Справа № 340/2/23
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/2/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за позовною заявою Фермерського господарства "Джерело-2" до Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову №311793 від 06.12.2022 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000 грн.

Ухвалою судді від 06.01.2023 адміністративний позов залишено без руху (а.с.22).

Позивачем виконано вимоги ухвали та ухвалою судді від 23.01.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (а.с.30).

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що відповідач дійшов помилкового та передчасного висновку про наявність перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, оскільки вантажоперевезення сільськогосподарської продукції здійснено контейнеровозом ДАФ д.н.з. НОМЕР_1 з причепом -SCHWARZMULLER д.н.з. НОМЕР_2 , маса якого може становити 44000 кг. 06.10.2022 на даний транспортний засіб було завантажено зерном кукурудзи. Загальна маса (брутто) - 43 850 кг., тара - 19 500 кг., зерно кукурудзи - 24 350 кг., що підтверджується товаро-транспортною накладною № 5 від 06.10.2022. Під час здійснення контролю було встановлено, що загальна маса автомобіля з причепом становила 44 050 кг. В подальшому, з огляду на викладені обставини винесена оскаржувана постанова, з якою позивач не погоджується, оскільки похибка вимірювального комплексу при зважуванні транспортного засобу у русі становить 2 %. Додатково зазначив, що відповідачем не вірно обраний пункт ч.1 ст. 60 ЗУ Про автомобільний транспорт, оскільки перевищення маси становить лише на 0,12 % - 50 кг.

Заперечуючи проти задоволення позову представником відповідача надано відзив на позовну заяву (а.с.34-42), в якому зазначено, що в діях відповідача під час здійснення своїх владних управлінських функцій відсутні будь-які порушення вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", Порядку здійснення державного контролю та інших нормативно-правових актів, регламентуючих діяльність державного органу з питань контролю на автомобільному транспорті. Зазначав, що за результатами проведення габаритно - вагового контролю транспортного засобу марки DAF реєстраційний номер НОМЕР_1 (талон зважування №1752 від 07.10.2022) встановлено перевищення вагових параметрів фактичної маси транспортного засобу 44,05 т. при нормативно допустимій 40 т., що у відсотковому відношенні становить 10,12% згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху. Додатково зазначив, що позивач стверджує, що працівниками Укртрансбезпеки не враховано, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу він є контейнеровозом, а тому фактична маса для такого виду транспортного засобу становить 44 т., а не 40 т., як вважає відповідач. Вказує, що наказом Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року № 363 Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за №128/2568 дано визначення н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій-контейнерів. Відповідно до пунктів 17.2-17.5 передбачено, що забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб. м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб. м). Після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил, навісити бирку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача (пункт 17.5. Наказу №363). Позивачем не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням. Зазначене, на думку відповідача, також вказує на відсутність належних доказів перевезення вантажів за допомогою контейнерів. Тому, вважає, що позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, а автопоїздом тому фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 т. (Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у Постанові від 29.01.2020р. у справі №814/1460/16 (пп. 61-68 Постанови). Стосовно доводів позивача про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки-приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі ПМ 32904921 в рамках судової справи №340/3691/22, відповідач повідомляє наступне: Зазначене свідоцтво використовувалось для ваг (приладу) під №383. Під час здійснення вагового контролю 07.10.2022 транспортного засобу DAF реєстраційний номер НОМЕР_1 використовувалось інше вагове обладнання - прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030T-AS2-PWIA повірене свідоцтвом №ПМ32704921 від 22.12.2021 (та чинне до 21.12.2022). Відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Відповідач звертає увагу, що похибку у 2% слід розуміти так, що у разі перевищення вагових параметрів транспортним засобом до 2% відповідальність не застосовується. Тому розрахунок перевищення фактичної маси транспортного засобу становить: ((44 050 кг - 40 000 кг)/40 000)х100%= 10,12 %. Вагове обладнання, яке використовувалося під час здійснення габаритно - вагового контролю пройшло повірку та відповідає усім вимогам Держстандарту та ДСТУ. Щодо маси транспортного засобу, яка зазначена в товарно-транспортній накладній №5 від 06.10.2022, то відповідно до абзацу 27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Отже, відповідач вважає, що товарно-транспортна накладна не може беззаперечно свідчити про достовірність важення транспортного засобу та вантажу з боку позивача, тому посилання позивача на те, що перевезення позивачем товару відповідно до товарно-транспортної накладної, з урахуванням ваги автомобіля та причепу, виключає перевантаження транспортних засобів, є необґрунтованими.

