Справа № 300/4552/22
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" березня 2023 р. справа № 300/4552/22
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Івано-Франківській області, Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, про визнання протиправною і скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №20-ФС від 26.10.2022, -
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ФОП ОСОБА_1 , підприємець) звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області (надалі по тексту також - відповідач, Управління, Управління Держпраці в області, контролюючий орган) про визнання протиправною і скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №20-ФС від 26.10.2022 (надалі по тексту також оскаржувана постанова/рішення).
Позов мотивовано тим, що відповідач протиправно, з порушенням норм чинного законодавства виніс постанову про накладення штрафу №20-ФС від 26.10.2022, якою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, а саме допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору, застосовано штраф у розмірі 65 000,00 гривень. Оскаржувана постанова прийнята відповідачем на підставі акта перевірки Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 02.09.2022 за №090843, без здійснення заходу державного нагляду.
Позивач стверджує, що посадові особи податкової служби перед здійсненням фактичної перевірки не ознайомлювали її з відповідним наказом на проведення перевірки та не вручили його копію, що є порушенням Податкового кодексу України та Закону України "Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Також, під час здійснення перевірки, позивачу не надали можливості пред`явити документи про оформлення працівників, у зв`язку з чим інспектори дійшли хибного висновку про наявність факту використання праці неоформленого працівника. В подальшому такі документи не були витребувані Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області.
За доводами ФОП ОСОБА_1 , відповідач повідомив її про отримання 15.09.2022 уповноваженою особою Управління Держпраці в області акт про проведення фактичної перевірки з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), складеного Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області №090843 від 02.09.2022, який є підставою для накладення штрафу за порушення законодавства про працю за частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України (надалі по тексту також КЗпП України). Крім того повідомлено про розгляд справи про накладення штрафу у 45-ти денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою особою вищевказаних документів. Разом з цим, відповідач не повідомив про розгляд справи про накладення штрафу, що унеможливило надати свої пояснення та наявні документи на спростування висновків інспектора.
Згідно тверджень позивача, відсутність аналізу суб`єктом владних повноважень всіх обставин у сукупності та прийняття рішення без врахування позиції особи, яка притягується до відповідальності і якій не було належним чином надано право бути заслуханою державним органом влади, свідчить про недотримання відповідачем критерію обґрунтованості рішення, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України). Особі, до якої застосовуються такі суттєві санкції відповідальності, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.
З огляду на вказане ФОП ОСОБА_1 , просить скасувати постанову контролюючого органу про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №20-ФС від 26.10.2022, як таку, що прийнята відповідачем з грубим порушенням норм чинного законодавства.
Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалою від 11.11.2022 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін за наявними матеріалами (а.с.12-14). Пунктом 2 ухвали від 11.11.2022 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (надалі по тексту також третя особа, податковий орган, Головне управління ДПС в області).
На виконання вищевказаної ухвали суду від 11.11.2022, Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області 23.11.2022 подано суду, через канцелярію, письмове пояснення від 22.11.2022 за №ІФ/1/3643-22 (а.с.23-24).
Відповідач також скористався правом на подання відзиву на позовну заяву від 22.11.2022 за №ІФ/1/3645-22, який зареєстрований в суді із відповідними доказами 23.11.2022 (а.с.25-32, 33-47).
Управління не погоджується з доводами ФОП ОСОБА_1 , викладеними у позовній заяві, та вказує на їх безпідставність і необґрунтованість з огляду на наступні обставини. Так, на адресу відповідача 15.09.2022 надійшов лист Головного управління ДПС в області від 09.09.2022 за №7300/5/09-19-09-07-06-20 про вжиття заходів за результатами проведення фактичної перевірки у ФОП ОСОБА_1 , до якого долучено акт перевірки від 02.09.2022. Із змісту акту перевірки встановлено, що посадовими особами податкового органу при проведенні перевірки магазину-кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , виявлено порушення законодавства про працю, а саме статей 21-24 КЗпП України. Так, в акті перевірки зазначено, що на момент проведення перевірки трудова угода між ФОП ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не укладалась, а згідно письмових пояснень останньої від 02.09.2022 вказала, що працює продавцем у магазині-кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " перший день, режим роботи з 08:00 год. до 21:00 год., заробітну плату не отримувала, а проданий товар належить ФОП ОСОБА_1 .
За результатами розгляду справи про накладення штрафу, відповідно до пункту 2, 4 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 за №509 (надалі по тексту також Порядок №509), на підставі акта фактичної перевірки від 02.09.2022, уповноваженою особою відповідача 26.10.2022 винесено постанову про накладення штрафу №20-ФС від 26.10.2022, якою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю та зайнятість населення застосовано штраф у розмірі 65 000,00 гривень.
Відповідач вважає безпідставними посилання позивача на норми Закону України "Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", оскільки фактична перевірка господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 здійснювалась посадовими особами Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області відповідно до вимог Податкового кодексу України.
Крім того, за аргументами відповідача, вимога Порядку №509 щодо обов`язкового повідомлення суб`єкта господарювання про розгляд справи була передбачена редакцією Порядку №509 від 16.05.2017, яка продовжувала до 30.08.2019. Проте, постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 за №823, внесено зміни до Порядку №509, відповідно до яких пункт 6 Порядку №509 виключено, а тому вимога, яка передбачала обов`язкове повідомлення суб`єкта господарювання або роботодавця про розгляд справи про накладення штрафу втратила чинність і не може застосовуватися Управлінням Держпраці в області.
Водночас відповідач зазначив, що відповідно до абзацу 2 пункту 3 Порядку №509, Управління листом від 15.09.2022 за №ІФ/1/3015-22 повідомило позивача про отримання уповноваженою посадовою особою акту фактичної перевірки від 02.09.2022 за №090843. Дане повідомлення отримано позивачем 20.10.2022, що в свою чергу, на переконання контролюючого органу, не перешкоджало позивачу клопотати про можливість бути присутньою при розгляді справи про накладення штрафу. Жодних клопотань такого роду до Управління від позивача не надходило, як і не надходило жодних документів, які б підтверджували належне працевлаштування ОСОБА_2 та спростовували висновки, зазначені у акті фактичної перевірки.
