Справа № 758/3959/22
Суддя: Мисько Х. М.
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №758/3959/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді Мисько Х.М.,

при секретарі судового засідання Євтушенко В.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Ямборко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, про визнання дій протиправними та відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва із адміністративним позовом до Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Ковалика А.Р., в якому просить скасувати повідомлення інспектора з паркування Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ковалика А.Р. у справі про адміністративне правопорушення серії LV від 17.05.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову покликається на те, що 17.05.2022 року о 19 год. 39 хв., інспектором з паркування Управління безпеки міста ЛМР Коваликом А.Р. винесено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності LV від 17.05.2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 здійснив зупинку автомобіля марки «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , на пл. Міцкевича вул. Братів Рогатинців у м.Львові, на перехресті, що створює перешкоду дорожнього руху, чим порушив п.15, 9 «г» ДДР України, за що передбачена відповідальність ч.3 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає, що автомобіль марки «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 стояв в зоні дії знаку 5.43 «Зона стоянки» і не створював перешкод іншим транспортним засобам. Крім того, 17.05.1011 року інспектор з паркування Управління безпеки міста ЛМР Ковалик А.Р. евакуював автомобіль марки «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 . У зв`язку із цим, позивач 18.05.2023 року прибув до Управління безпеки міста ЛМР, де написав заяву та був змушений оплатити суму штрафу 340, 00 грн., та суму комісійної винагороди 20, 00 грн., а також за послуги евакуатора та стоянки. Позивач зазначає, що дії відповідача є незаконними й протиправними, а повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності LV від 17.05.2022 року підлягає скасуванню по причині того, що позивач не порушував ПДР, оскільки поставив автомобіль марки «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , в зоні дії знаку 5.43 «Зона стоянки» перед знаком 5.44 «Кінець зони стоянки», тобто в спеціально відведеному для стоянки місці. Позивач вважає постанову незаконною та необґрунтованою, складену за відсутності належних доказів, без з`ясування всіх обставин справи, тому просить оскаржувану постанову скасувати.

Ухвалою Подільського районного суду м. Київа адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівськоїміської ради Ковалика Андрія Романовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення скеровано до Галицького районного суду м. Львова за підсудністю.

Ухвалою суду від 07.10.2022 р. позовну заяву прийнято до розгляду, у справі відкрито провадження та призначено до її розгляду.

18.11.2022 року від представника відповідача Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на адресу суду скеровано клопотання про заміну неналежного відповідача та закриття провадження у справі. Відповідно до якого зазначили, що на момент оскарження позивачем повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності LV від 17.05.2022 інспектором з паркування постанова не виносилась, а повідомлення не є рішенням суб`єкту владних повноважень, не є виконавчим документом не несе жодних прав та обов`язків, а лише інформує про факт вчинення адміністративного правопорушення, тобто є лише процесуальним документом. Відтак, представник відповідача, просить провадження у справі закрити, оскільки публічно правовий спір відсутній. Крім того, зазначили, що відповідно до п.3.2. Положення про департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №855 від 01.10.2021 року до складу департаменту входять: управління транспорту, управління вуличної інфраструктури, управління безпеки. Водночас, відповідно до п. 1.4. Положення про управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №916 від 08.10.2021 року, управління є юридичною особою, має самостійний бланк зі своїм найменуванням. Отже, на підставі вказаного, зважаючи, що права та обов`язки управління безпеки міста Львівської міської ради перейшли до департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради,яким розпочато виконання своїх повноважень з дня внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про проведення державної реєстрації юридичної особи просять здійснити заміну належного відповідача у справі з Управління безпеки міста Львівської міської ради на Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Зважаючи на те, що новоутворені виконавчі органи є правонаступниками виконавчих органів Львівської міської ради у частині повноважень, визначених Положенням про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, а саме: департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури є правонаступником управління транспорту департаменту житлового господарства та інфраструктури та управління безпеки міста, суд вважає клопотання представника відповідача про заміну належного відповідача на Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради підставним та таким, що підлягає до задоволення.

26.12.2022 року позивач скерував на адресу суду заяву про стягнення компенсації витрат позивача, що пов`язані з прибуттям до суду. Зокрема зазначив, що постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та прибув у судове засідання до Галицького районного суду м. Львова автомобілем марки «Ford Kuga», н.з. НОМЕР_2 . Позивач здолав та здолає відстань 1 078, 90 км., щоб прибути до суду та повернутись до місця свого постійного проживання. Також позивач вказує, що витрати позивача на дизельне паливо становлять 24, 15 літри, з розрахунку 1 078, 90 кв./100 км. Х 7,8 літрів дизельного палива на 100 км. 84.15 літрів дизельного палива Х 57,99 грн. зі 1 літр дизельного палива становить 4 880,10 грн. Позивач зупинився в готелі «Danylo inn» за адресою: м. Львів, пл. Галицька, 20, оплативши його вартість 990, 00 грн. за ніч і здійснив паркування автомобіля марки «Ford Kuga, н.з. НОМЕР_2 , на майданчику ЛКП «Львівавтодор» за адресою: м. Львів, вул. Валова, 31, о 19 год. 28 хв. «27 листопада 202 року». Тариф на паркування на даному майданчику складає 30 грн. за годину. Таким чином, станом на 09 год. 28 хв. «28 листопада 2022 року» позивач зобов`язаний сплатити за 14 годин паркування 420, 00 грн. Зважаючи на викладене, позивач просить стягнути 6 800, 00 грн. додаткових витрат, що пов`язані з прибуттям до суду.

07.02.2023 року позивачем ОСОБА_1 подано клопотання про зміну позовних вимог, в якому просить:визнати дії відповідача протиправними, стягнути з відповідача кошти на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними діями у розмірі 1 500,00 грн., стягнути суму сплаченого судового збору. Клопотання обґрунтоване тим, що через незаконні дії інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Ковалика А.Р., автомобіль позивача марки «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , який припарку вав позивач на площу Міцкевича 17.05.2022 року, був незаконно евакуйований, а позивач був змушений сплатити 1 500, 00 грн. штрафу за порушення, яке він не скоював, та «послуги», які він не замовляв, а також обов`язкові комісії.

24.02.2023 року позивач скерував на адресу суду заяву про стягнення компенсації витрат позивача, що пов`язані з прибуттям до суду. Зазначив, що позивач постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та прибув у судове засідання 24.02.2023 року до Галицького районного суду м. Львова автомобілем марки «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 Позивач здолав та здолає відстань 1 077, 10 км., щоб прибути до суду та повернутись до місця свого постійного проживання. Також позивач вказує, що витрати позивача на бензин становлять 87,25 літри, з розрахунку 1 077, 10 км./100 км. Х 8,1 літрів бензину на 100 км. = 87.25 літрів бензину Х 47,99 грн. зі 1 літр бензину = 4 187,13 грн. Позивач зупинився в готелі «Scarbeks Mini Hotel» за адресою: м. Львів, пр. Чорновола,45А корпус 11, сплативши за ніч проживання з 23.02.2023 року по 24.02.2023 року 800, 00 грн. Крім того, позивач просить стягнути 600 грн. добових за дві доби. Зважаючи на викладене, позивач просить додатково стягнути 5 587,13 грн. додаткових витрат, що пов`язані з прибуттям до суду.

16.03.2023 року позивач скерував на адресу суду заяву про стягнення компенсації витрат позивача, що пов`язані з прибуттям до суду. Зазначив, що позивач постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та прибув у судове засідання 16.03.2023 року до Галицького районного суду м. Львова автомобілем марки «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 Позивач здолав та здолає відстань 1 078, 00 км., щоб прибути до суду та повернутись до місця свого постійного проживання. Також позивач вказує, що витрати позивача на дизельне паливо становлять 85,16 літри, з розрахунку 1 078, 00 км./100 км. Х 7,9 літрів бензину на 100 км. = 85.16 літрів бензину Х 48,99 грн. зі 1 літр бензину = 4 171,99 грн. Крім того, позивач просить стягнути 300, 00 грн. добових. Зважаючи на викладене, позивач просить додатково стягнути 4 471,99 грн. додаткових витрат, що пов`язані з прибуттям до суду.

Позивач в у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в у судовому засіданні проти уточнених позовних вимог заперечила, просила адміністративний позов залишити без задоволення.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

З матеріалів справи вбачається, що повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності серії інспектора з паркування Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради ОСОБА_2 НОМЕР_3 від 17.05.2022 року, на ОСОБА_1 накладено на адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн.

З повідомлення серії LV від 17.05.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 , 17.05.2022 року о 19 год. 39 хв. здійснив зупинку транспортного засобу марки «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті пл. Міцкевича Братів Рогатинців у м. Львові, на перехресті, що створює перешкоду дорожньому руху, чим порушив п.15.9 «г» ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до заяви від 17.05.2022 року, з повідомленням серії LV від 17.05.2022 року ОСОБА_1 не згідний, зазначив, що ПДР України не порушував та автомобіль марки «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходився в зоні дії знаку «Зона стоянки».

Відповідно до квитанцій від 18.05.2022 року ОСОБА_1 сплачено 1500, 00 грн. по послуги евакуатора.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ч.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до 15.9 ґ ПДР України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Дорожній знак 5.43 «Зона стоянки». Позначає початок зони, де дозволено стоянку на проїзній частині або вздовж проїзної частини за умов, що зазначаються на знаку або додаткових табличках під ним.

Відповідно до п. 15.10 Правил дорожнього руху, стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими.

Як передбачено у п.1.10 вищезазначених Правил, зупинкою є припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу; прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Згідно з ч. 1 cт. 260 КУпАП, з метою припинення адміністративних правопорушень та для забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускається тимчасове затримання транспортного засобу.

Відповідно до cт. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора.

У разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху, крім розміщення транспортного засобу на місцях, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик (ч. 3 ст. 265-2 КУпАП).

Відповідно до приписів ст. 265-4 КУпАП, тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках можливо виключно за наявності обґрунтованих підстав, що особою вчинено адміністративне правопорушення передбачене зокрема частинами третьою, четвертою і п`ятою статті 122 КУпАП та є крайнім заходом для припинення цих адміністративних правопорушень, який можливо застосувати лише у разі відсутності можливості усунути в іншій спосіб та при цьому, вичерпано інші заходи впливу.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що для правильного вирішення даного спору необхідно встановити, чи був розміщений транспортний засіб позивача таким чином, що суттєво перешкоджав дорожньому руху, оскільки це є необхідною умовою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та відповідно для затримання та доставки транспортного засобу на спеціальний майданчик.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.265-4 КУпАП, для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб: 2) розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях; в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 метрів до них з обох боків, крім випадків зупинки для надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) на проїзній частині, де відстань між суцільною лінією розмітки чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 метрів; е) ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а за їх відсутності - ближче 30 метрів від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 метрів від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився; з) ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду; и) розташовано на позначених відповідними дорожніми знаками та/або дорожньою розміткою місцях, призначених для паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома).

Разом з тим, з досліджених у судовому засіданні фотоматеріалів, де зображені різні ракурси автомобіля, встановлено, що транспортний засіб марки «Subaru Outback», д.н.з. НОМЕР_1 , розташований на перехресті пл. Міцкевича Братів Рогатинців у м. Львові, в зоні дії знаку 5.43 «Зона стоянки» та автомобіль залишено для стоянки таким чином, що не створює перешкоду для руху пішоходів або інших транспортних засобів.

Доказів, на підтвердження того, що автомобіль був припаркований таким чином, що зробив неможливим рух іншим транспортним засобам, або створив перешкоду для руху пішоходів, відповідачем суду не надано.

Не доведення відповідачем факту створення транспортним засобом позивача перешкод для руху пішоходів або інших транспортних засобів відповідно свідчить про не доведення факту порушення позивачем п. 15.10 д) ПДР України.

Відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, виключає, згідно вимог ст.265-4 КУпАП, застосування до неї такого заходу забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення як тимчасове затримання транспортного засобу.

Відповідно,стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Суд бере до уваги покликання позивача на те, що автомобіль жодним чином не перешкоджав руху іншим транспортним засобам, оскільки відповідно до пп. (ґ) п. 2 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП, для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху , зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до матеріалів справи пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожньогоруху тощо.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання повідомлення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та користь позивача належить стягнути 1500, 00 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати на переїзд можуть бути відшкодовані лише у випадках, коли стороні необхідно було здійснити переїзд до адміністративного суду в інше місто або селище. Розмір витрат визначається вартістю квитків на залізничний, автомобільний, водний, повітряний транспорт або ж підтвердженою вартістю пального, необхідного для переїзду до суду власним автотранспортом.

Позивачем на підтвердження понесених витрат, пов`язаних з прибуттям в судове засідання надано: копію довідки з місця проживання, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської РДА, про те, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу марки «Ford Kuga, н.з. НОМЕР_2 , серії НОМЕР_4 , квитанціями про купівлю палива: ТОВ «Сокар Петролеум» ПН16 №433 на суму 2 660,00 грн., ТОВ «Сокар Петролеум», ПН16 №318 на суму 1 550,00 грн., ТОВ «Конверс Лінкс», ПН33 на суму 1 698,85 грн., ТОВ «Сокар Петролеум» ПН16 на суму 1925,11 грн., ТОВ «Сокар Петролеум» ПН16 на суму 2310,87 грн., ТОВ «Сокар Петролеум» ПН169 на суму 1 541,72 грн., а разом 13 239,22 грн., що також підтверджується здійсненою оплатою платіжною карткою ОСОБА_1 (хххххххххххх7740).

Відповідно до ст. 132 КАС України,

1. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

3. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Таким чином, витрати пов`язані з проживанням позивача у готелі та витрати, пов`язані з паркування транспортного засобу стягненню не підлягають.

Оскільки позивачем документально підтверджено, що ним понесені витрати на проїзд до іншого населеного пункту з метою участі у судовому засіданні в Галицькому районному суді м. Львова, суд вважає, можливе стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 13 239,22 грн. судових витрат, пов`язаних з прибуттям позивача до суду.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.2,6,77,241,242 КАС України, суд,-

в и р і ш и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення шкоди задовольнити.

Визнати дії Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради незаконними, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Стягнути з Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 кошти за відшкодування шкоди у розмірі 1 500, 00 грн.

Стягнути з Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на користь позивача ОСОБА_1 992,40 грн. сплаченого судового збору.

Стягнути з Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на користь позивача ОСОБА_1 13 239,22 грн. судових витрат, пов`язаних з прибуттям позивача до суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 20.03.2023 року.

Суддя Мисько Х.М.