Справа № 120/12877/21-а
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом Одеської обласної прокуратури (, місцезнаходження: 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (, 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13) за участю третьої особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Одеська обласна прокуратура звернулась до суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магди С.Г. від 20.09.2021 у виконавчому провадженні № 66147980, якою на Одеську обласну прокуратуру накладено штраф в розмірі 10 200 грн. та зобов`язано вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 20.09.2021 у виконавчому провадженні № 66147980 накладено штраф на Одеську обласну прокуратуру у розмірі 10 200 грн., та зобов`язано боржника виконати протягом трьох робочих днів рішення суду у справі № 120/4728/20-а за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Десятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним, скасування рішення кадрової комісії, наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу. Позивач не погоджується з оскаржуваною постановою, вважає її неправомірною, такою, що порушує права Одеської обласної прокуратури, з огляду на те, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2021 року у справі № 120/4728/20-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 року, частково задоволено позов ОСОБА_1 , скасовані рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації та наказ прокуратури області про звільнення, поновлено позивача в Одеській обласній прокуратурі з 21.08.2020 року на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області або рівнозначній тій, яку він займав до звільнення. На виконання вказаного рішення суду та постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.07.2021 року наказом керівника Одеської обласної прокуратури від 04.08.2021 року № 1818к ОСОБА_1 поновлено на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області з 21 серпня 2020 року, тобто на посаді, яку зазначено в рішенні суду та постанові державного виконавця. Однак, постановою державного виконавця від 16.08.2021 року на позивача накладено штраф в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин, а від 20.09.2021 у виконавчому провадженні № 66147980, на Одеську обласну прокуратуру накладено штраф в розмірі 10 200 грн. На думку позивача, рішення виконано шляхом поновлення третьої особи на посаді вказаній в рішенні суду, а тому не може свідчити про невиконання рішення суду. Також, позивач зазначає, що прокурори та слідчі органів прокуратури, зазначені в пп.1-4 п.7 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" можуть бути переведені на посаду прокурора Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації. Наразі відповідне рішення кадрової комісії про успішне проходження ОСОБА_1 атестації - відсутнє. Також, позивач звертає увагу, що поновлення позивача в Одеській обласній прокуратурі з 21.08.2020 року суперечить положенням наказу Офісу генерального прокурора від 08.09.2020 року № 414, яким днем початку роботи обласних прокуратур визначено 11.09.2020 року. Таким чином, у державного виконавця відсутні правові підстави для внесення оскаржуваної постанови, що є підставою для її скасування.

Відповідач - Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вважає позовні вимоги необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (від 24.02.2022 р. за вхід. № ЕП/7413/22), зазначаючи, що Листом від 05.08.2021 № 07-1354вих-21, Одеською обласною прокуратурою повідомлено про виконання рішення суду, а саме: наказом від 04.08.2021 №1818к скасовано наказ виконувача обов`язків прокурора Одеської області від 17.07.2020 № 1627к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням y кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області та поновлено на вказаній посаді з 21.08.2020. Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Натомість сторони виконавчого провадження зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами, передбаченими статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідач зазначає, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/4728/20-а, зобов`язано Одеську обласну прокуратуру поновити стягувача саме в Одеській обласній прокуратурі з 21.08.2020 на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області або рівнозначній тій, яку він займав до звільнення. Отже, рішення суду боржником не виконано у спосіб та в порядку встановленого виконавчим документом, та не доведено поважність підстав невиконання такого рішення.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.11.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом Одеської обласної прокуратури до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 07.12.2021 року адміністративну справу №120/12877/21-а за позовом Одеської обласної прокуратури до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, передано до Одеського окружного адміністративного суду за підсудністю, відповідно до ст.29 КАС України.

07.02.2022 р. вищезазначена справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду. У позовній заяві Одеська обласна прокуратура просить суд визнати протиправною, та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магди С.Г. від 20.09.2021 р. у виконавчому провадженні № 66147980, якою на Одеську обласну прокуратуру накладено штраф в розмірі 10 200 грн. та зобов`язано вчинити дії.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року прийнято до свого провадження справу та відкрито спрощене позовне провадження у справі №120/12877/21-а за позовом Одеської обласної прокуратури до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови. Витребувано від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у повному обсязі належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 66147980. Зупинено провадження по справі №120/12877/21-а, до отримання витребуваних судом письмових доказів.

Ухвалою суду від 25.03.2022року поновлено провадження у справі №120/12877/21-а за позовом Одеської обласної прокуратури до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, у зв`язку з усуненням обставин, котрі слугували підставою для зупинення провадження.

