Справа № 240/29213/22
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Житомир справа № 240/29213/22

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не зарахування до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 - з 06.03.1984 по 10.06.1985, 01.11.1985 по 01.03.1986, з 26.12.1992 по 15.02.1993, з 01.11.1993 по 31.01.1994, з 01.11.1994 по 05.03.1995, з 19.06.1995 по 27.09.1995, період проходження строкової військової служби з 04.05.1980 по 06.05.1980 та період роботи в колгоспі з 02.09.1982 по 31.06.1983.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди роботи: - з 06.03.1984 по 10.06.1985, 01.11.1985 по 01.03.1986, з 26.12.1992 по 15.02.1993, з 01.11.1993 по 31.01.1994, з 01.11.1994 по 05.03.1995, з 19.06.1995 по 27.09.1995, період проходження строкової військової служби з 04.05.1980 по 06.05.1980 та період роботи в колгоспі з 02.09.1982 по 31.06.1983.

Зобов"язати призначити пенсію з моменту звернення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач не погоджується з рішенням про відмову у призначенні пенсії та вказує, що трудова книжка містить всю необхідну інформацію.

Ухвалою позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову та зазначає, що за наданими документами у відповідача недостатньо страхового стажу 28 років для призначення пенсії.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи позивач 01.11.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Листом від 12.11.2021 відповідач повідомив позивача, що йому відмовлено у призначенні пенсії, у зв"язку з недостатністю страхового стажу 28 років.

Позивач оскаржив дану відмову у судовому порядку.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11.11.2022 у справі №240/3788/22, що набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 02.08.1983 по 20.02.1984; з 02.08.1986 по 03.11.1986; з 26.11.1986 по 19.12.1987; з 22.06.1985 по 03.11.1985; з 02.03.1986 по 16.05.1986; з 25.11.1987 по 20.04.1988; з 12.09.1992 по 25.12.1992; з 16.02.1993 по 31.10.1993; з 01.02.1994 по 31.10.1994; з 06.03.1995 по 14.07.1995; з 06.03.1984 по 11.06.1985; з 19.06.1995 по 27.09.1995 у пільговому обчисленні.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

Крім того, 22.04.2022 позивач звернувся до відповідача із вимогою надати детальний розрахунок трудового стажу, врахованого при призначенні пенсії.

Листом від 28.04.2022 відповідач повідомив, що позивачем документально не підтверджено необхідний страховий стаж 28 років та надано розрахунок страхового стажу для призначення пенсії.

Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують його права на соціальний захист, що підтверджується наступними обставинами.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2033 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 по 31 грудня 2021 - не меншу 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". Пунктом 1 даного Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф "б" цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Постановою Держкомтруда СРСР від 20.06.1974 № 162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, згідно п. 1.1 якої, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Відповідно до пункту 1.1 "Загальні положення" Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Позивачу відмовлено у призначенні пенсії, у зв"язку з відсутністю необхідного страхового стажу 28 років.

Згідно наданого розрахунку до страхового стажу не зараховано періоди з 06.03.1984 по 10.06.1985, 01.11.1985 по 01.03.1986, з 26.12.1992 по 15.02.1993, з 01.11.1993 по 31.01.1994, з 01.11.1994 по 05.03.1995, з 19.06.1995 по 27.09.1995, період проходження строкової військової служби з 04.05.1980 по 06.05.1980 та період роботи в колгоспі з 02.09.1982 по 31.06.1983.

Надаючи правову оцінку таким діям відповідача, суд виходить з наступного.

Щодо періоду проходження строкової військової служби з 04.05.1980 по 06.05.1980 .

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" початком проходження військової служби для громадян, призваних на строкову військову службу вважається день відправлення у військову частину з обласного збірного пункт. Військовослужбовці вважаються такими що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місті роботи (занять) протягом робочого (навчального часу), включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби (ч. 4 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Згідно наявної у матеріалах справи копії повістки позивач призваний на строкову військову службу з 04.05.1980. Повістка скріплена печаткою.

Зі змісту вказаної вище повістки слідує, що ОСОБА_1 є таким, що призваний на строкову військову службу і зарахований в команду № НОМЕР_2 з 7 години ранку 04.05.1980.

Відповідно до архівної довідки від 10.06.2021 проходив дійсну строкову службу у військовій частині НОМЕР_3 з 07.05.1980 по 03.06.1980 .

Відтак, зарахуванню до страхового стажу підлягає період прямування до місця проходження служби о міста Радвілішкіс Литовської Республіки з 04.05.1980 по 06.05.1980.

Відповідачем безпідставно не прийнято до уваги відомості про проходження позивачем військової служби за формальними підставами, жодних дій спрямованих на недопущення порушення конституційного права позивача на отримання соціального захисту відповідачем вчинено не було.

