Справа № 260/4601/22
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2023 року м. Ужгород№ 260/4601/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гаврилка С.Є.
з участю секретаря судового засідання Рошко Л.М.
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 не з`явився;
за участю представника позивача: ОСОБА_2 ;
відповідач: Військова частина НОМЕР_1 представник ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Гринихи Тетяни Юріївни до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2022 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) в особі представника адвоката Гринихи Тетяни Юріївни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), в якому просить: 1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити; 2. Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 111 від 22.06.2022 в частині, що стосується ОСОБА_1 ; 3. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 22 червня 2022 року по 25 жовтня 2022 року; 4. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНН НОМЕР_2 ) грошове забезпечення за період з 22 червня 2022 року по 25 жовтня 2022 року; 5. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у відповідності до п. 1 абз. 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 22 червня 2022 року по 25 жовтня 2022 року; 6. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНН НОМЕР_2 ) додаткову винагороду у відповідності до п. 1 абз. 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 22 червня 2022 року по 25 жовтня 2022 року; 7. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у відповідності до п. 1 абз. 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 12 травня 2022 року по 22 червень 2022 року; 8. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 донарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНН НОМЕР_2 ) додаткову винагороду у відповідності до п. 1 абз. 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 12 травня 2022 року по 22 червень 2022 року, з урахуванням вже виплаченої допомоги; 9. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнити позивача від сплати судового збору.".
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року даний позов було залишено без руху.
17 листопада 2022 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, якою розгляд справи постановлено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та (або) викликом учасників справи.
Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року було постановлено дану адміністративну справу розглядати в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року було зупинено провадження у адміністративній справі.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року було поновлено провадження у адміністративній справі.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року було закрито підготовче провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 12 травня 2022 року по 25 жовтня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини. Проте, відповідачем протиправно було виключено позивача із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 оскаржуваним наказом від 22 червня 2022 року № 111 та знято із всіх видів забезпечення з 22 червня 2022 року. Крім того, протиправної не нараховано та невиплачено грошове забезпечення та грошової надбавки передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року за період з 22 червня 2022 року по 25 жовтня 2022 року. Окрім того, відповідачем вчинено протиправну бездіяльність, що полягає у ненарахованні виплат додаткової винагороди позивачу, у відповідності до приписів Постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168, за період 12 травня 2022 року по 25 жовтня 2022 року. Позивач не погоджується з такими діями, у зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду.
Відповідачем надано суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що оскаржуваний наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 111 від 22 червня 2022 року, яким відповідача виключено зі списків особового складу зазначеної військової частини та знято зі всіх видів забезпечення, носив суто адміністративно-технічний характер і стосувався організації фінансово-господарського питання комплектування штату батальйону необхідним ресурсним забезпеченням з огляду на його укомплектованість особовим складом. Оскільки військовослужбовець не може одночасно обіймати більше ніж одну посаду в структурі штату Збройних Сил України, та, відповідно, отримувати одночасно забезпечення регламентоване для різних посад, відповідачем і було видано оскаржуваний наказ на підставі наказу вищого командування. В силу того, що позивач з 22 червня 2022 року вибув для виконання обов`язків військової служби за посадою до взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу 176 батальйону, у відповідача були відсутні правові підстави для нарахування та виплати останньому грошового забезпечення.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 27 лютого 2022 року призваний на військову службу під час загальної мобілізації відповідно до Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року та зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_5 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_6 окремої бригади ТРО, на посаду командира 2 стрілецького взводу, що підтверджується тимчасовим посвідченням військовослужбовця № НОМЕР_7 (а.с. 19).
12 травня 2022 року під час бойових дій, в умовах воєнного стану, при захисті незалежності та територіальної цілісності України, в районі населеного пункту Камишиваха, Попаснянського району Луганської області, в період орієнтовно 10:30-11:00 год., з напрямку Богуславське, потрапив під мінометний обстріл з боку ворога, в наслідок міно-вибухової травми отримав: відкриті багатоуламкові переломи V п`ясної кістки правої кисті, зі зміщенням та дефектом кісткової тканини 4-5 ПК, рвана рана тильної поверхні правої кісті з пошкодженням сухожилля розгинача 4-5 пальця правої кісті, що підтверджується довідкою про обставини травми виданою Військовою частиною НОМЕР_1 від 19 серпня 2022 року № 415 ППД (а.с. 31).
В той же день був направлений до військового госпіталю в місто Бахмут, позивачу була надана медична допомога, та в той же день позивача направлено в місто Дніпро для проходження подальшого лікування, де він знаходився до 22 травня 2022 року. В подальшому позивача евакуйовано у військовий госпіталь в місті Рівне (в/ч НОМЕР_8 ). 24 травня 2022 року виписаний з ІНФОРМАЦІЯ_2 .
24 травня 2022 року проведено медичний огляд військово-лікарської комісією (надалі ВЛК) військової частини НОМЕР_8 , та на підставі статті 81 графи III Розкладу хвороб зазначено, що потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. Дана медична довідка ВЛК передана з рапортом до військової частини НОМЕР_1 (а.с.а.с. 22, 23). Відпустка надана на 30 діб (з 24 травня 2022 року по 22 червня 2022 року включно).
23 червня 2022 року проведено черговий медичний огляд ВЛК військової частини НОМЕР_9 , та на підставі статті 81 графи III Розкладу хвороб зазначено що потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. Позивач звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 про надання відпустки за станом здоров`я на 30 діб на підставі довідки ВЛК від 23 червня 2022 року (а.с.а.с. 25, 33).
22 липня 2022 року проведено черговий медичний огляд ВЛК військової частини НОМЕР_9 , та на підставі статті 81 графи III Розкладу хвороб зазначено що потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. Позивач звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 про надання відпустки за станом здоров`я на 30 діб на підставі довідки ВЛК від 22 липня 2022 року (а.с.а.с. 26, 34).
22 серпня 2022 року проведено черговий медичний огляд ВЛК військової частини НОМЕР_9 , та на підставі статті 81 графи III Розкладу хвороб зазначено що потребує реабілітаційного лікування в лікарні святого Мартина в місті Мукачево орієнтовний термін лікування 60 календарних днів (а.с. 27).
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого, виданої Комунальним некомерційним підприємством Мукачівська центральна районна лікарня позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 23 серпня 2022 року по 22 жовтня 2022 року (а.с.а.с. 29,30).
Відповідно до довідки про доходи № 361 ППД від 02 серпня 2022 року за період травень - червень 2022 року позивачу нараховано та виплачено 30291,56 гривень загальна сума грошового забезпечення та 70064,51 гривень сума додаткової винагороди (а.с. 42).
У зв`язку із тим, що починаючи із липня 2022 позивач не отримував грошове забезпечення, 08 вересня 2022 року звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_5 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_6 окремої бригади ТРО), в якому просив здійснити йому нарахування та виплату грошового забезпечення з врахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року, згідно яких передбачено що в період воєнного стану відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, військовослужбовцям у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної, медичної) комісії (а.с. 40).
Відповіді на даний рапорт позивач щодо виплати грошового забезпечення від військової частини НОМЕР_1 не отримав.
11 жовтня 2022 року під час проходження лікування позивач отримав припис виданий військовою частиною НОМЕР_1 , згідно якого йому запропоновано 23 жовтня 2022 року вибути до 176 батальйону резерву в місто Рівне для проходження військової служби (строк прибуття 25 жовтня 2022 року) підстава наказ командувача територіальної оборони Збройних Сил України (по особовому складу) від 22 червня 2022 року № 138, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 22 червня 2022 року №111 (а.с. 36).
Позивач зазначає, що отримавши вказаний припис, позивач дізнався про існування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22 червня 2022 року № 111.
Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22 червня 2022 року № 111 увільнено від займаних посад і призначено до взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу 176 батальйону резерву цього самого регіонального управління, з 22 червня 2022 року. Також, старшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 призначеного наказом командувача сил територіальної оборони Збройних Сил України (по особовому складу), від 22 червня 2022 року № 138 на посаду офіцером резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу 176 батальйону резерву вважати, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби в місто Ужгород та цим же наказом його виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" виплачено додаткову винагороду у розмірі 30000 гривень з 01 червня 2022 року по 22 червень 2022 року (а.с.а.с. 38, 39).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Статтею 19 частиною 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права, свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав, свобод людини є головним обов`язком держави.
Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" є законом, що здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до статті 2 частини 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (стаття 2 частина 4 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").
Спеціальними нормами, які регулюють проходження військової служби є Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (надалі Положення№ 1153/2008).
Цим положенням визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та врегулювання питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.
Як вбачається з оскаржуваного наказу, відповідач керувався пунктом 82 та пунктом 257 Положення № 1153/2008.
Відповідно до пункту 82 Положення № 1153/2008 призначення військовослужбовців на посади здійснюється: на вищі посади - у порядку просування по службі; на рівнозначні посади: у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; у разі проведення заміни у місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з установленим строком військової служби); для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, зокрема на особисте прохання військовослужбовця; за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово - лікарської комісії; за сімейними обставинами - на особисте прохання; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування; у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності; у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України; вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах; у разі проведення заміни у військових частинах (підрозділах), які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі в районах проведення антитерористичних операцій; у разі відсутності можливості поновлення на попередній посаді у зв`язку з незаконним звільненням або переміщенням по службі - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України; на нижчі посади: у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування; за віком або сімейними обставинами - на особисте прохання; у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності - у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах та за відсутності рівнозначних посад; за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені первинні військові звання офіцерського, сержантського і старшинського складу) на нижчу на один ступінь посаду - на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад; 4) у зв`язку із зарахуванням на навчання до вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти із звільненням з посади, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання; у зв`язку зі звільненням або призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану; у зв`язку зі звільненням осіб сержантського і старшинського складу, які займали посади офіцерського складу; у зв`язку з призначенням на посади, що можуть бути заміщені військовослужбовцями, які під час проходження військової служби були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, - на особисте прохання за рішенням посадової особи, до повноважень якої належить призначення на посади відповідно до переліку посад, що можуть бути заміщені такими військовослужбовцями, який визначається Міністерством оборони України; у разі запровадження нового військового звання.
Посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачено вище військове звання, ніж за займаною посадою, а за умови рівних військових звань - більший посадовий оклад (тарифний розряд).
Призначення військовослужбовців на інші посади також здійснюється у випадках, передбачених пунктами 102 і 104 цього Положення.
Згідно із пунктом 112 Положення № 1153/2008 військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.
Відповідно до пункту 257 абзацу 2 Положення № 1153/2008 для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.
На підставі вищевикладеного суд зазначає, що правові підстави, які можуть слугувати для прийняття рішення щодо призначення військовослужбовців посади є чітко визначеними та мають вичерпний перелік.
Як вбачається із оскаржуваного наказу від 22 червня 2022 року № 111, відповідачем не вказано, на підставі якого саме підпункту пункту 82 Положення № 1153/2008 прийнято такий наказ.
За приписами пункту 116 Положення № 1153/2008, військовослужбовець, якого звільнено з посади, вважається таким, що перебуває у розпорядженні відповідного командира (начальника) військової частини, у списках якої він перебуває, з дня, що настає за днем звільнення, та до дня, з якого він приступив до виконання обов`язків за новою військовою посадою, на яку його призначено (до дня зарахування у розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посаду).
Відповідно до пункту 117 Положення № 1153/2008, призначення на посади військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні відповідних командирів (начальників), проводиться в якомога коротший строк, але не пізніше ніж через два місяці з дня звільнення з попередньої посади, за винятком випадків, передбачених підпунктами 12 - 16 пункту 116 цього Положення.
Відповідно до пункту 109 Положення № 1153/2008 вибуття до нового місця служби військовослужбовця здійснюється після надходження витягу з наказу відповідного командира (начальника) військової частини про призначення, в тому числі доведеного технічними засобами передачі документованої інформації. Виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини має відбутися після здавання посади, але не пізніше ніж через місяць від дня одержання військовою частиною зазначеного витягу з наказу або іншого письмового повідомлення про переміщення по службі військовослужбовця.
До зазначеного строку не включається час перебування військовослужбовця у відпустці, відрядженні, на лікуванні чи під вартою.
Зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що старшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 призначеного наказом командувача сил територіальної оборони Збройних Сил України (по особовому складу), від 22 червня 2022 року № 138 на посаду офіцером резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу 176 батальйону резерву, вважати, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби в місто Ужгород.
Натомість припис про прибуття на нове місце служби позивачу надано 11 жовтня 2022 року до 176 батальйону резерву місто Рівне (а.с. 36).
Як зазначається в наказі командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 111 від 22 червня 2022 року, позивач посаду та справи здав 22 червня 2022 року та вибув до нового місця служби в місто Ужгород та в цей же день був виключений із списків особового складу військової з 22 червня 2022 року.
Однак, судом встановлено, що позивач у період з 24 травня 2022 року по 22 червня 2022 року перебував у відпустці по хворобі на підставі військово - лікарської комісії від 24 травня 2022 року (а.с. 22).
У період з 23 червня 2022 року по перебував у відпустці по хворобі за станом здоров`я на 30 календарних днів на підставі військово - лікарської комісії від 23 червня 2022 року (а.с. 25).
У період з 22 липня 2022 року по перебував у відпустці по хворобі за станом здоров`я на 30 календарних днів на підставі військово - лікарської комісії від 22 липня 2022 року (а.с. 26)
З 23 серпня 2022 року по 22 жовтня 2022 року позивач перебував стаціонарному лікуванні в медичному закладі Комунальне некомерційне підприємством Мукачівська центральна районна лікарня, дід час лікування йому була зроблена чергова операція, дані обставини підтверджуються випискою із медичної карти стаціонарного хворого, виданої Комунальним некомерційним підприємством Мукачівська центральна районна лікарня (а.с.а.с. 29, 30).
Тобто, на дату вибуття позивача до 176 батальйону резерву місто Рівне для подальшого проходження військової служби 22 червня 2022 року відповідачу було, що позивач перебував на лікуванні. За період перебування позивача на лікуванні відповідачем повинно було нараховуватися та виплачуватися грошове забезпечення, адже позивач перебувала на лікарняному в межах строку, визначеного законодавством (тобто без перевищення чотиримісячного терміну). Доказів недостовірності відомостей, що містяться в довідках, які підтверджують перебування позивача на лікуванні, відповідачем не надано.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити суму грошового забезпечення.
Таким чином, оскаржуваним наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22 червня 2022 року № 111, яким позивача виключено зі списків особового складу А 7084 та всіх видів забезпечення з 22 червня 2022 року, відповідач позбавив позивача грошового забезпечення на період з 23 червня 2022 року по 25 жовтня 2022 року (по день коли позивач зарахований до 176 батальйону резерву в місто Рівне для проходження військової служби та взятий на грошове забезпечення до даного батальйону), яке гарантоване йому державою.
У сукупності викладеного, суд дійшов висновку про те, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 111 від 22 червня 2022 року в частині, що стосується ОСОБА_1 не відповідає встановленим статтею 2 частиною 2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, прийнятий не на підставі та у спосіб, що визначені законодавством України, оскільки був прийнятий передчасно.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-ХІІ (далі по тексту - Закон України № 2011-ХІІ).
Відповідно до статті 1 Закону України № 2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Положеннями статті 9 частини 1 Закону України № 2011-ХІІ встановлено, шо держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, шо відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
Згідно із статті 9 частиною 2 Закону України № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Водночас, в контексті положень статті 9 частини 3 Закону України № 2011-XII грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
При цьому, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Військовослужбовці під час війни мають право на відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів, яка проводиться поза межами дислокації військової частини або її підрозділів.
Порядок надання відпусток військовослужбовцям регулюється Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей", наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, а також Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 "Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України".
Згідно із статтею 10-1 пункту 11 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою не повинен перевищувати 4 місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні).
Згідно із пунктом 8.14 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Після закінчення встановленого безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою військовослужбовець підлягає обстеженню військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби.
Відповідно до пункту 6.35. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, у воєнний час лікування військовослужбовців має бути закінчене у військовому лікувальному закладі (солдатів, матросів, сержантів і старшин - у батальйонах (командах) видужуючих). У виняткових випадках військовослужбовцям може бути надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів.
За постановою ВЛК відпустка за станом здоров`я може бути продовжена на такий самий строк, а за відповідних медичних показань - повторно продовжена ще на 30 календарних днів. Постанова ВЛК про продовження відпустки за станом здоров`я записується в книгу протоколів засідань ВЛК та в довідку ВЛК, на підставі якої була надана перша відпустка за станом здоров`я, і підписується головою, членами комісії (не менше двох), секретарем комісії та скріплюється гербовою печаткою.
Якщо після продовження відпустки за станом здоров`я військовослужбовець не може приступити до виконання службових обов`язків, то він оглядається ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.
Постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).
Постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у звільненні від службових обов`язків або у відпустці за станом здоров`я повинна бути реалізована негайно.
У разі тимчасової втрати працездатності військовослужбовцям не нараховують допомогу за лікарняними, а зберігають грошове забезпечення та виплачують додаткову винагороду на час воєнного стану.
Військовослужбовцям ЗСУ, які отримали ушкодження чи захворіли, виплачують грошове забезпечення за останніми займаними посадами за період звільнення від виконання службових обов`язків: у зв`язку з хворобою та перебуванні на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я).
На час воєнного стану включають до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 тисяч гривень, військовослужбовців ЗСУ, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії. До цього періоду включають і час переміщення з одного лікарняного закладу до іншого.
Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям за час їхнього лікування здійснюється відповідно до розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 (надалі Порядок № 260).
Відповідно до розділу І пункт 9 Порядку № 260 виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами здійснюється за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше ніж чотири місяці з дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії) та рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах.
Відповідно до пункту 14 розділу 1 Порядку № 260 грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.
Пунктом 1 абзацами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова № 168), встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
З аналізу наведених норм Постанови № 168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.
При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.
Як судом вже було встановлено, що позивач 12 травня 2022 року під час бойових дій, в умовах воєнного стану, при захисті незалежності та територіальної цілісності України, потрапив під мінометний обстріл з боку противника, в наслідок міно-вибухової травми отримав: відкриті багатоуламкові переломи V пясної кістки правої кисті, зі зміщенням та дефектом кісткової тканини 4-5 ПК, рвана рана тильної поверхні правої кісті з пошкодженням сухожилля розгинача 4- 5 пальця правої кісті, що підтверджується довідкою про обставини травми виданою Військовою частиною НОМЕР_1 (а.с. 31), в зв`язку з чим проходив лікування, переніс дві операції, після чого потребував додаткового лікування та післяопераційної реабілітації, що підтверджується довідками ВЛК та виписками з медичної картки позивача (а.с.а.с. 21-23, 25-30).
Відповідно до довідки про доходи № 361 ППД від 02 серпня 2022 року за періодз 01 травня 2022 року по 30 червня 2022 року позивачу нараховано та виплачено 30291,56 гривень загальна сума грошового забезпечення та 70064,51 гривень сума додаткової винагороди (а.с. 42).
Таким чином, за період з 12 травня 2022 року по 22 червня 2022 року позивачу, в порушення пункту 1 абзаців 4, 5 Постанови № 168, було нараховано та виплачено грошову допомогу в розмірі 30 000 гривень, тобто в меншому розмірі, а за період з 22 червня 2022 року по 25 жовтня 2022 року грошова допомога не виплачувалась, що не заперечується учасниками справи.
Отже, враховуючи все вище наведене, а також те, що у разі втрати працездатності за військовослужбовцям зберігається грошове забезпечення, то за час перебування позивача на лікуванні в лікарняних закладах та за час відпустки по хворобі, йому повинно бути нараховано та виплачено грошове забезпечення за період з 22 червня 2022 року по 25 жовтня 2022 року та за період з 12 травня 2022 року по 25 жовтня 2022 року позивачу має бути нарахована та виплачена грошова допомога в розмірі 100000 гривень (щомісячно) відповідно до пункту 1 абзаців 4, 5 Постанови № 168.
Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про допущену відповідачем протиправну бездіяльність щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 за спірні періоди, а відтак належним способом захисту в даному випадку є саме зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду Постановою №168 від 28.02.2022, за спірні періоди, з урахуванням виплачених сум.
Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 111 від 22 червня 2022 року в частині, що стосується ОСОБА_1 .
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 22 червня 2022 року по 25 жовтня 2022 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 22 червня 2022 року по 25 жовтня 2022 року.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у відповідності до пункту 1 абзаців 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 22 червня 2022 року по 25 жовтня 2022 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , додаткову винагороду у відповідності до пункту 1 абзаців 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 22 червня 2022 року по 25 жовтня 2022 року.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у відповідності до пункту 1 абзаців 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 12 травня 2022 року по 22 червня 2022 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 донарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у відповідності до пункту 1 абзаців 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 12 травня 2022 року по 22 червня 2022 року, з урахуванням вже виплаченої допомоги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 07 березня 2023 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Рішення суду у повному обсязі було складено 17 березня 2023 року.

СуддяС.Є. Гаврилко