Ухвалою суду від 25 березня 2023 року зупинено провадження у справі №120/12877/21-а за позовом Одеської обласної прокуратури до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови від 20.09.2021 р. у виконавчому провадженні № 66147980, - до набрання законної сили рішенням у справі №120/10562/21-а за позовом Одеської обласної прокуратури до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за участю третьої особи ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу від 16.08.2021 року у виконавчому провадженні № 66147980.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року поновлено провадження у справі №120/12877/21-а за позовом Одеської обласної прокуратури до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови.

Враховуючи наявність передбачених приписами ч.9 ст.205 КАС України, підстав, та зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, розгляд даної адміністративної справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду по справі № 120/4728/20-а адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Десятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора від 01.07.2020 № 3 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації. Визнано протиправним та скасовано наказ виконуючого обов`язки прокурора Одеської області № 1627 від 17.08.2020 про звільнення ОСОБА_1 3 посади прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру". Поновлено ОСОБА_1 в Одеській обласній прокуратурі з 21.08.2020 на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області або рівнозначній тій, яку він займав до звільнення. Стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.08.2020 по 12.02.2021 включно в сумі 130222 гривень 62 копійок (сто тридцять тисяч двісті двадцять дві гривні шістдесят дві копійки), з вирахуванням при виплаті встановлених законом податків і зборів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду в частині поновлення на посаді та в частині стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання.

На виконання рішення суду Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 120/4728/20-а від 12.02.2021 року. Строк пред`явлення виконавчого листа до 13.02.2024 року.

Судом встановлено, що стягувачем ОСОБА_1 подано заяву про відкриття виконавчого провадження на адресу Директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 20.07.2021 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого листа № 120/4728/20-а, виданого 12.02.2021 року про поновлення ОСОБА_1 в Одеській обласній прокуратурі з 21.08.2020 року на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області або рівнозначній тій, які він займав до звільнення та відкрито виконавче провадження № 66147980 з виконання виконавчого листа № 120/4728/20-а від 12.02.2021 року.

Вказану постанову направлено на адресу боржника - Одеської обласної прокуратури супровідним листом від 20.07.2021 року.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження, 05.08.2022 року № 07-1354 вих.-21 на адресу відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС надійшов лист від Одеської обласної прокуратури, в якому зазначено, що на виконання постанови державного виконавця від 20.07.2021 року повідомлено, що рішення Вінницького ОАС від 12.02.2021 року у справі № 120/4728/20-а виконано, та додано копію наказу.

Суд встановив, що 04.08.2021 року Одеської обласною прокуратурою було прийнято наказ № 1818к, яким наказ виконувача обов`язків прокурора Одеської області від 17.08.2020 року № 1627к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області та органів прокуратури на підставі п. 9 ч.1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру" з 20.08.2020 року - скасовано. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області з 21.08.2020 року. Відділу фінансування та бухгалтерського обліку обласної прокуратури виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу.

При цьому, судом встановлено та матеріалами виконавчого провадження підтверджено, що 16.08.2021 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень у ВП № 66147980 прийнято постанову про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин. Вказану постанову направлено на адресу боржника та стягувача супровідним листом від 16.08.2021 року.

28.08.2021 року від Одеської обласної прокуратури надійшов лист з повідомленням про подання позовної заяви про скасування постанови про накладення штрафу в судовому порядку до Вінницького окружного адміністративного суду.

З матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що 20.09.2021 року по ВП № 66147980 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішення прийнято оскаржувану постанову про накладення штрафу в розмірі 10200 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин. Вказану постанову направлено на адресу боржника супровідним листом від 20.09.2021 року.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень по справі № 120/4728/20-а Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 19 травня 2022 року було прийнято постанову, якою касаційні скарги Офісу Генерального прокурора та Одеської обласної прокуратури задоволено частково.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі № 120/4728/20-а скасовано в частині поновлення ОСОБА_1 у Одеській обласній прокуратурі на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області або рівнозначній тій, яку він займав до звільнення.

Прийнято у цій частині позовних вимог нову постанову. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної Прокуратури Одеської області з 21.08.2020.

В іншій частині рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі № 120/4728/20-а залишено без змін.

Не погоджуючись із постановами Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про накладення штрафу Одеська обласна прокуратура оскаржила їх в судовому порядку.

Так, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, оцінивши їх належність, допустимість, та достовірність, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що даний позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії..