Крім того, територіальні органи пенсійного фонду мають право в межах реалізації наявних повноважень витребувати від підприємств, установ та третіх осіб будь-які документи, необхідні для визначення наявності в особи, що звернулася за призначенням пенсії страхового стажу.

Стосовно періоду роботи з 06.03.1984 по 10.06.1985.

Відповідач не вказав підстав не зарахування вказаних періодів роботи позивача до трудового стажу для призначення пенсії.

Згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_4 позивач 06.03.1984 прийнятий на роботу на посаду машиніста бульдозера в районі Крайньої Півночі Республіка Сахара (Якутія) Артель старателей "Об"єднання".

11.06.1985 позивача звільнено з роботи за власним бажанням, про що у трудовій книжці зроблено відповідні записи, які скріплено печаткою.

Натомість відповідачем не включено даний період до страхового стажу позивача, як вбачається із наданого ним розрахунку.

Отже, оскільки зазначений період роботи підтверджується записами у трудовій книжці, що є основним документом для підтвердження стажу, такий період підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Щодо не зарахування періодів роботи з 19.06.1995 по 27.09.1995.

Відповідач не вказав підстав не зарахування вказаних періодів роботи позивача до трудового стажу для призначення пенсії.

Матеріали справи свідчать, що у трудовій книжці НОМЕР_5 міститься запис про те, що позивач у період з 19.06.1995 по 27.09.1995 працював на посаді формувальника у Приватному підприємстві "Промвентиляція". Підприємство знаходиться у районі Крайньої Півночі Республіка Саха (Якутія) м. Алдан.

Крім того довідкою №1 від 15.09.2021 підтверджено, що позивач працював в ПП "Промвентиляція", з 19.06.1995 (наказ від 19.06.1995 №14/1-К) по 27.09.1995 (наказ від 28.09.1995 № 26-К) .

Відтак за наявності запису у трудовій книжці про період роботи в ПП "Промвентиляція", що є основним документом для підтвердження стажу, а також додаткового підтвердження періоду такої роботи довідкою відповідач неправомірно відмовив у зарахуванні періоду роботи в ПП "Промвентиляція" на посаді формувальника до страхового стажу для призначення пенсії.

Крім того, вказані періоди зобов"язано зарахувати до пільгового стажу позивача рішенням суду від 11.11.2022 у справі №240/3788/22.

Щодо періодів роботи з 01.11.1985 по 01.03.1986, з 26.12.1992 по 15.02.1993, з 01.11.1993 по 31.01.1994, з 01.11.1994 по 05.03.1995, які не зараховано до стажу позивача.

Відповідач не вказав підстав не зарахування вказаних періодів роботи позивача до трудового стажу для призначення пенсії.

Як вбачається із наданого відповідачем розрахунку та матеріалів справи, відповідач не зарахував позивачу до страхового стажу періоди перебування у відпустці без збереження заробітної плати з 01.11.1985 по 01.03.1986 (3 місяці 26 днів), з 26.12.1992 по 15.02.1993, з 01.11.1993 по 31.01.1994, з 01.11.1994 по 05.03.1995 (8 місяців 26 днів).

В той же час, суд наголошує, що основним документом який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Разом з тим, згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_5 ОСОБА_1 22.06.1985 прийнятий а роботу у Артель старателей "Прогресе" (Район Крайньої Півночі Респібліка Саха Якутія) на посаду машиніста бульдозера. Звільнено позивача з даної посади 16.05.1986 за власним бажанням.

Відповідно довідки від 30.08.2021 за № 26195 наданої Артелем старателей "Прогрес" за підписом голови, головного бухгалтера та начальника відділу кадрів, з 12.06.1985 по 03.11.1985 та з 02.03.1986 по 16.05.1986 позивач працював повний робочий день в режимі повного робочого тижня, що загалом складає 6 місяців та 28 днів. А у період з 04.11.1985 по 01.03.1986 (3 місяці та 26 днів) позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати.

Аналогічна ситуація і з періодом з 12.09.1992 по 14.06.1995. Так згідно запису з трудової книжки позивач 12.09.1992 прийнятий на роботу у Артель старателей "Прогресе" (Район Крайньої Півночі Респібліка Саха Якутія) на посаду машиніста бульдозера на гірську дільницю Якутії. Звільнений за власним бажанням 14.06.1995.

Відповідно довідки від 30.08.2021 за № 26195 наданої Артелем старателей "Прогресе" за підписом голови, головного бухгалтера та начальника відділу кадрів у періоди з 26.12.1992 по 15.02.1993, з 01.11.1993 по 31.01.1994, з 01.11.1994 по 05.03.1995 (8 місяців 26 днів) позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати.

Суд зазначає, записи у трудовій книжці цілком відповідають інформації, наданих у Довідках Артель старателей "Прогресе", відтак підтверджують страховий стаж позивача.