На виконання вимог ухвали суду від 11.11.2022, ФОП ОСОБА_1 подала письмові пояснення від 24.11.2022 щодо обставин справи із відповідними доказами, реєстрацію яких здійснено в суді 24.11.2022 (а.с.50-57).
Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області зареєструвало 28.11.2022 в канцелярії суду відзив на позов, який в силу положень стаття 165 КАС України суд вважає поясненням щодо позову третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (а.с.69-72). За повідомленням третьої особи посадовими особами Головного управління ДПС в області проведено фактичну перевірку магазину-кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 . При проведенні перевірки встановлено ряд порушень, серед яких, зокрема використання праці найманих працівників без укладання трудового договору, а саме не укладення такого договору між ФОП ОСОБА_1 і продавцем ОСОБА_2 . Завершення перевірки відбулось в магазині-кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " по АДРЕСА_1 в присутності позивача, нею підписано акт перевірки без зауважень та отримано другий примірник акту. Враховуючи встановлення використання праці найманих працівників без укладення трудового договору, третя особа, листом від 02.09.2022 за №7300/5/09-19-09-07-06-20 направила до Управління Держпраці в Івано-Франківській області матеріали фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 для розгляду в межах компетенції. Посилаючись на практику Верховного Суду, третя особа зазначила, що норма підпункту 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які покладені на органи ДПС. Таким чином, у даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин виробництва.
В свою чергу позивач подала відповідь на відзив від 05.12.2022, реєстрацію якого здійснено в суді 06.12.2022 (а.с.77-79). За доводами позивача, пояснення, які відібрані у ОСОБА_2 , писалися під диктовку інспекторів. Натомість до матеріалів справи не долучено відео із нагрудної камери. Також позивач вказала на судову практику, згідно якої повідомлення про розгляд справи є обов`язковим. При цьому, відповідач не повідомив її про розгляд справи про накладення штрафу, у зв`язку з чим ФОП ОСОБА_1 позбавлена можливості приймати участь у процесі прийняття рішення, щодо накладення на неї штрафу, що вказує на протиправний характер рішення, прийнятого за результатами такого розгляду.
14.02.2023 представник Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці подав клопотання про заміну неналежної сторони від 14.02.2023 за №ПЗ/1/646-23, в якому вказав, що 12.01.2022 постановою Кабінету Міністрів України №14 "Деякі питання територіальних органів Державної служби з питань праці" (надалі по тексту також постанова КМУ №14 від 12.01.2022) вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань праці, в тому числі, і Управління Держпраці в Івано-Франківській області. Натомість, постановлено утворити як юридичні особи публічного права, міжрегіональні територіальні органи Державної служби з питань праці (а.с.81-84, 85-106).
За вказаних обставин, ухвалою суду від 16.02.2022, зобов`язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 в термін до 27.02.2023 надати в суд письмову заяву, в якій відповідно до частин 3, 4 статті 48 КАС України висловити свою позицію щодо заміни у адміністративній справі №300/4552/22 первинного відповідача на належного відповідача чи залучення як співвідповідача Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (а.с.107-108).
24.02.2023 в суд надійшло клопотання позивача про залучення співвідповідача до участі у справі №300/4552/23. Згідно вказаного клопотання фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , керуючись статтею 48 КАС України, просить залучити до участі у справі за №300/4552/22 як співвідповідача Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (а.с.113).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.02.2023, задоволено клопотання ФОП ОСОБА_1 і залучено Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, як співвідповідача в справі №300/4552/22 (а.с.114-115).
Співвідповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву від 03.03.2023 за №ПЗ/1/1052-23, який зареєстрований в суді 07.03.2023 (а.с.125-132). Співвідповідач заперечив доводи позивача, викладені у позовній заяві і письмових поясненнях, зазначивши, що ФОП ОСОБА_1 надано документи про оформлення ОСОБА_2 на посаді продавця-консультанта з 20 січня 2022 року по 31 січня 2022 року. В той же час в акті перевірки, який складено посадовими особами Головного управління ДПС в Івано-Франківській області 02.09.2022, тобто значно пізніше, ніж подані позивачем документи, зафіксовано факт продажу ОСОБА_2 пива "Жигулівське" 0,5 літра за ціною 25,00 гривень, на розлив для споживання на місці, напій "Пепсі" за ціною 14,00 гривень, та хліб за ціною 21,00 гривень, на загальну суму 60,00 гривень. Даний факт ОСОБА_2 підтвердила у своїх поясненнях, наданих інспекторам Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, додатково зазначивши, що працює продавцем у магазині-кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " перший день, режим роботи з 08:00 год. до 21:00 год., заробітну плату не отримувала, а проданий товар належить ФОП ОСОБА_1 .
Також, згідно аргументів співвідповідача, в акті перевірки відсутні будь-які зауваження позивача, а отже остання не заперечує достовірність даних занесених до акту та визнає свою провину щодо недотримання вимог трудового законодавства в частині оформлення найманих працівників. Складання акту перевірки Головного управління ДПС в Івано-Франківській області стало підставою для винесення в подальшому уповноваженою посадовою особою Управління Держпраці в Івано-Франківській області постанови від 26.10.2022 за № 20-ФС про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.
Окрім вказаного, за доводами співвідповідача, ФОП ОСОБА_1 20.10.2022 отримала лист про розгляд справи у 45-тиденний строк, з дня, що настає за днем одержання уповноваженою особою відповідних документів. А отже позивач була завчасно поінформована та знала про розгляд справи про накладення штрафу і строки розгляду такої справи. Однак позивач проігнорувала дану інформацію і не скористалась своїм правом надати пояснення, заперечення чи наявні в неї документи у 6-ти денний строк, якого, на переконання співвідповідача, більш ніж достатньо для реалізації свого права.
Своєю чергою, пункти 6, 7 Порядку №509 з вимогами про необхідність повідомлення суб`єкта господарювання про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу були виключені станом на дату прийняття спірної постанови. Тобто, Порядок №509 у редакції, чинній на момент спірних правовідносин, не визначав обов`язку для відповідача у завчасному повідомленні позивача про розгляд справи про притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, передбаченої частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України.
На думку співвідповідача, Управління Держпраці в області має право накладати штрафи за порушення законодавства про працю на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю. При цьому, положення частини 8 статті 265 КЗпП України не забороняють накладати штрафи на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, а проведення інспекційного відвідування відповідачем, відповідно до частини 4 статті 265 КЗпП та Порядку №509, не є обов`язковим.
За наведених підстав просив відмовити в задоволенні позову.
14.03.2023 ФОП ОСОБА_1 зареєстровано у суді відповідь на відзив Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якому позивачем вказано на протиправність оскаржуваного рішення з аналогічних підстав, зазначених у відповіді на відзив Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 05.12.2022 (а.с.135-137).
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши відзиви на позовну заяву, відповіді на відзив та письмові пояснення, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
Посадовими особами Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області 02.09.2022, на підставі наказу про проведення перевірки від 30.08.2022 за №1430-п і направлень на перевірку №№2339, 2340 від 30.08.2022 (а.с.65, зворотній бік а.с.65, а.с.66), проведено фактичну перевірку господарської одиниці магазину-кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належать суб`єкту господарської діяльності фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 .
При здійсненні перевірки посадовими особами Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області встановлено ряд порушень, серед яких, порушення вимог пункту 1, 2, 11, 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", наказу Міністерства фінансів України від 03.09.2021 за №496 "Про затвердження Порядку ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку", а також статті 21-24 Кодексу законів про працю України.
Виявлені порушення стосувалися обставин:
- проведення розрахункових операцій на повну суму покупки без застосування реєстратора розрахункових операцій, невидача розрахункового документа встановленого зразка;
- проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування, для підакцизних товарів коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД;
- продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці суб`єктом господарювання, що не мають статусу громадського харчування;
- порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку за встановленою типовою формою;
- використання праці найманих працівників без укладення трудового договору, а саме відсутність трудового договору між ФОП ОСОБА_1 і продавцем ОСОБА_2 .
По завершенню перевірки, 02.09.2022 посадовими особами Головного управління ДПС в області складено акт (довідку) за №090843 від 02.09.2022 (а.с.60-61).
Перевірка господарської одиниці магазину-кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " здійснена у присутності ФОП ОСОБА_1 і продавця ОСОБА_2 , про що вчинений відповідний запис в акті перевірки №090843 від 02.09.2022 (а.с.60-61).
ФОП ОСОБА_1 отримала наказ на проведення такої перевірки, свідченням чого є особистий підпис на направленнях на перевірку №№2339, 2340 від 30.08.2022 (а.с.65, зворотній бік а.с.65).
Будь-яких зауважень (заперечень) до акту перевірки як ФОП ОСОБА_1 , так і продавцем ОСОБА_2 надано не було (зворотній бік а.с.61).
Згідно пояснення ОСОБА_2 від 02.09.2022, долученого до матеріалів перевірки, ОСОБА_2 , працює продавцем у магазині-кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " перший день, режим роботи з 08:00 год. до 21:00 год., трудовий договір із ФОП ОСОБА_1 не укладався, заробітної плати не отримувала. Проданий товар (пиво, напій "пепсі", хліб) належить ФОП ОСОБА_1 (а.с.62, 63).
Позивач, підписала акт фактичної перевірки та отримала другий примірник такого акту, про що свідчить підпис ФОП ОСОБА_1 (зворотній бік а.с.61).
Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області супровідним листом від 09.09.2022 за №7300/5/09-19-09-07-06-20 скерувало матеріали фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 від 02.09.2022 до Управління Держпраці в Івано-Франківській області для вжиття відповідних заходів в межах компетенції (а.с.46-47).
Такі матеріали надійшли до Управління Держпраці в Івано-Франківській області 15.09.2022, згідно проставленого номера вхідної кореспонденції (№2986/ІФ/1-22) на супровідному листі Головного управління ДПС в області (а.с.46).
Листом від 15.09.2022 за №ІФ/1/3015-22 відповідачем повідомлено позивача про отримання 15.09.2022 уповноваженою особою Управління Держпраці в області акт про проведення фактичної перевірки з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), складеного Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області за №090843 від 02.09.2022, який є підставою для накладення штрафу за порушення законодавства про працю за частиною 2 статті 265 КЗпП України (а.с.40).
Управлінням Держпраці в області 26.10.2022 прийнято рішення №090843/ФС/Р57 щодо розгляду справи про накладення штрафу за порушення ФОП ОСОБА_1 вимог законодавства про працю, встановлених при проведенні фактичної перевірки 02.09.2022 (а.с.43).
По наслідках розгляду справи про накладення штрафу, на підставі акта перевірки №090843 від 02.09.2022, складеного третьою особою, за порушення позивачем законодавства про працю та зайнятість населення, а саме статей 21-24 КЗпП України, відповідач на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України 26.10.2022 прийнято оскаржувану постанову за №20-ФС про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 в розмірі 65 000,00 гривень (а.с.44).
Позивач, вважаючи протиправним винесення відповідачем постанови від 26.10.2022 за №20-ФС про накладення штрафу у розмірі 65 000,00 гривень з підстав встановлення недостовірної обставини допуску ОСОБА_2 до роботи без належного оформлення трудових відносин, зважаючи на порушення контролюючим органом процедури прийняття рішення, ненадання можливості брати участь при прийнятті оскаржуваного рішення і надати пояснення, докази про спірні обставини, звернулася до суду за захистом свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України).
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
При вирішенні даного спору суд вважає за необхідне дослідити кожний аргументи позивача окремо у його співвідношенні до змісту заперечення відповідача і співвідповідача, з урахуванням пояснень третьої особи, та виходячи із фактичних обставин справи, підтверджених належними доказами.
Повноваження, правові відносини суб`єктів владних повноважень та суб`єктів господарювання у сфері дотримання законодавства про працю, питання нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, відповідальність за порушення законодавства про працю врегульовуються Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 за №877-V (надалі по тексту також Закон №877-V), Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 за №509 (надалі по тексту також Порядок №509), Податковим кодексом України, а також положеннями статті 265 Кодексу законів про працю України (надалі по тексту також КЗпП України).
Державний нагляд (контроль) в силу вимог статті 1 Закону №877-V діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (надалі по тексту також - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (надалі по тексту також ПК України, Кодекс), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (підпункт 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України).
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).
За приписами підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
