Справа № 215/4882/21
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
16 березня 2023 року м. Дніпросправа № 215/4882/21
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,
перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 в адміністративній справі №215/4882/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання протиправною бездіяльності,-
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 в адміністративній справі №215/4882/21 позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання протиправною бездіяльності повернуто.
Позивачем на зазначену ухвалу суду першої інстанції подана апеляційна скарга, яка не відповідає вимогам, встановленим ст. ст.295 296 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 в адміністративній справі №215/4882/21 залишено без руху та запропоновано у десятиденний строк з дати отримання зазначеної ухвали надати до суду заяву про поновлення строку або вказати підстави для поновлення строку; належні докази на підтвердження скрутного матеріального стану, якими можуть бути, довідка податкового органу з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, також інші докази на підтвердження скрутного матеріального стану станом на момент подання апеляційної скарги, або ж документу про сплату судового збору у розмірі та порядку, передбаченому чинним законодавством.
На адресу Третього апеляційного адміністративного суду повернулось повідомлення про вручення поштового відправлення з якого вбачається, що копія ухвали була отримана скаржником 27 лютого 2023 року.
У строк визначений судом на адресу суду надійшла заява про відкриття провадження у справі, в якому скаржник просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись, його скрутне матеріальне становище.
В заяві ОСОБА_1 пропуск строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції обґрунтовується отриманням 27.11.2022 ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021 про повернення апеляційної скарги що на його думку є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 в адміністративній справі №215/4882/21.
Проте, колегія суддів вважає заяву ОСОБА_1 про поновлення строку необґрунтованою та такою що задоволенню не підлягає, оскільки доводи, на які посилається позивач, в заяві, не можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
В силу закону, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Отже, наведені підстави для поновлення строку апеляційного оскарження є неповажними, оскільки позивачем причини пропуску строку апеляційного оскарження обґрунтовуються лише отриманням ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, що свідчить про необґрунтованість доводів щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.
Крім того, ОСОБА_1 не надано належних доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Як вбачається з наведеної норми, єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.
У контексті відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору слід зазначити, що майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити його та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент.
Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.
Враховуючи, що відстрочення, розстрочення або звільнення сплати судового збору допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.
При цьому, посилання заявника в апеляційній скарзі на незадовільне матеріальне становище, отримання щомісячної компенсаційної виплати непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю не може бути розцінено як належний доказ на підтвердження скрутного матеріального становища позивача, оскільки останній не може в повній мірі відобразити майновий стан, за якого неможливо сплатити судовий збір, а додана до заяви про звільнення від сплати судового збору довідка про розмір отриманої щомісячної компенсаційної виплати непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю не містить відомостей безпосередньо про майновий стан позивача.
Щодо посилань апелянта на звільнення від сплати судового збору в рамках забезпечення принципів доступу до правосуддя та рівності всіх учасників судового процесу перед судом, колегія суддів зазначає таке.
Статтями 8, 55 Конституції України регламентовано кожній особі право на захист її прав та законних інтересів, також гарантовано право на судовий захист, вказані норми - принципи вказують на гарантоване державою право особи, яке вона може реалізувати якщо порушені її права та охоронювані законом інтереси.
В свою чергу, відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. 8 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
В той же час, питання щодо справляння судового збору в Україні регламентовано спеціальними нормами права, зокрема нормами КАС України та Законом України "Про судовий збір".
За приписами ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується також, у разі подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.
Колегія суддів зазначає, що обов`язок щодо сплати судового збору не можна розцінювати як перепону для судового захисту або як надання переваги одному учаснику судового процесу перед іншим, оскільки обов`язок сплати судового збору встановлений Законом для будь-якої особи, що звертається до суду та не має пільг зі сплати судового збору, або не звільнена від його сплати в силу Закону.
З огляду на викладене, враховуючи те, що надані Відомості з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, які надані позивачем до апеляційної скарги містять інформацію щодо розміру доходів позивача за період з 1 кварталу по 4 квартал 2021 року та не відображає розмір доходів позивача станом на момент подання апеляційної скарги, суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору.
Отже, належних доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору скаржником не надано, а тому підстави для звільнення від його сплати відсутні.
Враховуючи те, що заявником не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують зазначені ним причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження, підстави, зазначені у заяві про його поновлення є неповажними.
Отже, станом на 16 березня 2023 року заявник не усунув зазначені в ухвалі недоліки апеляційної скарги в повному обсязі.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Відповідно до частини другої ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з п. 1 частини четвертої ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Проте, у зв`язку з тим, що визнання підстав для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження неповажними, наслідками якого є відмова у відкритті апеляційного провадження, унеможливлює застосування вимог п. 1 частини четвертої ст. 169 КАС України, згідно з якими, позовна заява повертається позивачеві, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Керуючись ст. 299, ч. 2 ст. 321, ч. 2 ст. 325, ч. 3 ст. 328, ст. 329 КАС України, суд,-
Визнати підстави, наведені ОСОБА_1 у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, неповажними.
У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 в адміністративній справі №215/4882/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання протиправною бездіяльності відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги у строк, визначений ст. 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва