Справа № 420/3911/22
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/3911/22
Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Домусчі С. Д., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просив:

- визнати протиправними дії щодо відмови в зарахувати до загального трудового стажу період догляду за престарілою особою пенсійного віку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.01.2004 по 13.06.2009;

- зобов`язати зарахувати до загального трудового стажу час догляду за престарілою пенсіонеркою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.01.2004 по 13.06.2009.

В обґрунтування заявлених вимог позивач пояснив, що ГУ ПФУ в Одеській області протиправно відмовляється зарахувати до його трудового стажу період догляду за престарілою особою пенсійного віку, вимагаючи довідку з Управління праці та соціального захисту населення про отримання допомоги або компенсації відповідно до законодавства.

На думку позивача, у розумінні пункту 10 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637), він надав усі належні документи для підтвердження трудового стажу за період з 01.01.2004 по 13.06.2009.

Так, зокрема, він надав акт обстеження фактичних обставин догляду за престарілим, який досяг 80-річного віку, складений 06.08.2021 за участі працівників Пенсійного фонду і посадової особи виконавчого комітету Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області.

До того ж, позивач звертає увагу, що норма про обов`язок отримувати допомогу або компенсацію, для зарахування часу догляду за престарілим пенсіонером до трудового стажу, почала діяти лише з 01.01.2005, а тому не може бути застосована до періоду з 01.01.2004 по 31.12.2004.

На думку позивача, отримання ним допомоги або компенсації є його правом, а не обов`язком, а тому невиконання таких дій, не може бути підставою для відмови у зарахуванні відповідного періоду до трудового стажу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу періоду догляду з 01.01.2004 по 31.12.2004 за престарілою особою пенсійного віку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язав зарахувати до страхового стажу позивача час догляду за престарілим пенсіонером ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.01.2004 по 31.12.2004.

У задоволенні аналогічних позовних вимог щодо періоду з 01.01.2005 по 13.06.2009, суд відмовив.

Вирішуючи спір по суті суд першої інстанції виходив з того, що умовою для зарахування до страхового стажу періоду догляду за престарілою особою пенсійного віку є отримання ОСОБА_1 допомоги або компенсації, яка передбачена Порядком призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №558 (далі Порядок №558).

Така умова передбачена Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 (далі Закон №1058), на даний час, це пункт 9 статті 11, а станом на 2005 рік це пункт 14 статті 11.

Оскільки ОСОБА_1 не отримував допомоги або компенсації відповідно до Порядку №558, він не має право на зарахування до страхового стажу періоду догляду за престарілою особою пенсійного віку.

Водночас суд першої інстанції указав, що відповідні норми Закону №1058 щодо обов`язковості отримання допомоги або компенсації набрали чинності з 01 січня 2005 року, а тому тільки з цієї дати позивач не має права на зарахування до страхового стажу періоду догляду за престарілою особою пенсійного віку.

Аналізуючи законодавство, що діяло в період з 01.01.2004 по 31.12.2004 суд керувався вимогами Порядку №637, де в пункті 10 передбачено, що час догляду , зокрема, пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, встановлюється на підставі акту обстеження фактичних обставин здійснення догляду, який складається органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації), сільських, селищних рад, опитування осіб, за якими здійснюється догляд, та їх сусідів, інших даних.

Оскільки матеріали справи містять такий акт обстеження фактичних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на зарахування до страхового стажу періоду догляду з 01.01.2004 по 31.12.2004 за престарілою особою пенсійного віку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Насамкінець, суд першої інстанції зазначив, що ГУ ПФУ в Одеській області відмовило позивачу у зарахуванні спірного періоду саме до страхового стажу, а не загального трудового, як зазначає позивач.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, в частині відмови в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, адвокат Петров Володимир Степанович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить його змінити та задовольнити позов в повному обсязі.

Представник позивача вважає, що компенсація ОСОБА_1 мала бути призначена органом праці та соціального захисту населення за місцем проживання особи, якій надаються соціальні послуги. Однак, відповідний суб`єкт владних повноважень не виконав свої зобов`язання щодо призначення відповідної компенсації та сплати страхових внесків, у зв`язку з чим ОСОБА_1 позбавлений отримати належний йому страховий стаж.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, в частині задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, ГУ ПФУ в Одеській області просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги скаржник наполягає на тому, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про зарахування з 01.01.2004 по 31.12.2004 часу догляду до страхового стажу позивача.