Ухвалою суду від 27 лютого 2023 року в задоволенні заяви представника Фермерського господарства "Джерело-2" про забезпечення позову відмовлено (а.с.72-73).

Представником позивача подано відповідь на відзив (а.с.77-78), в якій не погоджується з доводами відповідача викладеними у відповіді на відзив, оскільки головним є те, що похибка вимірювальних приладів у русі становить 2 %. Вважає, що незастосування адміністративно-господарських санкцій при перевищенні вагових норм на 2% і застосування відносної похибки в 2% при самому зважуванні різні речі. Стосовно того, що товарно-транспортна накладна не є первинним документом, який підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, то ТТН № 5 від 06.10.2022 була подана в якості доказу того, що відбувалось зважування автомобіля як в пункті відправлення, так в пункті прийому. При цьому на абсолютно різних вагах маса транспортного засобу була менша ніж 44 тони. У разі якщо відповідач вважає, що водій після зважування в точці відправлення довантажив автомобіль іншим вантажем, а після проходження вагового контролю, перед розвантаженням, його скинув, то це повинно бути підтверджено доказами. Додатково зазначив, що в позовній заяві просить суд застосувати постійну відносну похибку в 2% засобу вимірювання в сторону, яка є найбільш сприятливою для перевізника.

Представником відповідача надані додаткові пояснення, згідно яких позивач не надав жодного доказу на підтвердження перевезення кукурудзи саме контейнеровозом, оскільки ним не надано доказів перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. Не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням. Крім того, заборонено перевозити в універсальних контейнерах сипучі вантажі без тари, в той час як позивачем здійснювалось перевезення кукурудзи (насипом). Договору на підставі заявки чи разового договору позивачем до матеріалів справи також не надано. (а.с.89-90).

Дослідивши докази і письмові пояснення учасників справи, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 5 квітня 2001 року №2344-III (далі Закон №2344-III).

Статтею 6 Закону №2344-III передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, в т.ч. державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою КМУ від 11.02.2015р. №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з п.8 вказаного Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому Постановою КМУ від 08.11.2006р. №1567 (далі Порядок №1567), державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Частинами 14, 17 статті 6 Закону №2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

За визначенням, наведеним в абзаці 54 статті 1 Закону №2344-III, рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Пунктами 12, 14 Порядку №1567 передбачено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Згідно з пунктом 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Пунктами 16, 17 Порядку №1567 передбачено, що рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.

Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.

Під час проведення рейдової перевірки можливе: застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис "Укртрансбезпека"; використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою; здійснення габаритно-вагового контролю; використання засобів аудіо- та відеотехніки для запису процесу перевірки; використання пристроїв для копіювання, сканування з метою збору інформації, що свідчить про правопорушення.

Рейдова перевірка проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення.

Зупинення транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог пункту 15 Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів.

Судом встановлено, що 07.10.2022 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області, проведено рейдову перевірку транспортних засобів перевізників, на автомобільній ділянці М-14 Одеса-Мелітополь км 21+454, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення вантажів та пасажирів, за результатами габаритно-вагового контролю встановлено, перевищення транспортним засобом марки DAF реєстраційний номер НОМЕР_1 , причіп реєстраційний номер НОМЕР_3 , вагових параметрів, а саме при нормативно допустимій масі авто 40 т., фактична маса становила 44,05 т., перевищення склало 4,05 т. (10,12 %) від норми. У зв`язку з чим складено акт №0072250 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 07.10.2022 (а.с.55), довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0063217 від 07.10.2022 (а.с.54), акт № 346670 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07.10.2022 (а.с.53) та чек щодо фактичного зважування від 07.10.2022 (а.с.56).

За результатом розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 06.12.2022 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №311793, якою до Фермерського господарства "Джерело-2" застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 17000 грн. (а.с.52).

Відповідно до пунктів 21-22, 24 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.

Відповідно до акту від 07.10.2022 №346670 водій відмовився від пояснень (а.с.53).

Додатково суд зазначає, що водій, під час проведення зважування транспортного засобу, не позбавлений права отримати для ознайомлення відповідні документи про сертифікацію вагового комплексу і про його періодичну повірку та пересвідчитись у їх відповідності нормам чинного законодавства, проте таким правом не скористався, жодних зауважень, заперечень щодо процедури проведення габаритно-вагового контролю в акті рейдової перевірки не було зазначено.

