Справа № 490/4213/22
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 р. № 490/4213/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачів:1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49000, 2: Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач 1), за участю третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про визнання протиправними дій та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії від 08.08.2022 р. № 21, зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком з 01.08.2022 р., зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 20.09.1979 р. по 21.09.1999 р.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки не зараховано страхового стажу період роботи з 20.09.1979 р. по 21.09.1999 р. Відмову зарахувати стаж обґрунтовано тим, що заповнення дати трудової книжки дописано іншою пастою.

09.02.2023 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подало письмові пояснення, згідно з якими до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки дату заповнення трудової книжки дописано іншою пастою. Відтак, страховий стаж позивача склав 16 років 2 місяці, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058).

27.02.2023 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано відзив на позов, де вказано, що при досліджені трудової книжки серії серії НОМЕР_1 встановлено, що дату заповнення трудової книжки дописано іншою пастою. З огляду на вищезазначене, відсутня можливості зарахувати періоди роботи позивача до страхового стажу згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 . Страховий стаж позивача зараховано на підставі відомостей, що містяться в системі персоніфікованого обліку Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Довідка ОК-5). Згідно розрахунку стажу (форма РС-право), обрахованого по 02.07.2019 р., страховий стаж позивача становить 16 років 2 місяці, що недостатньо для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058.

Ухвалою від 28.02.2023 р. суд залучив Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач 2) в якості другого відповідача по справі, вивівши його зі складу третіх осіб.

Справу розглянуто в письмовому провадженні.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

01.08.2022 р. позивач подала заяву про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058. До заяви додавалася трудова книжка серії НОМЕР_1 .

З урахуванням Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (далі Порядок № 22-1), органом, що приймав рішення за заявою позивача, визначено відповідача 1.

Рішенням відповідача 1 від 08.08.2022 р. № 21 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. У рішенні зазначено, що необхідний страховий стаж становить 29 років. Страховий стаж позивача визначено 16 років 2 місяці. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період з 07.06.1993 р. по 16.11. До загального страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки дату заповнення трудової книжки дописано іншою пастою

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон № 1058 визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058 закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону № 1058 особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 цього Закону.

У свою чергу, ч. 1 ст. 26 Закону № 1058 передбачає, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 01 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Позивач на момент звернення із заявою про призначення пенсії досягла пенсійного віку 60 років.

Таким чином, для призначення пенсії позивачу необхідно мати 29 років страхового стажу. Саме відсутність 29 років страхового стажу стала підставою для відмови у призначенні пенсії.

До страхового стажу не враховано періоди роботи з 20.09.1979 р. по 21.09.1999 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог нього Закону за даними, що містяться в системі, персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Закону № 1058 питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій регулювалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788), відповідно до ст. 56 якого до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв, при цьому зараховується робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до ст. 62 Закону України № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 (далі Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Записи про періоди роботи позивача з 20.09.1979 р. по 21.09.1999 р. виконані у відповідності до правил ведення трудових книжок, містять дати та номери наказів

Лише на сторінці 1 трудової книжки дата заповнення трудової книжки "20 сентября" заповнено ручкою одного кольору, а рік "79" заповнено ручкою іншого кольору. Саме зазначена обставина стала підставою для неврахування до страхового стажу позивача 20 років.

Недотримання роботодавцем правил заповнення трудової книжки не є виною позивача. Неналежне виконання своїх обов`язків відповідальними особами не може покладати на позивача відповідальність у вигляді відмови в зарахуванні до страхового стажу значного періоду роботи та, відповідно, відмови у призначенні пенсії за віком.

Суд критично ставиться до тверджень відповідачів щодо неможливості зарахування відповідного періоду роботи до страхового стажу позивача, оскільки законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок працівників на уповноваженого працівника підприємства, вини позивача в неналежному заповненні її трудової книжки немає, а судом не встановлено недостовірності або інших ознак юридичної дефектності цієї трудової книжки, тому її належить розглядати як належний та допустимий доказ у справі, і зазначена обставина не може позбавити позивача конституційного права на соціальний захист та вирішення питання призначення пенсії.

Підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Пенсійний орган не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 р. по справі № 754/14898/15-а.

На переконання суду, трудовою книжкою підтверджується період роботи позивача з 20.09.1979 р. по 21.09.1999 р.

З урахуванням викладеного, суд вважає протиправним незарахування відповідного періоду роботи до страхового стажу позивача.

Отже, рішення від 08.08.2022 р. № 21 не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, та належить скасуванню, а відповідний період роботи належить зарахуванню до страхового стажу позивача.

Пенсія, так само як і заробітна платня, є за своєю правовою природою взаємопов`язаними та рівнозначними формами соціального забезпечення, які виплачуються пенсіонерам та працівникам. Відмова у призначенні позивачу пенсії порушує її право мирно володіти своїм майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відмова у призначенні пенсії істотно знижує рівень соціального забезпечення та фактично є відмовою держави від її зобов`язань, передбачених ст. 46 Конституції України, а отже є незаконною, порушує принципи справедливості та рівності громадян перед Законом та зменшує захищеність в умовах постійного зростання цін на товари та послуги.

Водночас, позовна вимога про зобов`язання призначити пенсію задоволенню не підлягає, оскільки зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи спірні періоди є достатнім способом захисту порушеного права позивача. Призначення пенсії є дискреційними повноваженнями органів ПФУ, суд не має повноважень визначати всі необхідні умови для призначення пенсії, у тому числі обраховувати необхідний страховий стаж, та зобов`язувати органи ПФУ призначити пенсію.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надала квитанцію про сплату судового збору в сумі 992,40 грн, що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів солідарно, оскільки в цілому позовні вимоги задоволено.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ідентифікаційний код 21910427) та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) про визнання протиправними дій та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії від 08.08.2022 р. № 21, зобов`язання призначити пенсію за віком з 01.08.2022 р., зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 20.09.1979 р. по 21.09.1999 р., задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 08.08.2022 р. № 21 про відмову у призначенні пенсії за віком.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 20.09.1979 р. по 21.09.1999 р.

4. У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію за віком з 01.08.2022 р. відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ідентифікаційний код 21910427) судовий збір у сумі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість грн 20 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) судовий збір у сумі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість грн 20 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 20.03.2023 р.

Суддя Н. В. Лісовська