ГУ ПФУ в Одеській області, посилаючись на вимоги пункту 10 Порядку №637, вважає, що позивач мав надати довідку органів праці та соціального захисту населення про підтвердження факту догляду позивачем за престарілою особою пенсійного віку. Однак, як відповів орган праці та соціального захисту населення, надати таку довідку, в межах даної справи, не має можливості.

Також ГУ ПФУ в Одеській області вважає безпідставним стягнення судом першої інстанції судового збору на користь позивача, оскільки частиною 2 статті 73 Закону №1058 забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

ОСОБА_1 правом подання відзиву не скористався.

ГУ ПФУ в Одеській області, скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , зазначає, що для того, щоб зарахувати період догляду за престарілою особою пенсійного віку з 01.01.2004 по 13.06.2009 до страхового стажу необхідно належним чином підтвердити вказані обставини, що, зокрема, не було здійснено позивачем.

Ураховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

24.02.2001 ОСОБА_1 почав доглядати за своєю бабусею ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла.

Відповідно до довідки Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області вих. №60 від 13.04.2021, бабуся ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована у селі Кам`янка та дійсно потребувала догляду.

Її онук ОСОБА_1 перевіз бабусю до себе у смт. Суворове, та доглядав за бабусею з 2001 року по 2009 рік (підстава довідка №22 лікаря ЗПСМ Амбулаторії ЗПСМ с. Кам`янка).

На території с. Кам`янка близьких родичів у ОСОБА_2 не було (дочка та онук померли).

В довідці виконавчого комітету Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області №509 від 14.04.2021 зазначено, що ОСОБА_1 дійсно доглядав за бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 з 2001 року по 2009 рік.

Відповідно до інформації, викладеної в листі Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації від 11.05.2021 №01/06-600-м-12, дана установа, на звернення позивача щодо наявності відомостей перебування його на обліку щодо догляду за ОСОБА_2 , повідомило, що після перевірки бази автоматизованої системи з`ясовано, що на обліку ОСОБА_1 не перебував та щомісячних компенсацій або допомог не отримував. Факт надання догляду підтвердити немає можливості.

06.08.2021 ОСОБА_1 звернувся до Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком

06.08.2021 посадовими особами Відділу обслуговування громадян № 7 Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Одеській області проведена перевірка фактичних обставин здійснення ОСОБА_1 догляду за престарілою, яка досягла 80-річного віку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За результатами такої перевірки складено акт обстеження, де встановлено, що ОСОБА_1 , дійсно здійснював догляд за престарілою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 яка, згідно довідки № 22 від 13.04.2021 Комунального некомерційного підприємства Ізмаїльської районної ради «ЦРБ» Амбулаторія ЗПСМ с. Кам`янка була визнана такою що, потребує стороннього догляду. Догляд здійснювався з 24.02.2001 по 13.06.2009.

Згідно висновку даної медичної установи від 17.12.2021 у ОСОБА_2 був діагноз: Гостре порушення кровообігу мозку в басейні лівої передньої мозкової артерії. Правобічний глибокий геміпарез. Моторна іфазія. Порушення функцій тазових органів по типу нетримання сечі. Цереброваскулярна хвороба. Гіпертонічна хвороба 3 ст. високий ризик.

Відповідно до прийнятого ГУ ПФУ в Одеській області рішення №07 від 13.08.2021 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, зокрема у зв`язку з незарахуванням періоду догляду за пенсіонером з 01.01.2004 по 13.06.2009, оскільки відсутня довідка з органу праці та соціального захисту населення про отримання допомоги.

Сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з листопада 2021 року.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляцій, з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом №1058, який набрав чинності з 01.01.2004, передбачено перехід від системи пенсійного забезпечення до страхової пенсійної системи і встановлення прямої залежності розмірів пенсій від страхового стажу й заробітку, з якого були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду.

За правилами частини 2 статті 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пункт 2 статті 14 Закону №1058 передбачає, що страхувальниками відповідно до цього Закону є підприємства, установи, організації, військові частини та органи, які виплачують заробітну плату (винагороду), грошове забезпечення, допомогу, - для осіб, зазначених у пунктах 7-9, 12-14 статті 11 цього Закону.

Закон №1058 у статті 11 визначив осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Так, пункт 14 частини 1 статті 11 Закону №1058, в редакції, який діяв з 01.01.2005, передбачав, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, один із непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, які фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за інвалідом I групи або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу або компенсацію відповідно до законодавства.

На даний час норма цієї статті суттєво не зазнала змін, лише змінений пункт 9 частини 1 статті 11 Закону №1058, який передбачає, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягає один із непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, один із прийомних батьків, батьків-вихователів, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, дитиною, хворою на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет І типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня, за дитиною, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, якій не встановлено інвалідність, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю І групи або за особою, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 вказаного Закону, та за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.

Про те, що така умова як отримання допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства набрала чинності з 01.01.2005 свідчить абзац 2 пункту 1 Прикінцевих положень Закону №1058, який передбачає, що пункти 2 і 3 статті 14 щодо сплати страхових внесків страхувальниками за осіб, зазначених у пунктах 8, 11, 13, 14 статті 11 цього Закону, набирають чинності з 1 січня 2005 року.

На виконання вимог даного Закону №1058, Кабінет Міністрів України 29.04.2004 затвердив Порядок №558 щодо призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги.

Пунктом 1 даного Порядку №558 передбачено, що непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата.

Отже, з викладених норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що з 01.01.2005 до страхового стажу можна зарахувати період догляду за престарілою особою пенсійного віку лише за умови, якщо непрацюючі працездатні особи, які здійснюють такий догляд, отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.

Утім, як правильно зазначив суд першої інстанції, згідно інформації, викладеної в листі Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації від 11.05.2021 №01/06-600-м-12, на обліку в цьому органі ОСОБА_1 не перебував та компенсацій або допомог не отримував.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для зарахування ОСОБА_1 до його страхового стажу періоду догляду за престарілою особою пенсійного віку з 01.01.2005 по 13.06.2009.

У доводах апеляційної скарги адвокат Македонського С. М. указує на те, що суб`єкт владних повноважень орган соціального захисту населення не виконав свої зобов`язання щодо призначення відповідної компенсації та сплати страхових внесків, у зв`язку з чим ОСОБА_1 позбавлений отримати належний йому страховий стаж.

Відповідаючи на даний довід апеляції, колегія суддів звертається до положень Порядку №558.

Так, відповідно до пункту 1 Порядку №558 непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата (далі компенсація).

Відповідно до пункту 5 Порядку №558 компенсація призначається і виплачується органом праці та соціального захисту населення за місцем проживання особи, якій надаються соціальні послуги, з дня подання фізичною особою, яка надає соціальні послуги, та особою, яка їх потребує, заяв разом з документами, зазначеними у пункті 6 цього Порядку.

Орган праці та соціального захисту населення видає заявнику розписку про прийняття заяв і документів із зазначенням дати їх прийняття.

Днем подання заяв для призначення компенсації вважається день реєстрації органом праці та соціального захисту населення заяв з необхідними документами.

Якщо заяви та документи надсилаються поштою, днем подання заяв для призначення компенсації вважається дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення.

У разі коли до заяв додані не всі необхідні документи, заявнику повідомляється, які документи слід подати додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців з дня одержання такого повідомлення, днем подання заяв вважатиметься день їх прийняття або відправлення.

Згідно пункту 6 Порядку №558 для призначення компенсації подаються такі документи:

1) непрацюючою фізичною особою, яка надає соціальні послуги:

заява про згоду надавати соціальні послуги;

паспорт або інший документ, що посвідчує особу;

висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що стан її здоров`я дозволяє постійно надавати соціальні послуги;

копія трудової книжки та довідки органу державної податкової служби про те, що особа не займається підприємницькою діяльністю, і про відсутність даних про доходи цієї особи, а у разі відсутності трудової книжки лише зазначені довідки;

2) особою, яка потребує надання соціальних послуг, або її законним представником (у разі визнання цієї особи недієздатною):

заява про необхідність надання соціальних послуг;

паспорт або інший документ, що посвідчує особу;

копія довідки медико-соціальної експертної комісії про групу інвалідності (надається інвалідом);

висновок лікарсько-консультаційної комісії про необхідність постійного стороннього догляду та нездатність особи до самообслуговування;

3) законним представником дитини, яка потребує надання соціальних послуг:

заява про необхідність надання соціальних послуг;

копія свідоцтва про народження дитини;

висновок лікарсько-консультаційної комісії про необхідність постійного стороннього догляду та нездатність дитини до самообслуговування.

Пункт 7 Порядку №558 передбачає, що орган праці та соціального захисту населення протягом 10 днів після одержання заяв з необхідними документами розглядає їх та приймає рішення щодо призначення компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги, або відмови.

За таких умов, що передбачені Порядком №558, доводи апеляційної скарги адвоката Македонського С. М. є необґрунтованими та не відповідають вимогам законодавства, оскільки призначення щомісячної компенсаційної виплати органом соціального захисту населення можливо лише за умови подання відповідної заяви фізичною особою, яка надає соціальні послуги, та особою, яка їх потребує до яких необхідно надавати певний перелік документів.

Переходячи до доводів апеляційної скарги ГУ ПФУ в Одеській області, колегія суддів зазначає таке.

На думку скаржника, в особі ГУ ПФУ в Одеській області, суд першої інстанції необґрунтовано зарахував до страхового стажу позивача період догляду за престарілою особою пенсійного віку з 01.01.2004 по 31.12.2004, оскільки вимогами пункту 10 Порядку №637 передбачено надання довідки органу праці та соціального захисту населення про підтвердження факту догляду за престарілою особою пенсійного віку.

Вважаючи даний довід необґрунтованим, колегія суддів виходить з такого.

Порядок встановлення часу догляду за інвалідом 1 групи, дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду встановлений пунктом 10 Порядку №637.

Даний Порядок діє з 1993 року, а тому до набрання чинності Закону №1058 необхідно керуватися ним.

Так, відповідно до пункту 10 Порядку №637, в редакції, яка діяла з 20.11.2003, а також діє і на даний час, оскільки суттєвих змін не зазнала, час догляду за інвалідом I групи, дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, встановлюється на підставі:

акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду;

документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для інвалідів I групи і дітей-івалідів) і вік (для престарілих і дітей-інвалідів).

Акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду складається органами Пенсійного фонду на підставі відомостей, одержаних від органів управління житловим фондом, сільських, селищних Рад народних депутатів, опитування осіб, за якими здійснюється догляд, та їхніх сусідів, інших даних.

Документами, які підтверджують перебування на інвалідності, можуть бути виписка із акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідка органів праці та соціального захисту населення або Пенсійного фонду та інші документи.

Документами, які підтверджують вік, можуть бути свідоцтво про народження або виписка із паспорта чи довідка органів управління житловим фондом та інші.

Матеріали справи містять акт від 06.08.2021 обстеження фактичних обставин здійснення догляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за престарілим, який досяг 80-річного віку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також довідки, які свідчать про вік ОСОБА_2 престаріла особа, яка потребувала соціальних послуг.

Отже, висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо зарахування до його страхового стажу періоду догляду з 01.01.2004 по 31.12.2004 за престарілою особою пенсійного віку ОСОБА_2 є обґрунтованим та законним.

Щодо необґрунтованості стягнення судом першої інстанції із суб`єкта владних повноважень судового збору, як зазначає апелянт, в особі ГУПФУ в Одеській області, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частина 3 цієї статті встановлює, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд першої інстанції частково задовольнив позов ОСОБА_1 , то стягнення судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з ГУПФУ в Одеській області, яке виступає відповідачем у даній справі, є законним та обґрунтованим.

У відповідності до вимог статті 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

За результатами апеляційного перегляду розподіл судових витрат не здійснюється.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя С. Д. Домусчі

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 17.03.2023.