Відповідно до пунктів 25, 26, 27 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.11.2022 Відділом державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби з безпеки на транспорті повідомлено позивача про розгляд справи та викликано його на розгляд справи на 29.11.2022 (а.с.59-60).

Представник позивача просив відкласти розгляд справи на 06.12.2022 (а.с.61).

За результатом розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 06.12.2022 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №311793, якою до Фермерського господарства "Джерело-2" застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 17000 грн., у зв`язку із перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10 % до 20 % включно при перевезенні вантажів без відповідного дозволу, за що передбачена відповідальність згідно частини 1 абзацу 15 статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт, яким передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт, у зв`язку з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу передбачено штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (а.с.52).

В силу статті 34 Закону № 2344-III, автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. №363 передбачено, що товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Частиною 4 статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" установлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Частиною 2 статті 29 Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993 р. №3353-ХІІ встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті ст.33 Закону України Про автомобільні дороги від 08.09.2005 р. №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року №198, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 р. №30 (далі за текстом Правила №30) передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: б) фактичної маси, зокрема: вантажні автомобілі для автомобільних доріг державного значення: трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 т; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 т, трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 т.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. №30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами".

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами "б" та "в" цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Відповідно до п.4 Правил №30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" через центри надання адміністративних послуг.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно пунктів 5, 6, 7 Правил №30 передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тон включно, якщо вони не є великогабаритними і контейнеровозів загальною масою до 46 тон включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9-13 цих Правил), здійснюється без дозволу.

Дозвіл видається: уповноваженим підрозділом Національної поліції - у разі виїзду за межі України або в`їзду на територію України виключно великогабаритними транспортними засобами; уповноваженими підрозділами Національної поліції в областях, м. Києві, а також Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, - якщо маршрут пролягає в межах Автономної Республіки Крим, області, між областями або між Автономною Республікою Крим, мм. Києвом і Севастополем та іншими адміністративно-територіальними одиницями.

Дозвіл видається на одноразовий проїзд великогабаритного та великовагового транспортного засобу. У разі здійснення постійних проїздів по одному маршруту тим самим транспортним засобом дозвіл може видаватися на кілька проїздів, але не більше ніж на три місяці.

Відповідно до пункту 25 Правил №30 забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

Згідно з п.1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 (далі Порядок №879), цей Порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до пп.2, 5, 9, 11 п.2 Порядку №879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу; дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. N 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами" , після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов; пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціалізований транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному, автоматичному або пересувному пункті (з урахуванням похибки вимірювального обладнання).

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (п.3 Порядку №879).

Пунктами 12, 13 Порядку №879 визначено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Так, вагове обладнання, яке використовувалося 07.10.2022 під час здійснення габаритно - вагового контролю транспортного засобу позивача пройшло повірку 22.12.2021 та відповідає усім вимогам Держастандарту та ДСТУ Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь. Загальні технічні вимоги та методи випробувань за класом 2D, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № ПМ 32704921 (а.с.63).

Відповідно до п.п.15, 16, 18, 20 Порядку №879 контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до пункту 21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу під час руху без дозволу на рух або у разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подальший рух такого транспортного засобу забороняється до усунення порушення шляхом отримання дозволу на рух за пройдену частину маршруту або повного (часткового) перевантаження вантажу, що перевозиться в інший транспортний засіб, з подальшим підтвердженням дотримання вагових та/або габаритних параметрів, установлених законодавством, або отримання дозволу на рух на весь маршрут.

Позивач зазначає, що ним не перевищені вагові норми транспортного засобу, оскільки водій перевозив вантаж контейнеровозом, при цьому нормативно допустима маса якого становить 44 т.

Відповідно до положень глави 1 Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року № 363 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за №128/2568 (далі Правила № 363) вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб. м і більше).

Відповідно до пунктів 17.1-17.2 Наказу № 363 універсальні автомобільні контейнери призначені для перевезення дрібних партій вантажів без тари, у первинній або у полегшеній тарі. В цих контейнерах перевозяться продовольчі і промислові товари широкого споживання, продукція виробничо-технічного призначення, сільськогосподарські продукти і домашні речі громадян.

Забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів.

Відповідно до 17.9 Наказу № 363 приймання вантажів для перевезення в контейнерах здійснюється: при наявності Договору - на підставі заявки, а при відсутності Договору - разового договору.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено різні нормативи для руху контейнеровозів та для руху інших транспортних засобів та їх составів.

Габаритно-ваговим контролем транспортного засобу марки DAF, тип AS 105 XF загальний вантажний платформа, реєстраційний номер НОМЕР_1 , встановлено, що повна маса транспортного засобу становить 44,05 т (при нормативно допустимій 40 т), навантаження на осі: 1) 7,15 т; 2) 10,05 т; 3)6,6 т; 4) 6,3 т; 5) 6,05 т; 6) 7,45 т (а.с.55), тобто на думку відповідача виявлено перевищення вагових норм, а саме фактична маса - 44,05 т, при нормативно допустимому 40,00 т, як вважає відповідач, що у відсотковому співвідношенні склало на 10,12% більше допустимого показника.

Натомість, як зазначає позивач та свідчать матеріали справи, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, транспортний засіб марки DAF, тип AS 105 XF загальний вантажний платформа, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в особливих відмітках зазначено контейнеровоз (а.с.12, 58), а відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху передбачено перевезення для встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах для контейнеровозів понад 44 т.

Суд зауважує, що з приводу даного доводу позивача, відповідачем не надано жодного доказу. При цьому, суд звертає увагу, що документи, які свідчили про те, що транспортний засіб позивача є контейнеровозом, були в наявності у відповідача під час розгляду справи про порушення автотранспортного законодавства, проте останнім не були взяті до уваги.

Крім того, суд зазначає, що законодавцем чітко передбачено критичну похибку в розмірі 2 %, що в даному випадку еквівалентно 880 кг повної фактичної маси. У даній справі перевищення повної маси транспортного засобу становить менше 2%.

Щодо посилання відповідача на те, що в контейнері не могли перевозити сипучі вантажі без тари, а відповідно до товарно-транспортної накладної № 5 від 06.10.2022 автомобільний перевізник ФГ "Джерело-2" здійснювало перевезення кукурудзи, вид пакування насипом, то суд зазначає, що відповідачем не надано доказів, що транспортний засіб позивача не є контейнеровозом. До того ж, суд зазначає, що будь-які сумніви посадових осіб відділу державного нагляду (контролю) щодо невідповідності транспортного засобу відповідним характеристикам, зазначеним у документах, виданих компетентними органами держави, не свідчать про порушення позивачем вимог законодавства під час здійснення перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, дійшов висновку, що спірне рішення підлягає скасуванню.

Щодо позиції позивача про розбіжність у вазі згідно ТТН та на зважувальному комплексі відповідача, то судом раніше вже зазначалось, що вагове обладнання, яке використовувалося 07.10.2022 під час здійснення габаритно - вагового контролю транспортного засобу позивача пройшло повірку 22.12.2021 та відповідає усім вимогам Держастандарту та ДСТУ, тому будь-які сумніви у точності вимірювання відсутні.

До того ж, відповідно до пункту 1 Правил №363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Тому, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2019 по справі №805/3598/16-а.

Стосовно похибки у 2%, то суд погоджується, що дані вимірювальні комплекси допускають похибку у 2%. При цьому позивач вважає, що похибка у 2 % має застосовуватись і при визначенні відсотків перевищення ваги, тому на його думку відповідач мав застосувати пункт 14 ч. 1 ст. 60 ЗУ Про автомобільний транспорт, замість пункту 15, що не відповідає нормам Закону України Про автомобільний транспорт, оскільки похибка у 2% застосовується лише для максимального захисту прав перевізника при вирішенні питання про перевищення ним ваги. Уразі якщо перевищення ваги становить до 2%, то перевізник не притягується до відповідальності, при перевищенні ваги у понад 2% до перевізника застосовуються штрафні санкції без урахування будь-яких відсотків зниження перевищення вагових норм.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, дійшов висновку, що спірне рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору у розмірі 2481,00 грн. (а.с.17), слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби з безпеки на транспорті, оскільки відповідач є структурним підрозділом Державної служби з безпеки на транспорті.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Фермерського господарства "Джерело-2" (28001, Кіровоградська область, Олександрійський район, м.Олександрія, вул.Кременчуцька, 217-а, ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби з безпеки на транспорті (25004, м.Кропивницький, вул. Героїв Маріуполя, 102, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №311793 від 06 грудня 2022 року.

Стягнути на користь Фермерського господарства "Джерело-2" () судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина