Справа № 320/5482/23
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху

13 березня 2023 року м. Київ Справа № 320/5482/23
Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши
позовну заявуОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення позивачу перерахунку пенсії з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених в оновленій довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачу з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.01.2022 № 958, виходячи з розміру грошового забезпечення у сумі 28415,00 грн, яка включає в себе наступні складові грошового забезпечення: посадовий оклад у розмірі 8320,00 грн, оклад за військовим званням у розмірі 1480,00 грн, надбавку за вислугу років (50 %) у розмірі 4900,00 грн, надбавку за особливості проходження служби (65 %) у розмірі 9555,00 грн, надбавку за службу в умовах режимних обмежень (15 %) у розмірі 1248,00 грн та премію (35 %) у розмірі 2912,00 грн, без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

В силу приписів пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; докази, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до положень частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом встановлено, що позивачем заявлено у позовній заяві одну позовну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, з урахуванням положень статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 № 2710-IX, при зверненні до суду з даним позовом розмір судового збору повинен складати 1073,60 грн.

Разом з тим позивачем до позовної заяви не долучено документ про сплату судового збору та зазначено, що в силу положень статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI він звільнений від сплати судового збору за подання даної позовної заяви.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано суду копію посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 08.12.2017 Головним управлінням персоналу Генерального штабу Збройних Сил України, з якого вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

В силу положень статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII), який спрямований на захист ветеранів війни шляхом, зокрема, надання пільг, переваг та соціальних гарантій, ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

У свою чергу перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, закріплений у статті 12 Закону № 3551-XII.

При цьому, як зазначив Верховний Суд у постанові від 21.04.2021 в адміністративній справі № 240/8644/20 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 в адміністративній справі № 545/1149/17, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII.

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з бездіяльністю відповідача щодо нездійснення позивачу перерахунку пенсії з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених в оновленій довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, пред`явлений до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві позов спрямований на захист прав позивача як пенсіонера на отримання належних пенсійних виплат, а відтак не стосується питань його соціального захисту як учасника бойових дій.

Інших обставин, які свідчать про те, що позивач звільнений від сплати судового збору, у позовній заяві не наведено, належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин не приєднано.

Суд також звертає увагу позивача на положення частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина друга статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України).

У свою чергу в силу приписів частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (частина третя статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, адміністративний позов спрямований на захист прав, свобод та інтересів особи, які порушив відповідач - суб`єкт владних повноважень.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, яке повинно бути реальним та стосуватися (зачіпати) особисті права або інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема, в ухвалі від 09.07.2018 в адміністративній справі № 9901/675/18, постанові від 16.10.2019 в адміністративній справі № 2040/6740/18 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.06.2018 в адміністративній справі № 800/397/17.

Вибір позивачем способу захисту для ефективного відновлення його порушених прав та інтересів повинен здійснюватись з урахуванням приписів частин першої та другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, визначення (формулювання) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви, є диспозитивним правом позивача, за змістом якого кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Водночас підстави позову мають бути викладені у нерозривному логічному взаємозв`язку із змістом позовних вимог (з предметом позову).

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, у прохальній її частині позивачем заявлено вимогу про зобов`язання відповідача здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату позивачу пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Водночас позовна вимога про вирішення публічно-правового спору шляхом визнання судом протиправними дій (рішень) суб`єкта владних повноважень, що виявились у відмові здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром, у прохальній частині позовної заяви відсутня.

Крім того, у позовній заяві позивачем не наведено обставин, що свідчать про обмеження відповідачем належних позивачу виплат максимальним розміром.

Доказів на підтвердження протиправної поведінки відповідача, що свідчить про необхідність захисту у судовому порядку прав та інтересів позивача у спосіб зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, позивачем також не надано.

Наведені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, у зв`язку з чим суд, враховуючи приписи статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачу часу для усунення зазначених недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунені позивачем у п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до суду: платіжного документу, що свідчить про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн, а у разі наявності інших підстав для звільнення позивача від сплати судового збору доказів на підтвердження цих обставин; документів і матеріалів на підтвердження обставин протиправності відмови відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у перерахунку та виплаті позивачу з 01.12.2019 пенсії без обмеження її максимальним розміром, а у разі їх відсутності - позовної заяви, приведеної у відповідність вимогам частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (шляхом уточнення позовних вимог) з урахуванням вимог статті 5 цього Кодексу та наведених вище висновків суду, а також копії позовної заяви, недоліки щодо форми (змісту) якої усунуто, для її направлення відповідачу.

Враховуючи викладене та керуючись частиною першою статті 169, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати (видати) позивачу невідкладно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Харченко С.В.