У відповідності до п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Таким чином, примусове виконання рішення суду за приписами вказаного Закону розпочинається прийняттям державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Судом встановлено, що Постановою про відкриття виконавчого провадження від 20.07.2021 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого листа № 120/4728/20-а, виданого 12.02.2021 року про поновлення ОСОБА_1 в Одеській обласній прокуратурі з 21.08.2020 року на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області або рівнозначній тій, які він займав до звільнення та відкрито виконавче провадження № 66147980 з виконання виконавчого листа № 120/4728/20-а від 12.02.2021 року.

Вказану постанову направлено на адресу боржника - Одеської обласної прокуратури супровідним листом від 20.07.2021 року.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначає, що в разі якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, невиконання боржником рішення суду, за яким він зобов`язаний вчинити певні дії у строки, визначені законодавством, без наявності для цього поважних причин, тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. (для юридичних осіб), а у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин у вигляді штрафу у подвійному розмірі - 10200,00 грн.

При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Згідно з ч.2 та ч.3 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З аналізу вищевикладених приписів Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що державному виконавцю надані повноваження щодо накладення стягнення у вигляді штрафу, проте постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте, не зробив цього.

Водночас, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05.08.2022 року № 07-1354 вих.-21 на адресу відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС надійшов лист від Одеської обласної прокуратури, в якому зазначено, що на виконання постанови державного виконавця від 20.07.2021 року повідомлено, що рішення Вінницького ОАС від 12.02.2021 року у справі № 120/4728/20-а виконано, та додано копію наказу.

Судом встановлено, що 04.08.2021 року Одеської обласною прокуратурою було прийнято наказ № 1818к, яким наказ виконувача обов`язків прокурора Одеської області від 17.08.2020 року № 1627к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області та органів прокуратури на підставі п. 9 ч.1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру" з 20.08.2020 року - скасовано. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області з 21.08.2020 року. Відділу фінансування та бухгалтерського обліку обласної прокуратури виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Проте, судом з`ясовано, та матеріалами виконавчого провадження підтверджено, що 16.08.2021 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень у ВП № 66147980 прийнято оскаржувану постанову про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин. Вказану постанову направлено на адресу боржника та стягувача супровідним листом від 16.08.2021 року.

28.08.2021 року від Одеської обласної прокуратури надійшов лист з повідомленням про звернення до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом щодо скасування постанови про накладення штрафу в судовому порядку.

Зокрема, судом встановлено, що Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 р., котре набрало законної сили 31.10.2022 року, задоволено позовну заяву Одеської обласної прокуратури (, місцезнаходження: 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (, 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13) за участю третьої особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу. Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 16.08.2021 року про накладення штрафу за невиконання рішення без поважних причин у ВП № 66147980.

Так, вказаним судовим рішенням встановлено, що Одеською обласною прокуратурою було належним чином виконано рішення Вінницького ОАС від 12.02.2021 року по справі № 120/4728/20-а, та видано наказ про скасування наказу про звільнення, як наслідок поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області у відповідності до рішення суду.

Отже, суд дійшов висновку, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень в супереч вимогам закону було прийнято постанову у ВП № 66147980 від 16.08.2021 року про накладення штрафу за невиконання судового рішення, у зв`язку з чим прийнята постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-VІІI (зі змінами та доповненнями) встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з приписами ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що 20.09.2021 року по ВП № 66147980 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішення прийнято постанову про накладення штрафу в розмірі 10200 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин. Вказану постанову направлено на адресу боржника супровідним листом від 20.09.2021 року.

Водночас, суд зазначає, що оскаржувану постанову від 20.09.2021 у виконавчому провадженні № 66147980 про накладення штрафу у розмірі 10 200,00 грн., тобто у подвійному розмірі винесено відповідачем на підставі та з урахуванням постанови від 16.08.2021 року у ВП № 66147980, яка, при цьому, визнана протиправною та скасована Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 р., котре набрало законної сили 31.10.2022 року, також безумовно підлягає скасуванню.

Відтак, зважаючи на вище окреслене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Одеської обласної прокуратури є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню, шляхом визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магди С.Г. від 20.09.2021 у виконавчому провадженні № 66147980, якою на Одеську обласну прокуратуру накладено штраф в розмірі 10 200 грн. та зобов`язано вчинити дії.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Одеської обласної прокуратури до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за участю третьої особи ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу, є правомірними, а отже підлягають задоволенню, з вищеокреслених підстав.

Керуючись статтями 2, 6-10, 77, 90, 139, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Одеської обласної прокуратури (, місцезнаходження: 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (, 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13) за участю третьої особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу,- задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магди С.Г. від 20.09.2021 у виконавчому провадженні № 66147980, якою на Одеську обласну прокуратуру накладено штраф в розмірі 10 200 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Ю.В. Харченко