Справа № 420/3750/23
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3750/23
УХВАЛА
17 березня 2023 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Хом`якова В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИЛА:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, в якій позивач просить:
визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 01 грудня 2018 року індексації грошового забезпечення, із урахуванням нарахованої та виплаченої індексації, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року N 1078, з визначенням місяців, в яких відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року і березень 2018 року;
зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 грудня 2018 року, із урахуванням нарахованої та виплаченої відповідно до пункту 3 цієї постанови у індексації, із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців) - січень 2008 року та березень 2018 року відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при звільнені з військової служби за період з 01 січня 2016 по грудень 2018 року не в повному обсязі позивачу була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення.
Ухвалою суду від 02.03.2023 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, а позивача повідомлено про необхідність у десятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки у позовній заяві та роз`яснено, що в разі не усунення недоліків позовна заява буде повернута позивачеві.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху судом зазначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч.5 ст. 122 КАС України). Відповідно до частини 3 статті 3 КАС України встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Приписами частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції станом на час звернення до суду) передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Відповідно до частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). В редакцію ст. 233 КЗпП України зміни були внесені Законом № 2352-ІХ, який набрав чинності 19.07.2022, і не передбачає зворотної дії у часі. Відповідно до частини першої статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - судом. Тобто, на дату звернення позивача до суду (23.02.2023), вже законом був встановлений строк звернення - три місяці. Суд наголошує, що грошове забезпечення є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було проведено відповідний розрахунок та на підставі яких нормативно-правових актів. Крім того, з дня отримання розрахунку при звільненні зі служби, особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. З доданих до позову відомостей особистої картки грошового забезпечення позивача вбачається, що з грудня 2018 року позивач почав отримувати індексацію грошового забезпечення, що є також доказом обізнаності про включення індексації до складу грошового забезпечення. Позивач звернувся до суду з цією позовною заявою 23.02.2023, тобто з пропуском встановленого строку звернення до суду.
Згідно з ч.ч.1-2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
06.03.2023 позивачем подано заяву про поновлення строку, розглянувши яку суд дійшов наступних висновків.
З приводу посилання позивача на приписи ст. 233 Кодексу законів про працю України, та те, що він має право звертатись до суду за даним позовом без обмеження строку, суд вважає за необхідне звернути увагу, що в ухвалі про залишення позову без розгляду суд не ставив під сумнів доводи позивача про те, що грошова допомога при звільненні є гарантованою державою виплатою відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Разом з тим судом було роз`яснено позивачу про зміни з 19.07.2022 в законодавстві щодо строку звернення до суду за стягнення недоплаченої заробітної плати при звільненні. Суд зазначив, що Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин" від 01.07.2022 № 2352-ІХ (далі - Закон № 2352-ІХ) внесено зміни до статті 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України). Стаття 233 КЗпП України (в редакції, чинній на дату подання позовної заяви до суду) врегульовує питання строків звернення до суду за вирішенням трудових спорів таким чином. Відповідно до частини першої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Починаючи з 19.07.2022 у КЗпП України відсутня норма, яка передбачає право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, у разі порушення законодавства про оплату праці, без обмеження будь-яким строком.
Тому посилання на судову практику та рішення Конституційного суду, які були прийняті без врахування вказаних змін у законодавстві, є необґрунтованими. Позивач пропустив строк звернення до суду, який встановлений як ст. 122 КАС України так і ст. 233 КЗпП України. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Такими поважними причинами є, наприклад, знаходження на військовій службі у період воєнного стану, хвороба позивача, виїзд за кордон внаслідок військової агресії російської федерації тощо.
Розглянувши вказані документи, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії слід повернути позивачеві без розгляду, оскільки вказані позивачем обставини ніяким чином не підтверджують факт неможливості звернення до суду в установлений законом строк, що могло бути підставою для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом.
Суддя зазначає, що особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про склад отриманої при звільненні грошової допомоги та компенсації, з яких складових ці виплати складаються, як обраховані та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий їх розрахунок чи розрахунок складових. Отже, з дня отримання виплат особою вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.
Дотримання строків звернення до суду з позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії", справа "Голдер проти Сполученого Королівства").
Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є справа "Gradescolo S.R.L. проти Молдови". У цій справі Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.
Таким чином, у наданий строк позивач не виконав вимоги ухвали суду від 02.03.2023 року про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Керуючись ст.ст.5, 122, 123, 160, 169, 171, 243, 248 КАС України, суддя -
Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - залишити без задоволення.
Позовну заяву ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві.
Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.
Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Суддя В. В. Хом`якова