Справа № 160/20468/22
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
22.12.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 09.11.2022 про призначення пенсії на пільгових умовах.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії від 16.11.2022 №42 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зазначене рішення мотивоване наступним:

"Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 09.11.2022.

Вік заявниці 48 років 1 місяць 27 днів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (надалі Закон 1058) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону №1058: жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Загальний страховий стаж складає 26 років 3 місяці 15 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком 1 складає 20 років 3 місяці 4 дні.

Результати розгляду документів доданих до заяви:

1) архівна довідка №531020 від 08.11.2022 не взята до уваги, оскільки довідка не відповідає Додатку №5 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.08.1993 №637, оскільки відсутні підписи керівника підприємства, головного бухгалтера та начальника відділу кадрів. Не підтверджено документально право начальника центру та фахівця на підпис довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за віком.

Додатковий коментар: відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, відповідно до п. 1 ч. 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Працює.

На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.".

Копію зазначеного рішення було направлено позивачу відділом обслуговування громадян №12 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомленням "Про направлення рішення" від 17.11.2022 №0400-010215-8/117287.

02.12.2022 позивач через адвоката звернувся до відповідача із адвокатським запитом з питань пенсійного забезпечення.

Проте, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області "Про результати розгляду" від 09.12.2022 №0400-010304-8/124739 позивачу повідомлено про незарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача з 10.12.1999 по 19.03.2000 та з 06.04.2005 по 17.04.2005, у зв`язку із атестацією робочих місць за умовами праці на підприємстві згідно наказів №525 від 09.12.1994, №417 від 20.03.2000, №300 від 18.04.2005, №349 від 02.04.2010, №347 від 30.03.2015, №315 від 30.02.2020. Разом з тим, повідомлено про недосягнення позивачем пенсійного віку.

Вказані вище підстави спонукали позивача до зверннення за захистом своїх прав до до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003, який набрав чинності з 01.01.2014 (далі по тексту Закон №1058-IV).

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 акону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Аналогічні положення закріплено в статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ).

За змістом частини 3 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно вимог ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За змістом ст. 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі по тексту також Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з наведеної норми вказаного Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, застосовуються, в тому числі, у разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу за правилами пункту 20 Порядку №637 приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

21.08.1992 вступив в дію Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 за №442 (далі по тексту Порядок №442).

Даним Порядком встановлено, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за Списками №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженими Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до пп. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, до заяви про призначення пенсії, серед іншого, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Таким чином, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до п. 2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі по тексту Порядок №383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Тобто, виключно виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків, вважається виконання роботи зі шкідливими умовами праці повний робочий день.

За змістом абз. 4 п. 2.14 розділу 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України за №58 від 29.07.1993 (далі по тексту Інструкція №58), якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

З даного приводу слід відмітити, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі по тексту Мінпраці України) від 01.09.1992 №41 (далі по тексту Методичні рекомендації).

Зазначені нормативні акти визначають основну мету атестації, яка полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно п. 4 Порядку №442 та пп. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Пунктами 8, 9 Порядку №442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці України разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Відповідно до пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна правова позиція зазначена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а.

Як встановлено судом із досліджених вище доказів, відповідач в оскарженому рішенні не заперечує проти наявності у позивача пільгового стажу роботи за Списком №1, однак, останнім не взято до уваги архівну довідку №531020 від 08.11.2022, бо вона не відповідає Додатку №5 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.08.1993 №637, оскільки відсутні підписи керівника підприємства, головного бухгалтера та начальника відділу кадрів, а також не підтверджено документально право начальника центру та фахівця на підпис довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за віком.

З цього приводу суд зазначає таке.

У трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 20.05.1993 містяться наступні записи:

- запис №1: 01.09.1992 - 14.05.1993 - навчання у СПТУ №31 м. Кривий Ріг, згідно диплому Д621059 від 14.05.1993;

- запис №2: 20.05.1993 - прийнята в цех блумінг №2 машиністом крану металургійного виробництва 3 розряду до Криворізького металургійного комбінату "Криворіжсталь" імені В.І. Леніна, згідно розпорядження №5 від 20.05.1993;

- запис №3: 02.10.1996 - Криворізький державний металургійний комбінат "Криворіжсталь" реорганізований у Криворізький державний гірничо-металургійний комбінат "Криворіжсталь", згідно наказу Міністерства промисловості України від 08.10.1996 №179;

- запис №4: 19.01.1998 - переведена в цех блумінг 2 машиністом крану металургійного виробництва (пратценкрану) 5 розряду, згідно розпорядження №100 від 19.01.1998;

- запис №4: 31.03.1998 - звільнена по переведенню у КГЗ "Криворіжстальпрокат" за згодою між керівниками за ст. 36 п. 5 КЗпП України, згідно наказу №158 від 16.03.1998;

- запис №5: 01.04.1998 - прийнята по переведенню у цех блумінг 2 машиністом крану металургійного виробництва (пратценкрану), зайнятим на гарячих роботах, 5 розряду до Криворізького державного заводу "Криворіжсталь-прокат", згідно розпорядження №129 від 01.04.1998;

- запис №6: 20.06.2001 - звільнена за ініціативою працівника за ст. 38 КЗпП України, має дитину у віці до 14 років, згідно розпорядження №41 від 19.06.2001;

- запис №5а: Криворізький державний завод "Криворіжсталь-прокат" реорганізовано у ДГМК "Криворіжсталь", згідно наказу №69 Мінпромполітики України від 23.02.1999;

- запис №7: 06.04.2005 - прийнята в цех блумінг 2 машиністом крану металургійного виробництва (пратцен), зайнятим на гарячих роботах, 5 розряду на період відпустки у зв`язку з народженням дитини у Відкрите акціонерне товариство "Криворізький гірничо-металургійний комбінат "Криворіжсталь", згідно розпорядження №8 від 06.04.2005;

- запис №8: Відкрите акціонерне товариство "Криворізький гірничо-металургійний комбінат "Криворіжсталь" перетворено з 12.01.2006 на Відкрите акціонерне товариство "Міттал Стіл Кривий Ріг", підстава: Рішення загальних зборів акціонерів ВАТ "Криворіжсталь" №2 від 12.01.2006;

- запис №9: 14.08.2006 - переведена в цех блумінг 2 машиністом крану металургійного виробництва (пратценкран) 5 розряду постійно, СГП, згідно розпорядження №1381 від 07.08.2006;

- запис №10: Відкрите акціонерне товариство "Міттал Стіл Кривий Ріг" перетворено з 14.06.2007 на Відкрите акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг", підстава: Рішення загальних зборів акціонерів ВАТ "Міттал Стіл Кривий Ріг" №4 від 14.06.2007;

- запис №11: Відкрите акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" перетворено з 26.04.2020 на Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг", підстава: Рішення загальних зборів акціонерів ВАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" (протокол №10 від 21.04.2011);

- запис №12: 01.03.2015 - за рахунок чисельності дільниці "Безперервно-загот. стан 900/700/500" цеху блумінг №2 створена піддільниця "Кранове господарство" дільниці "Механослужба" цього структурного підрозділу, згідно розпорядження №42 від 20.02.2015;

- запис №13: 20.08.2015 - піддільниця "Кранове господарство" дільниці "Механослужба" цеха блумінг №2 перепідпорядкована в цех блумінг, згідно розпорядження №158 від 26.06.2015;

- запис №14: 19.10.2017 - за рахунок чисельності піддільниці "Крани" на дільниці "Виробництво" цеху Блумінг створена піддільниця "Крани СГП" (Крани), згідно розпорядження №210 від 19.10.2017;

- запис №15: 01.11.2019 - за рахунок чисельності піддільниці "Крани СГП" (Крани) дільниці "Виробничі дільниці" цеху блумінг створено дільницю "Склад готової продукції" (Дільниця №2) цього структурного підрозділу, згідно розпорядження №199 від 25.10.2019;

- запис №16: за підсумками атестації робочих місць за умовами праці за даною професією/посадою підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, наказ №315 від 30.03.2020;

- запис №17: 28.11.2020 - працює по теперішній час.

Разом з тим, Центром надання послуг "Єдине вікно" ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" ОСОБА_1 видано архівну довідку за вих. №531020 від 08.11.2022, якою підтверджено трудовий стаж позивача з 20.05.1993 по 20.06.2001 на посаді машиніста крану металургійного виробництва (пратценкрану), підстава опис 2л, одиниця зберігання №9040, 9793. Зазначена довідка підписана начальником центру Дроботюк М.І. та фахівцем Поповою І.А.

Крім того, Департаментом персоналу ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" позивачу видано довідку від 25.10.2022 №1451-1651 про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в тому, що ОСОБА_1 повний робочий день працює на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»:

- Блумінг №2, виробництво: прокатне:

- з 19.01.1998 по 20.06.2001 - машиністом крану металургійного виробництва, зайнятим на гарячих роботах, що передбачено: список №1, розділ III, підрозділ 3а, позиція 1030300а-13792, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162;

- з 06.04.2005 по 27.01.2013 - машиністом крану металургійного виробництва, зайнятим на гарячих роботах, що передбачено: список №1, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36;

- з 29.01.2013 по 05.04.2013 - машиністом крану металургійного виробництва, зайнятим на гарячих роботах, що передбачено: список №1, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36;

- з 08.04.2013 по 27.01.2014 - машиністом крану металургійного виробництва, зайнятим на гарячих роботах, що передбачено: список №1, розділ ІІІ, підрозділ 3а, позиція 3.3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36;

- з 30.01.2014 по 04.10.2014 - машиністом крану металургійного виробництва, зайнятим на гарячих роботах, що передбачено: список №1, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36;

- з 06.10.2014 по 19.08.2015 - машиністом крану металургійного виробництва, зайнятим на гарячих роботах, що передбачено: список №1, розділ ІІІ, підрозділ 3а, позиція 3.3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36;

- цех Блумінг, виробництво: прокатне:

- з 20.08.2015 по 22.09.2015 - машиністом крану металургійного виробництва, зайнятим на гарячих роботах, що передбачено: список №1, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36;

- з 24.09.2015 по 02.08.2016 - машиністом крану металургійного виробництва, зайнятим на гарячих роботах, що передбачено: список №1, розділ III, підрозділ 3а, позиція 3.3а, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36;

- з 03.08.2016 по 18.05.2018 - машиністом крану металургійного виробництва, зайнятим на гарячих ділянках робіт, що передбачено: список №1, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461;

- з 20.05.2018 по 01.07.2019 - машиністом крану металургійного виробництва, зайнятим на гарячих ділянках робіт, що передбачено: список №1, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461;

- з 03.07.2019 по 31.08.2020 - машиністом крану металургійного виробництва, зайнятим на гарячих ділянках робіт, що передбачено: список №1, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461;

- з 03.09.2020 по 19.02.2021 - машиністом крану металургійного виробництва, зайнятим на гарячих ділянках робіт, що передбачено: список №1, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461;

- з 21.02.2021 по 10.10.2021 - машиністом крану металургійного виробництва, зайнятим на гарячих ділянках робіт, що передбачено: список №1, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461;

- з 12.10.2021 по 02.03.2022 - машиністом крану металургійного виробництва, зайнятим на гарячих ділянках робіт, що передбачено: список №1, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461

- з 07.03.2022 по 09.04.2022 - машиністом крану металургійного виробництва зайнятим на гарячих ділянках робіт, що передбачено: список №1, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461;

- з 01.07.2022 по 31.07.2022 - машиністом крану металургійного виробництва, зайнятим на гарячих ділянках робіт, що передбачено: список №1, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461;

- з 22.08.2022 по 27.08.2022 - машиністом крану металургійного виробництва, зайнятим на гарячих ділянках робіт, що передбачено: список №1, розділ III, підрозділ 3, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461;

- з 01.09.2022 по теперішній час - машиністом крану металургійного виробництва, зайнятим на гарячих ділянках робіт, що передбачено: список №1, розділ ІІІ, підрозділ 3, згідно зі Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461.

Всього за вищевказані періоди відпрацьовано: за Списком №1 - 20 років 7 місяців 23 дні.

Підтверджено атестацією робочих місць: наказ №525 від 09.12.1994, наказ №417 від 20.03.2000, наказ №300 від 18.04.2005, наказ №349 від 02.04.2010, наказ №347 від 30.03.2015, наказ №315 від 30.03.2020, лист про продовження дії раніше проведених атестацій робочих місць за умовами праці №003/07-1-229 від 11.06.2009.

Підстава видачі: особова картка, штатний розклад, результати атестації робочих місць.

Також, зі змісту витягів із наказів №525 від 09.12.1994, №417 від 20.03.2000, №300 від 18.04.2005, №349 від 02.04.2010, №347 від 30.03.2015, №315 від 30.03.2020, суд встановив факт підтвердження права позивача на пенсію за Списком №1, розділ ІІІ, підрозділ 3а, позиція 1030300а-13792; розділ ІІІ, підрозділ 3а, позиція 3.3а; розділ ІІІ, підрозділ 3, зазначені витяги підписані інженером персоніфікованого обліку, пільг і компенсацій за умови праці департаменту з персоналу ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що повноваження на підписання довідок про підтвердження наявного трудового стажу інженеру персоніфікованого обдіку, пільг і компенсацій за умови праці департаменту персоналу ОСОБА_2 надано ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" згідно наказу від 01.08.2022 №545 "Про надання повноважень з підписання довідок", а начальнику центру надання послуг "Єдине вікно" департаменту персоналу Дроботюк М.І. та спеціалісту центру надання послуг "Єдине вікно" департаменту персоналу Поповій І.А. згідно довіреності №14-21юр від 28.01.2021.

Отже, з викладеного вище встановлено, що на підприємствах, де працював позивач, було проведено атестацію робочих місць за умовами праці, за результатами яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за посадами, які займав позивач, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці.

Таким чином, враховуючи, що у трудовій книжці позивача наявні всі необхідні записи для підтвердження пільгового стажу, у позивача не виникає обов`язку з надання пенсійному органу додаткових документів для підтвердження пільгового стажу роботи.

Щодо зазначеного вище суд наголошує, що згідно із пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Відповідно до пункту 23 Порядку №637, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Додатком № 5 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено форму довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Вказаною формою передбачено, що довідку підписують керівник, начальник відділу кадрів та головний бухгалтер підприємства, установи, організації яка видає таку довідку, із зазначенням ініціалів та прізвищ таких посадових осіб.

Суд зазначає, що пільговий характер роботи позивача підтверджується копіями довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданих ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" №531020 від 08.11.2022 та №1451-1651 від 25.10.2022, а також витягами із наказів по підприємству про проведення атестації робочих місць.

За результатами атестації робочих місць, здійснених підприємством, на якому працював позивач професія машиніста крана металургійного виробництва входить в перелік професій, робота за якими дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Атестація робочих місць підтверджується витягами з наказів про результати атестації робочих місць за умовами праці, копії яких додані до матеріалів справи, та які вже вище досліджені судом.

Отже, з наведеного вбачається достатній обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законодавством повноваження для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Разом з тим, в оскарженому рішенні пенсійним органом не враховано архівну довіду №531020 від 08.11.2022 при прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, а також не вчинено жодних дій з метою підтвердження заявленого у зазначеній довідці періоду роботи для зарахування до пільгового стажу.

Суд при вирішенні спору не бере до уваги посилання відповідача на те, що надані позивачем документи про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній не взято до уваги, оскільки відсутні підписи керівника підприємства, головного бухгалтера та начальника відділу кадрів, не підтверджено документально право начальника центру та фахівця на підпис довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за віком, оскільки позивач не зобов`язаний надавати будь-які документи в підтвердження повноважень осіб на вчинення підпису зазначених документів, в свою чергу відповідач не надав доказів про те, що особи, які оформили довідки та підписали їх не мали на те повноважень.

Крім того, суд зазначає, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи виникає у особи в разі досягнення віку, передбаченого абз. 1 п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV (50 років), наявності страхового стажу у жінок не менше 20 років, з них не менше 7 років 6 місяців на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року.

У відповідності до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідна редакція статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" викладена на підставі Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 №213-VIII.

До вказаних змін пункт "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" було викладено у такій редакції: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема статтю 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII.

Стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020).

Згідно пункту 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, зокрема застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 №213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Також, у пункті 4.4. мотивувальної частини Рішення від 23.01.2020 №1-р/2020 Конституційний Суд України дійшов висновку, що стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону №1788 зі змінами, внесеними Законом №213, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Так, згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Проте у пункті 5 Рішення №8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У преамбулі Закону України «Про пенсійне забезпечення» зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно з частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (ч. 2 ст. 6 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства»).

Окрім того, Європейський суд зазначає, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах «Вєренцов проти України», «Кантоні проти Франції»).

Згідно статті 150-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення (стаття 152 Конституції України).

Також, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20 вказано, що оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі Щокін проти України).

Вказано, що Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що зміни до Закону № 1058-IV (зокрема щодо доповнення його статтею 114) внесено Законом № 2148-VIII від 03.10.2017, тобто раніше ухвалення Конституційним Судом України Рішення №1-р/2020 від 23.01.2020. Тому, відсутні підстави стверджувати про повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України раніше визнав неконституційним. При цьому рішення Конституційного Суду України про визнання неконституційними та втрату чинності положеннями одного закону не тягне втрату чинності положеннями іншого закону, який не був предметом конституційного контролю.

Велика Палата Верховного Суду не вважає можливим надавати оцінку положенням Закону №1058-IV щодо їх відповідності чи невідповідності Конституції України в межах цієї справи, оскільки, як зазначено вище, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020, а не Закону №1058-IV.

Також Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020, а не Закону №1058-ІV, що в свою чергу є підставою вважати, що позивач досяг належного пенсійного віку для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Таким чином, в даному випадку рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах порушує гарантоване Законом України "Про пенсійне забезпечення" право на призначення на пільгових умовах пенсії за віком, як особі, яка досягла 48 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах, отже відповідне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

На підставі наведених обставин, суд робить висновок про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.11.2022 №42 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах не відповідає вимогам чинного законодавства яким визначаються принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, тобто є протиправним, в зв`язку із чим підлягає скасуванню.

Разом з тим, зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області "Про результати розгляду" від 09.12.2022 №0400-010304-8/124739 за результатами розгляду адвокатського запиту в інтересах позивача, судом встановлено, що відповідачем до пільгового стажу позивача не зараховані періоди роботи позивача з 10.12.1999 по 19.03.2000 та з 06.04.2005 по 17.04.2005, у зв`язку із атестацією робочих місць за умовами праці на підприємстві згідно наказів №525 від 09.12.1994, №417 від 20.03.2000, №300 від 18.04.2005, №349 від 02.04.2010, №347 від 30.03.2015, №315 від 30.02.2020.

Натомість, суд наголошує, що про незарахування зазначених періодів до пільгового стажу роботи позивача відповідач в оскарженому рішенні взагалі не зазначив.

Таким чином, враховуючи зазначене вище та правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а, в тому, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника; контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи за Списком №1 з 10.12.1999 по 19.03.2000 та з 06.04.2005 по 17.04.2005.

Разом з тим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах, виходячи з наступного.

Так, у рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Згідно Рекомендації Комітету Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Науковий висновок Верховного Суду щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією від 13.04.2018 зазначає, що дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи бездіяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким; дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни "може", "має право", "за власної ініціативи", "дбає", "забезпечує", "веде діяльність", "встановлює", "визначає", "на свій розсуд". Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження; подібний термін є приводом для докладного аналізу закону на предмет того, що відповідне повноваження є дійсно дискреційним; при реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог; критеріями судового контролю за реалізацією дискреційних повноважень є: критерії перевірки діяльності публічної адміністрації, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, мета, з якою дискреційне повноваження надано, об`єктивність дослідження доказів у справі, принцип рівності перед законом, безсторонність; публічний інтерес, задля якого дискреційне повноваження реалізується; зміст конституційних прав та свобод особи; якість викладення у дискреційному рішенні доводів, мотивів його прийняття.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Таким чином, суди не наділені повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України та не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вирішення питання щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах віднесено до дискреційних повноважень відповідача, а тому, суд позбавлений можливості вручатися у дискреційні повноваження відповідача та зобов`язувати його призначити позивачу пенсію.

Одночасно суд у відповідності до вимог ч. 2 ст. 9 КАС України вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах, подану 09.11.2022, з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні, оскільки це є необхідним для захисту права та законних інтересів позивача.

З огляду на викладене вище та виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72 - 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094; ідентифікаційний код юридичної особи 21910427) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.11.2022 №42 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №1 ОСОБА_1 період роботи з 10.12.1999 по 19.03.2000.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №1 ОСОБА_1 період роботи з 06.04.2005 по 17.04.2005.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.11.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правових висновків, наданих судом у даному рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094; ідентифікаційний код юридичної особи 21910427) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 27.02.2023.

Суддя О.В. Царікова