У відповідності до пунктів 80.1, 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з передбачених підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
Пунктом 80.10. статті 80 ПК України визначено, що порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
Так, згідно пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Водночас в силу правого визначення пункту 86.5. статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.
З аналізу наведених норм права слідує, що податкове законодавство надає посадовим особам Головного управління ДПС в області право розпочати проведення фактичної перевірки за наявності відповідних на те підстав (у спірному випадку на підставі підпунктів 80.2.2., 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України), та за умови прийняття відповідного наказу із зазначенням у ньому таких підстав на її проведення.
Повертаючись до фактичних обставин справи, встановлених вище по тексту судового рішення, фактична перевірка дотримання суб`єктом господарювання здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, у спірних відносинах проводилась на підставі направлень на перевірку від 30.08.2022 за №№2339, 2340 та наказу від 30.08.2022 за №1430-п, виданих Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області (а.с.65, зворотній бік а.с.65, а.с.66).
Як свідчать матеріали справи, направлення на перевірку містять належні відомості, передбачені Податковим кодексом України, зокрема, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та дані про суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), а також підстави.
У розглядуваному випадку, підставою для застосування до позивача штрафних санкцій згідно постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №20-ФС від 26.10.2022, слугував акт Головного управління ДПС в області від 02.09.2022 за №090843, складений за результатом проведення перевірки магазину-кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", право на здійснення діяльності в якому належить ФОП ОСОБА_1 , де зафіксовано порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю, а саме статей 21-24 КЗпП України.
Стосовно доводів позивача про порушення посадовими особами податкової служби порядку проведення фактичної перевірки, оскільки останніми перед проведенням такої перевірки не ознайомили позивача із наказом на її проведення та не вручили його копію, слід відзначити наступне.
В силу вимог пункту 81.1. статті 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Суд констатує, у випадку що розглядається ФОП ОСОБА_1 , перед початком проведення перевірки 02.09.2022 о 15:20 год., ознайомлена із наказом на проведення фактичної перевірки №1430 від 30.08.2022 та отримала його копію, а також уповноваженими особами податкового органу пред`явлено позивачу службове посвідчення, свідченням чого є особистий підпис на направленнях на перевірку №№2339, 2340 від 30.08.2022 (а.с.65, зворотній бік а.с.65). Виходячи із змісту акту фактичної перевірки №090843 від 02.09.2022, проведення перевірки господарської одиниці магазину-кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " розпочато о 15:20 год. 02.09.2022 (а.с.60). Разом з цим, акт перевірки №090843 від 02.09.2022 підписаний позивачем без будь яких зауважень.
А тому, суд не погоджується з такими доводами ФОП ОСОБА_1 , вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, які підтверджені належними доказами.
В частині доводів ФОП ОСОБА_1 про позбавлення її можливості, під час здійснення фактичної перевірки, надати документи про оформлення працівників, оскільки такі не зберігаються у місці провадження господарської діяльності, суд вказує на слідуюче.
Із матеріалів справи судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 під час проведення фактичної перевірки надала посадовим особам Головного управління ДПС в області, документи про оформлення ОСОБА_2 на посаді продавця-консультанта з 20 січня по 31 січня 2022 року, а саме: наказ від 20.01.2022 за №1 про прийняття ОСОБА_2 на роботу, повідомлення про прийняття працівника на роботу, сформованого 20.01.2022, наказ про звільнення ОСОБА_2 з роботи від 31.01.2022 за №1 (а.с.54-56).
Така обставина не заперечується позивачем.
Вищевказані документи свідчать про те, що громадянка ОСОБА_2 дійсно у період з 20 січня по 31 січня 2022 року була працевлаштована у ФОП ОСОБА_1 і працювала на посаді продавця-консультанта. Втім фактична перевірка господарської одиниці магазину-кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " проводилася 02.09.2022, тобто значно пізніше, документально підтвердженого позивачем періоду працевлаштування ОСОБА_3 .
При цьому, під час проведення перевірки, позивач не надала уповноваженим посадовим особам податкового органу будь яких інших документів, які б підтверджували факт оформлення ОСОБА_2 на посаді продавця.
Більше того, позивач ознайомлена із актом фактичної перевірки №090843 від 02.09.2022 та отримала примірник такого акту 02.09.2022, про що свідчить її підпис. При цьому не зазначила будь яких зауважень щодо його змісту, де чітко вказано про встановлені в ході проведення перевірки порушення суб`єктом господарювання законодавства про працю, а саме статей 21-24 КЗпП України.
Документи, які б підтверджували факт укладення трудового договору між ФОП ОСОБА_1 і продавцем ОСОБА_2 , не були надані позивачем ані відповідачу до початку розгляду справи про накладення штрафу, ані в ході розгляду судом даної адміністративної справи.
Разом з цим, основним доводом ФОП ОСОБА_1 щодо протиправності винесення відповідачем оскаржуваної постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №20-ФС від 26.10.2022, являється неповідомлення позивача Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу.
З урахуванням вказаного, на думку позивача, відповідач розглядаючи справу і накладаючи на позивача штраф у розмірі 65 000,00 гривень, діяв не на підставі та не у спосіб, які визначені Конституцією та законами України.
Втім суд не погоджується з такими доводами ФОП ОСОБА_1 , вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.
Так, механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами 2-7 статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" (надалі по тексту також штрафи), визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 за №509.
Згідно з пунктом 2 Порядку №509 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 за №823 "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю") штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім-сьомим цього пункту) (надалі по тексту також уповноважені посадові особи).
Штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.
Згідно із приписами пункту 3 Порядку №509 справа про накладення штрафу (надалі по тексту також справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
В силу вимог пункту 4 Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.
За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.
Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що з набранням законної сили Порядку №823 з 30.08.2019 Управління Держпраці в Івано-Франківській області як територіальний орган Держпраці уповноважене на здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю фізичними особами-підприємцями та за результатом отримання акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю, вживати заходи до притягнення об`єкта перевірки та його посадових осіб до відповідальності.

На час проведення перевірки постанову Кабінету Міністрів України "Про порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю" від 21.08.2019 за №823 дійсно скасовано рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2021 у справі № 640/17424/19, яке набрало законної сили 14.09.2021.

Таким чином, суд визнає ту обставину, що на моменту проведення перевірки (02.09.2022) і на момент накладення штрафу (26.10.2022), відсутній встановлений конкретний порядок проведення перевірки та накладення штрафу за порушення законодавства про працю.

Разом з тим, відсутність встановленого порядку проведення перевірки, не наділяє суб`єктів господарювання правом не виконувати приписів законодавства.

Функції територіальних органів з питань праці щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами залишилися незмінними та не скасованими.

Аналогічна правова позиція висловлена Восьмим апеляційним адміністративним судом у постанові від 03.11.2022 у справі №380/3588/22.

Суд зазначає, що чинними на момент проведення перевірки позивача були Закону №877-V, більшість із положень Порядку №509 та КЗпП України.

Зокрема, в силу вимог частин 1, 4, 11 статті 4 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю);

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи-підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

У спірному випадку, фактична перевірка господарської одиниці магазину-кафе "Луговий" здійснювалася посадовими особами Головного управління ДПС в області, як уповноваженими особами, у порядку, визначеному податковим законодавством, за місцем провадження господарської діяльності позивача та за присутності ФОП ОСОБА_1 і продавця ОСОБА_2 .

Окрім вказаного, відповідно до частини 1 і 2 статті 8 Закону №877-V, орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, поряд з іншим, відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом; застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.

Органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов`язані: повно, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом; ознайомити керівника суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноважену ним особу (фізичну особу - підприємця або уповноважену ним особу) з результатами державного нагляду (контролю) в строки, передбачені законом; не перешкоджати праву суб`єктів господарювання на будь-який законний захист, у тому числі третіми особами;

В свою чергу статтями 10 і 11 Закону №877-V визначено права і обов`язки суб`єкта господарювання.

Зокрема, суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: бути поінформованим про свої права та обов`язки; одержувати та ознайомлюватися з актами державного нагляду (контролю); надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта.

Водночас, суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний: надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.

За приписами статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

В силу положень статті 256 Кодексу законів про працю України, штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що Управління Держпраці наділено контролюючими функціями за дотриманням роботодавцями законодавства про працю, в тому числі на проведення перевірки суб`єктів господарювання за додержанням законодавства про працю, а також накладення на останніх штрафу, у разі встановлення відповідного порушення.

Так, нормами Порядку №509 в редакції, чинній до внесення в нього змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 за №823 "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю", встановлювалося, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що уповноважена посадова особа органів Держпраці зобов`язана письмово повідомити суб`єктів господарювання та роботодавців про час та місце розгляду справи про накладення штрафу не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду такої справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Обов`язок повідомити суб`єктів господарювання та роботодавців про розгляд справи пов`язаний саме з реалізацією права на захист та можливості взяти участь в засіданні, висловити заперечення, надати докази тощо.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи, яка її стосується. У разі одержання повідомлення до засідання, але у строк, що є меншим за п`ятиденний, особа повинна вживати розумних заходів для реалізації своїх прав на участь у засіданні.

З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі у розгляді справи, не можуть бути підставою для скасування постанови про накладення штрафу.

При цьому суд зазначає, що самого лише посилання на порушення процедури повідомлення про час та місце розгляду справи недостатньо для визнання постанови протиправною. Така особа може навести суду свої заперечення та надати відповідні докази, які така особа мала наміри подати до уповноваженої особи, для доведення дотримання законодавства у своїй діяльності тощо.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 125, частини другої статті 129 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України, вирішуючи публічно-правовий спір, адміністративний суд забезпечує, зокрема, дотримання верховенства права, рівність усіх учасників судового процесу, змагальність сторін, диспозитивність, а також офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Вищезазначене тлумачення положень Порядку №509 відповідає завданням адміністративного судочинства та принципу верховенства права, оскільки має наслідком більш ефективний захист права та інтереси фізичних та юридичних осіб.

Вказані висновки відповідають позиції Верховного Суду, висловленій у постановах від 17 лютого 2022 року у справі № 280/1515/19, від 13 квітня 2022 року у справі № 1940/1785/18 та від 25 травня 2022 року у справі №805/4317/18-а.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).

З матеріалів справи вбачається, що як на основну підставу протиправності постанови №20-ФС від 26.10.2022 про накладення штрафу у розмірі 65 000,00 гривень позивач посилається на недотримання відповідачем, визначеної Порядком №509, процедури притягнення його до відповідальності, зокрема стосовно її не повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу. У зв`язку з цим позивача позбавлено можливості подавати відповідні пояснення та докази з приводу виявлених порушень.

Однак суд не може погодитися із такими доводами позивача, вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.

Сам позивач не заперечує факту отримання 20.10.2022 листа від 15.09.2022 за №ІФ/1/3015-22, яким відповідач повідомив її про отримання 15.09.2022 уповноваженою особою Головного управління Держпраці в області акт про проведення фактичної перевірки №090843 від 02.09.2022, складений Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області, а також те, що даний акт є підставою для накладення штрафу за порушення законодавства про працю за частиною 2 статті 256 КЗпП України.

З огляду на вказане, вимоги пункту 3,4 Порядку №509 щодо направлення у строки зазначених документів, відповідачем виконано.

Отже позивачу було відомо, станом на 20.10.2022, про наявність підстав у відповідача для накладення штрафу за порушення позивачем законодавства про працю, за умови не спростування останньою висновків акту перевірки від 02.09.2022, з яким позивач була ознайомлена.

Суд звертає особливу увагу на приписи статті 10 Закону №877-V, згідно яких одним з прав суб`єкта господарювання є право надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта.

В той же час згідно з абзацом 12 частини 6 статті 7 Закону №877-V зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

Таким чином, отримавши акт перевірки, позивач не була позбавлений можливості у разі незгоди з таким актом надати уповноваженому органу в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до нього, тобто, реалізувати належне їй право на участь у процесі прийняття рішення суб`єктом владних повноважень.

Тому не повідомлення позивача про дачу, час та місце розгляду справи про накладення штрафу, з урахуванням отримання ФОП ОСОБА_1 від відповідача листа від 15.09.2022 за №ІФ/1/3015-22, який можна і слід розцінювати як повідомлення про вирішення питання про притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, жодним чином не порушило прав позивача, а також не нівелювало, не спростувало та не відмінило зафіксованих в такому акті порушень позивачем вимог законодавства про працю.

На переконання суду, отримання позивачем листа відповідача від 15.09.2022 за №ІФ/1/3015-22 є достатнім попередженням контролюючого органу суб`єкта перевірки для того щоб останній міг передбачити і спрогнозувати наступні дії і рішення зі сторони органу нагляду в частині застосування ним санкцій, які передбачені і визначені законом. При цьому, такий письмовий лист суд вважає повідомленням про початок розгляду справи стосовно позивача.

П`ять днів з дня отримання коментованого листа є достатнім періодом в часі для подання необхідних пояснень, доказів і клопотань, в тому числі про вираження бажання брати безпосередню участь при прийнятті рішення.

Як свідчать матеріали справи позивач таким право з дня отримання повідомлення не скористалася.

У спірному випадку суд вважає за необхідне звернути увагу на підхід Верховного Суду, застосований у постанові від 19.05.2021 у справі № 210/5129/17, який зводиться до того, що формальні порушення, допущені суб`єктом владних повноважень під час проведення перевірки суб`єкта господарювання, а також розгляду щодо нього справи про порушення законодавства, за умови, що під час судового розгляду справи судами не було встановлено необґрунтованості висновків органу державного контролю по суті виявленого порушення, мають ознаки "правового пуризму" та не можуть слугувати самостійною підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

"Правовий пуризм" - невідступне слідування вимогам процесуальних та/або процедурних норм; надмірно формально сурове (бюрократичне) застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, без врахування їх доцільності (розумності, добросовісності), обставин конкретної справи, а також необхідності забезпечення ефективної реалізації та/або захисту прав особи та суспільних (публічних) інтересів.

Будь-які процесуальні та/або процедурні порушення, пов`язані із самим оформлення результатів діяльності суб`єктів владних повноважень по фіксації недотримання суб`єктом приватного права вимог законодавства оцінюється судом з урахуванням всіх обставин справи та необхідністю досягненням балансу між інтересами особи, яка звинувачується у правопорушенні, та суспільними (публічними) інтересами. Зазначене, особливо стосується фіксації порушень з боку суб`єктів приватного права у публічній сфері, зокрема, питань охорони земель, захисту довкілля, благоустрою населених пунктів, розпорядження комунальною та державною власністю, запобігання виникнення техногенних катастроф тощо. Не є "правовим пуризмом" врахування суттєвих порушень процедури прийняття рішень суб`єктом владних повноважень, у тому числі недотримання встановленої форми відповідного рішення.

Законодавчо закріплена процедура прийняття рішень суб`єктами публічного права має на меті створення гарантій для суб`єкта приватного права та встановлення меж реалізації повноважень органами публічної влади і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження до суду таких рішень (дій) особою, чиї інтереси вони зачіпають. Установлена законом процедура є важливою гарантією недопущення зловживань з боку суб`єктів владних повноважень під час прийняття рішень та вчинення дій, яка повинна забезпечувати, передусім, справедливе ставлення до особи, а також дотримання загального принципу юридичної визначеності, складовою якого є принцип легітимних очікувань.

Такі висновки містяться, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29 жовтня 2018 року у справі №826/14749/16, від 25 березня 2020 року у справі №805/4508/16-а, від 19 травня 2021 року у справі №210/5129/17, від 20 травня 2022 року у справі №340/370/21, від 5 липня 2022 року у справі №522/3740/20, від 27 вересня 2022 року у справі №320/1510/20 та від 4 жовтня 2022 року у справі № 420/1842/21.

Крім того, суд зазначає, що під час оцінки рішень суб`єктів владних повноважень на їх відповідність критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, слід уникати надмірного формалізму.

Вказане узгоджується із практикою Верховного Суду щодо застосування принципу правової визначеності та уникнення під час розгляду судами адміністративних справ надмірного формалізму, застосованого у постановах від 31 травня 2019 року у справі №826/9758/17, від 20 червня 2019 року у справі №809/1018/18, від 11 липня 2019 року у справі №182/634/17(6-а/0182/32/2018), від 11 липня 2019 року у справі №805/2621/18-а, від 10 вересня 2019 року у справі №640/1374/19, від 21 травня 2021 року у справі №1.380.2019.006107, від 22 липня 2021 року у справі № 340/141/21, від 13 серпня 2021 року у справі № 440/5178/20, від 16 вересня 2021 року у справі № 240/10995/20, від 17 грудня 2021 року у справі № 460/713/21 та від 10 лютого 2022 року у справі № 560/11791/21, де Судом було зазначено, що формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу (процедури). Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду та забезпечення законності як одному з важливих елементів верховенства права (зокрема, дотримання суб`єктами господарювання (роботодавцями) законодавства про працю та, як наслідок, гарантування непорушності конституційних права прав фізичних осіб - працівників, як того вимагає стаття 43 Основного Закону України). Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Крім того, суд зазначає, що, перевіряючи порушення відповідачем процедури розгляду справи про накладення на позивача штрафу за порушення законодавства у сфері праці, необхідно перевірити доводи позивача щодо суті виявлених під час проведення інспекційного відвідування порушень законодавства у сфері праці, які зазначені в акті від 02.09.2022 за №090843, та надати оцінку доказам і поясненням позивача, які, на його думку, спростовують висновки Головного управління ДПС в області стосовно допуску до роботи працівника без укладення трудового договору

Аналогічна правова позиція застосована Верховним Судом у постанові від 01.11.2022 у справі №640/6452/19.

В аспекті вищевказаного суд відзначає, що в ході розгляду справи судом витребувано у ФОП ОСОБА_1 письмове пояснення та докази для доведення вказаних в позовній заяві аргументів, мотивів і обставин, а саме: які саме документи не змогла подати ФОП ОСОБА_1 щодо оформлення/не оформлення працівників підчас фактичної перевірки та які саме пояснення і документи не змогла подати ФОП ОСОБА_1 в Управління Держпраці в Івано-Франківській області (а.с.12-14).

На виконання ухвали суду від 11.11.2022, позивач надала пояснення від 24.11.2022, за змістом яких, остання стверджує, що "під час проведення перевірки я терміново відбігла додому, оскільки в моєї маленької дитини піднялася температура до 40 градусів. Мені потрібна була заміна, і я попросила мою знайому ОСОБА_2 , яка якраз купувала картоплю і яка жила неподалік, мене підмінити. Станом на день перевірки остання у мене не працювала, а лише зайшла по картоплю" (а.с.50-52).

Виходячи із змісту коментованих пояснень, суд констатує визнання позивачем факт допуску громадянки ОСОБА_2 до роботи без укладення трудового договору, оформленого відповідним наказом роботодавця.

Така обставина також підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 , наданих в ході проведення перевірки, та які містяться в матеріалах справи.

Будь яких інших пояснень позивача і докази на їх підтвердження, які б спростовували висновки акту перевірки від 02.09.2022, в матеріали справи не містять.

Судом встановлено вище по тексту судового рішення, що при проведенні перевірки "господарської одиниці" магазину-кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", зафіксовано подію (факт) із продажу в приміщенні господарської одиниці позивача громадянкою ОСОБА_2 товарів, належних позивачу, зокрема, реалізацію пива "Жигулівського" 0,5 літра за ціною 25,00 гривень, на розлив для споживання на місці, напій "Пепсі" за ціною 14,00 гривень, та хліб за ціною 21,00 гривень, на загальну суму 60,00 гривень.

Вказане свідчить про допуск позивачем до робочого місця свої господарської одиниці ОСОБА_2 , доручення їй функцій продавця в період відсутності власника, уповноваження на вчинення дій із реалізації (продажу) товару, який перебуває у власності фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 .

Вказані обставини зафіксовані в акті перевірки від 02.09.2022, підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 02.09.2022 та не заперечуються сторонами (а.с.60-62).

На переконання суду, таке забезпечення функціональних можливостей на час перевірки в момент контрольної закупки, є свідченням наявності ознак допуску фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до виконання обов`язків продавця ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За приписами частини 1 статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; при укладенні трудового договору про дистанційну роботу або про надомну роботу; в інших випадках, передбачених законодавством України.

При цьому, Верховний Суд України у пункті 7 постанови Пленуму від 06.11.1992 за №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз`яснив, що фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

В силу вимог частини 4 статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що обов`язковою передумовою допуску працівника до роботи є укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №826/16738/17, який відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права підлягає врахуванню судом при вирішенні спірних правовідносин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 за №413 "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту" установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу / укладення гіг-контракту подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) та/або резидентом Дія Сіті до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором та/або до початку виконання робіт (надання послуг) гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті засобами електронного зв`язку з використанням електронного підпису відповідальних осіб, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу.

В матеріалах справи відсутні докази надходження від позивача до Головного управління ДПС в області, повідомлення про прийняття працівника на роботу.

Дані обставини, в свою чергу, свідчать про не належне оформлення (ФОП ОСОБА_1 ) з таким працівником ( ОСОБА_2 ) трудових відносин, оскільки, як вказано вище, допуск працівника до роботи можливий одночасно із укладенням трудового договору та повідомленням відповідного центрального органу виконавчої влади про прийняття працівника на роботу.

Суд звертає увагу, що оформлення трудового договору значно ширше поняття ніж його укладення та включає: укладення трудового договору, видання відповідного наказу чи розпорядження та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, оскільки саме за наявності одночасно цих умов, як зазначено в статті 24 КЗпП України дозволений фактичний допуск працівника до роботи.

Отже, податковим органом під час проведення фактичної перевірки встановлено фактичний допуск позивачем до роботи особи без належного оформлення трудових відносин, що тягне за собою накладення штрафу.

Як вже відзначено вище по тексту судового рішення у відповідності до пункту 2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками з підстав, визначених абзацами третім-сьомим цього пункту (надалі по тексту також уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Згідно із приписами пункту 3 Порядку №509 справа про накладення штрафу (надалі по тексту також справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

В силу вимог пункту 4 Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому-сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Матеріалами справи засвідчено, що, відповідач листом від 15.09.2022 за №ІФ/1/3015-22 повідомив позивача про отримання 15.09.2022 уповноваженою особою Головного управління Держпраці в області акт про проведення фактичної перевірки з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), складений Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області №090843 від 02.09.2022. Додатково повідомлено, що даний акт є підставою для накладення штрафу за порушення законодавства про працю за частиною 2 статті 256 КЗпП України (а.с.40).

Вказаний лист 16.09.2022 поштовим відправленням №76 8 через національного поштового оператора АТ "Укрпошта" направлений Управлінням на адресу позивача, про що свідчить фіскальний чек про оплату послуг № (а.с.41), та вручено останній 20.10.2022, згідно відомостей із виписки з офіційного веб-сайту АТ "Укрпошта" "трекінг" (відстеження) (а.с.42).

Частиною 2 статті 265 КЗпП України визначено перелік порушень законодавства про працю, за які суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи-підприємці) несуть фінансову відповідальність у виді штрафу.

Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, на виконання положень абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", який вступив в дію з 01.01.2022, встановлено, що мінімальна заробітна плата в розрахунку на місяць з 1 січня 2022 року складає 6 500,00 гривень

Як уже встановлено судом, відповідачем за результатами розгляду справи про накладення штрафу, на підставі акта фактичної перевірки від 02.09.022 за №090843 за порушення позивачем законодавства про працю (статей 21-24 КЗпП України), винесено оскаржувану постанову від 26.10.2022 за №20-ФС про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 в загальному розмірі 65000,00 гривень (а.с.9-10).

Так, згідно вимог частини 4 статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що позивачем не спростовано висновків акту перевірки, на підставі яких прийнято оскаржувану постанову, та з урахуванням доведеності відповідачем і співвідповідачем здійснення допуску до роботи без належного оформлення трудових відносин однієї особи, суд дійшов висновку про правомірність постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 26.10.2022 за №20-ФС.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, в адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини 3 статті 2, частини 2, 4 статті 9, частина 3 статті 77, частина 6 статті 94 КАС України).

Суд вжив всіх заходів на з`ясування обставин, які мають значення для даної справи, в тому числі витребував додаткові пояснення і докази з власної ініціативи.

Представлені відповідачем докази у своїй сукупності дають підстави вважати, що оскаржувана постанова про накладення штрафу від 26.10.2022 на №20-ФС, є правомірною, прийнятою обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства.

В сукупності вказаного вище, суд робить висновок про не обґрунтованість адміністративного позову, а позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд зазначає, що позивач за подання до суду адміністративного позову майнового характеру сплачено судовий збір в розмірі 992,40 гривень згідно квитанції від 07.11.2022 за №0.0..1 (а.с.1).

Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову в силу вимог статті 139 КАС України не підлягають стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень судовий збір.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), АДРЕСА_2 ;

відповідач Управління Держпраці в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 39784625), вул. Василіянок, 62-А, м. Івано-Франківськ, 76018;

співвідповідач Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (ідентифікаційний код юридичної особи 44840602), вул. Василіанок, 62а, м. Івано-Франківськ, 76018;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код відокремленого структурного підрозділу юридичної особи 43968084), вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя Чуприна О.В.