) від 28.02.2023 страхувальником (роботодавцем) не сплачено за позивача страхові внески до ПФУ за квітень 2004 року, за лютий 2005 року, за січень, лютий та липень 2007 року, за січень та лютий 2008 року, за січень та лютий 2009 року.

Суд зазначає, що внаслідок невиконання ФОП ОСОБА_2 обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України у вказані періоди, позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи у вказаного підприємця, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а (2а/208/245/16), постанові від 24 травня 2018 року у справі №12392/16-а та постанові від 04 вересня 2018 року у справі №482/434/17.

Таким чином, позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періодів роботи за квітень 2004 року, за лютий 2005 року, за січень, лютий та липень 2007 року, за січень та лютий 2008 року, за січень та лютий 2009 року в ФОП ОСОБА_2 до страхового стажу за порушення, вчинене вказаним страхувальником (роботодавцем), оскільки згідно із Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

При цьому, суд врахував, що відповідно до термінів у визначені п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Як встановив суд за результатами розгляду заяви позивача від 05.08.2022 про зарахування до страхового стажу спірного періоду роботи у ФОП ОСОБА_2 відповідач листом № 5044-4890/Б-07/8-2300/22 від 07.09.2022 повідомив позивача про відсутність правових підстав для зарахування стажу позивача.

Відтак, пенсійний орган за результатами розгляду заяви позивача не прийняв відповідного індивідуального акта у формі рішення, а відмовив заявнику листом.

Отже, для належного захисту порушеного права позивача суд дійшов висновку, що позов належить задоволити шляхом прийняття рішення про визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови позивачу в зарахуванні періоду роботи до страхового стажу та зобов`язати відповідача внести зміни до відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо позивача шляхом внесення відомостей щодо страхового стажу за період з 01 квітня 2004 року по 31 грудня 2009 року у ФОП ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, судові витрати зі сплати судового збору у сумі 496, 20 гривень підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статями 2, 5, 12, 90, 132, 139, 143, 241-247, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів її роботи у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з 01 квітня 2004 року по 31 грудня 2009 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 23, ) внести зміни до відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом внесення відомостей щодо страхового стажу за період з 01 квітня 2004 року по 31 грудня 2009 року у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 23, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