Водночас, відповідач в листі-відмові не наведено посилання на будь які докази на підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в частині спірних періодів роботи) містять неправдиві або недостовірні відомості .

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. При цьому до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв (с.1 ст.56)

Відтак, перебування працівника у відпустці, в тому числі без збереження заробітної плати, не спростовує факту роботи особи на певному підприємстві та не є підставою для не зарахування його до стажу роботи, що дає право на пенсію.

Враховуючи викладене, відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача періодів роботи з 01.11.1985 по 01.03.1986, з 26.12.1992 по 15.02.1993, з 01.11.1993 по 31.01.1994, з 01.11.1994 по 05.03.1995.

Щодо не зарахування періоду роботи в колгоспі з 02.09.1982 по 31.06.1983.

Вказаний стаж позивачу не зараховано у зв"язку з відсутністю записів у трудовій книжці та довідками господарств, у яких набуто відповідний стаж.

При цьому, позивач вважає, що відповідний стаж роботи підтверджується архівними довідками колгоспу "Пам"ять Леніна", СТОВ "П"ятківське".

Суд з такими доводами не погоджується, з огляду на таке.

Як встановлено статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за №310.

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Також слід відмітити про встановлений взірець трудової книжки колгоспника, відповідно до якого трудова книжка колгоспника містить окремі розділи: ІІІ "членство в колгоспі", де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення , відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV "відомості про роботу" відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V "трудова участь у громадському господарстві" встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Отже, трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого взірця, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі). У випадку відсутності трудової книжки колгоспника або відповідних записів у ній, трудовий стаж колгоспника підтверджується довідкою господарства, в якому набуто стаж або довідкою правонаступника. В разі ліквідації господарства колгоспний стаж підтверджується довідками архівних установ.

Суд звертає увагу, що позивач не надав суду копію трудової книжки, у якій би містилися запис про трудову участь позивача в колгоспі у період з 02.09.1982 по 31.06.1983.

Разом з тим, архівні довідки, на які посилається позивач не підтверджують факт прийняття до колгоспу позивача саме з 02.09.1982.

Так, згідно архівного витягу від 28.09.2020 №07-04/Д-381, наданого Архівним сектором Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області від 28.09.2020 № 07-04/Д-381 з протоколу засідання правління колгоспу "Пам"ять Леніна" від 08.09.1982, на засіданні правління колгоспу "Пам`ять Леніна" с. П`ятка Чуднівського району Житомирської області від 02.09.1982 вирішено працевлаштувати ОСОБА_1 на посаду бригадного агронома 1 бригади з оплатою згідно штатного розпису з 08.09.1982 рекомендувати зборам прийняти в члени колгоспу.

Тобто, вказаний витяг містить суперечності, що позбавляє суд можливості встановити дату працевлаштування позивача до колгоспу чи з 02.09.1982 чи з 08.09.1982.

Крім того, згідно з інформацією Архівного витягу від 28.09.2020 № 07-04/д-381-1 "Із протоколу № 6 зборів уповноважених членів колгоспу "Пам`ять Леніна" с. П`ятка Чуднівського району Житомирської області від 28.12.1982 затверджено рішення правління від 02.09.1982 протокол № 5 про прийняття в члени колгоспу ОСОБА_1 "

Разом з тим, знову ж таки, вказаний витяг також не підтверджує факт прийняття на роботу позивача саме з 02.09.1982, оскільки протокол №5 від 02.09.1982 містить суперечливі дані.

Згідно Архівної довідки від 11.10.2021 № 07-04/Д-642 правонаступником колгоспу "Пам`ять Леніна" є СТОВ "П`ятківське" с. П`ятка Чуднівського району Житомирської області.

Також, позивачем долучено до матеріалів справи архівну довідку від 28.09.2020 №07-04/Д-381-2 про те, що на засіданні правління колгоспу "Пам`ять Леніна" с. Пятка Чуднівського району Житомирської області від 11.05.1983 вирішено задовольнити заяву ОСОБА_1 про розрахування з роботи.

В той же час, вказані довідка не містить інформацію про дату звільнення позивача.

Також на позивач посилається на архівну довідку № 01-12-Д-701 від 14.12.2021, в якій зазначено, що в архівному фонді СТОВ "Пятківське" в книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1982-1983 значиться ОСОБА_1 та кількість відпрацьованих ним людиноднів.

У довідці вказано про кількість відпрацьованих людиноднів починаючи з жовтня 1982 по червень 1983, що не є підтвердженням роботи позивача у колгоспі починаючи з 02.09.1982 по 31.06.1982.

Враховуючи наведене, суд вважає, що наданими позивачем документами не може бути підтверджено факт роботи позивача в колгоспі у період з 02.09.1982 по 31.06.1982.

З огляду на те, що трудова книжка колгоспника, яка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж колгоспника у спірний період відсутня, а наданими позивачем документами не підтверджено спірний період роботи, такий не може бути зарахований до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача у цій частині.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, про необхідність зобов"язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи - з 06.03.1984 по 10.06.1985, 01.11.1985 по 01.03.1986, з 26.12.1992 по 15.02.1993, з 01.11.1993 по 31.01.1994, з 01.11.1994 по 05.03.1995, з 19.06.1995 по 27.09.1995, період проходження строкової військової служби з 04.05.1980 по 06.05.1980, з огляду на що, вимоги у цій частині слід задовольнити частково.

Відносно доводів відповідача щодо того, що рішення про відмову у призначення пенсії позивачу приймалося Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, суд зазначає таке.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою Правління Пенсійного Фонду України № 22-1 від 25.11.2005 в редакції зі змінами станом на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №22-1).

Приписами п.1.1 цього Порядку визначено, що заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Пунктом 4.1 Порядку №22-1 передбачено, що заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Відповідно до п.4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 Порядку визначено, що створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п.4.7 Порядку №22-1).

Також, п.4.10 Порядку визначено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз зазначених норм Порядку № 22-1 дає підстави для висновку, що органом, що призначає пенсію є той територіальний орган, до якого особа звернулася із заявою про призначення пенсії і який надав їй повідомлення про призначення чи відмову в призначення пенсії. При цьому, вказаним Порядком визначено, що саме таке повідомлення може бути оскаржене.

Крім того, суд вважає, що розгляд заяви про призначення пенсії структурним підрозділом, що визначений програмним забезпеченням за принципом екстериторіальності, є виключно внутрішньою процедурною діяльністю органів Пенсійного Фонду по розгляду таких заяв.

На користь такого висновку свідчить також приписи п.4.3, 4.10 Порядку, відповідно до яких рішення за результатами розгляду заяви зберігається в електронній пенсійній справі особи, яка передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи. При цьому, Порядком не передбачено, що таке рішення направляється заявнику та може бути ним оскаржено. Тобто, із структурним підрозділом, який розглядав заяву, у особи будь-яких правовідносин не виникає.

Як вже зазначалося, позивач звернувся із заявою про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яке і повідомило позивача про відмову в призначенні пенсії та недостатність страхового стажу, яке є предметом оскарження. Тобто, органом, що призначає пенсію у даному випадку є саме Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. При цьому, будь-яких правовідносин з Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області у позивача не виникало.

Таким чином, суд вважає вказані доводи відповідача безпідставними та до уваги їх не приймає.

Щодо вимог в частині призначення пенсії з дня звернення.

Відповідно до статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як вже зазначалося, рішенням суду від 11.11.2022 у справі №240/3788/22, що набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 02.08.1983 по 20.02.1984; з 02.08.1986 по 03.11.1986; з 26.11.1986 по 19.12.1987; з 22.06.1985 по 03.11.1985; з 02.03.1986 по 16.05.1986; з 25.11.1987 по 20.04.1988; з 12.09.1992 по 25.12.1992; з 16.02.1993 по 31.10.1993; з 01.02.1994 по 31.10.1994; з 06.03.1995 по 14.07.1995; з 06.03.1984 по 11.06.1985; з 19.06.1995 по 27.09.1995 у пільговому обчисленні.

В той же час, відповідачем ще не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи, з 06.03.1984 по 10.06.1985, 01.11.1985 по 01.03.1986, з 26.12.1992 по 15.02.1993, з 01.11.1993 по 31.01.1994, з 01.11.1994 по 05.03.1995, з 19.06.1995 по 27.09.1995, період проходження строкової військової служби з 04.05.1980 по 06.05.1980, які суд зобов"язує зарахувати у судовому рішенні.

Відтак, лише після вчинення на виконання судових рішень відповідних дій, відповідачем буде розраховано стаж позивача, після чого буде визначено чи достатньо його для призначення позивачу пенсії.

Вказані дії належать виключно до повноважень відповідача.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне, для повного та належного захисту прав позивача, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду у даній справі.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Судовий збір підлягає відшкодуванню пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7,Житомир,10003. ), про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 06.03.1984 по 10.06.1985, 01.11.1985 по 01.03.1986, з 26.12.1992 по 15.02.1993, з 01.11.1993 по 31.01.1994, з 01.11.1994 по 05.03.1995, з 19.06.1995 по 27.09.1995, період проходження строкової військової служби з 04.05.1980 по 06.05.1980.

Зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 06.03.1984 по 10.06.1985, 01.11.1985 по 01.03.1986, з 26.12.1992 по 15.02.1993, з 01.11.1993 по 31.01.1994, з 01.11.1994 по 05.03.1995, з 19.06.1995 по 27.09.1995, період проходження строкової військової служби з 04.05.1980 по 06.05.1980.

Зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду у даній справі.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос