Справа № 120/1016/23
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 березня 2023 р. Справа № 120/1016/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов' язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - Головне управління ПФУ в Черкаській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - Головне управління ПФУ у Вінницькій області, відповідач 2) із позовом, в якому просив:

- визнати протиправним рішення №99 від 12.01.2023 р. про відмову в призначенні пенсії ;

- зобов`язати Головне управління ПФУ у Вінницькій області зарахувати до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком періоди роботи з 01.06.1978 р. по 25.07.1978 р. , з 11.05.1984 р. по 20.07.1984 р., з 01.08.1989 р. по 06.09.1995 р., з 01.01.2008 р. по 08.05.2008 р., з 01.01.2020 р. по 30.09.2022 р. та призначити і виплатити пенсію за віком з дня звернення з 28.10.2022 р..

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що йому бепідставно не зараховано трудовий стаж за роботу в колгоспі та на підприємствах, яка підтверджена записами в трудовій книжці.

13.02.2023 р. відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження в порядку визначеному ст. 263 КАС України.

22.02.2023 р. надійшов відзив, в якому відповідач 2 просив відмовити в задоволенні позову вказуючи на те, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж, а отже відсутні підстави для призначення пенсії.

24.02.2023 р. до суду надійшов відзив відповідача 1, в якому, посилаючись на правомірність рішення в частині не зарахування періоду рооботи з 01.06.1978 р. по 25.07.1978 р. , з 11.05.1984 р. по 20.07.1984 р., з 01.08.1989 р. по 06.09.1995 р. до стажу, вказує, що трудова книжка заповнена з порушенням постанови №310. Окрім того відсутні дані про відпрацьовані дні в колгоспі, відтак, ці періоди не зараховано правомірно. Стосовно не зарахування періодів роботи з 01.01.2008 р. по 08.05.2008 р., з 01.01.2020 р. по 30.09.2022 р. , зазначає про те, що відсутня інформація про сплату страхових внесків , відтак, періоди не зараховані правомірно. За таких обставин, враховуючи відсутність необхідного страхового стажу в призначенні пенсії відмовлено правомірно.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд встановив наступне.

05.01.2023 р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

За екстериторіальністю заяву передано також на розгляд до ГУ ПФУ в Черкаській області.

За наслідком розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області прийнято рішення №99 від 12.01.2023 р. про відмову в призначенні пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу. Зокрема, у рішенні вказано, що страховий стаж позивача становить 23 роки 8 місяців 14 днів, тоді як достатній стаж для призначання пенсії має складати 29 років. Зазначено, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 01.06.1978 р. по 25.07.1978 р. , оскільки не надано довідки про кількість відпрацьованих вихододнів, встановлений річний мінімум та про реорганізацію/перейменування колгоспу. Також не зараховано періоди роботи з 11.05.1984 р. по 20.07.1984 р., з 01.08.1989 р. по 06.01.1993 р., оскільки відсутня назва, куди зараховано на роботу і посада.

Не погоджуючись із позицією суб"єкта владних повноважень щодо відмови у зарахуванні певного періоду до стажу позивач звернувся до суду із позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України за громадянами закріплено право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування » від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон 1058-IV; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до ст. 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Процедура подання документів для оформлення пенсій визначається Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 р. № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1 Порядку 22-1, заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 2.1 Порядку 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого, такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку 22-1 визначено, що заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

При прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Отже, як видно для призначення пенсії за віком з 01.01.2022 р. по 31.12.2022 р. позивач має досягти 60 річного віку та мати стаж 29 років.

Надаючи оцінку спірному рішенню , суд вказує наступне.

Згідно з вимогами ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У відповідності до п.1 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Пункт 2 вказаних Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників регламентує, що трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу. Згідно абзацу 2 пункту 2 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, трудові книжки колгоспників раніше встановленого взірця обміну на нові не підлягають. Всі записи в трудовій книжці підтверджуються у всіх розділах за час роботи на колгоспі з підписом керівника колгоспу або спеціально уповноваженого правління колгоспу особи та печатки (п.6). Обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця (п.13).

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу, призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (п. 5 Основних положень).

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Так, як видно із трудової книжки № НОМЕР_1 , вона містить записи к-п "Дружба" с. Уланів, зокрема, за №1 про те, що 1.06.1978 р. позивача прийнято в члени колгоспу "Дружба" с. Уланів з 01.06.1978 р.; запис за № 2 - з 25.07.1978 р. направлений на навчання в Ладижинський технікум механізації сільського господарства. Записи за №№ 5, 6 - з 11.05.1984 р. прийнятий на роботу помічником комбайнера, з 20.07.1984 р. - направлений на навчання в Українську сільськогосподарську академію. Записи № №8, 9, 10 -прийнятий на роботу по спеціальності інженер-механік з 01.08.1989 р. ; з 6.01.1993 р. - в ззв"язку з реорганізацією колгоспу "Дружба" с. Уланів перевести головним інженером в колективне сільськогосподарське підприємство "Воронівське" с. Воронівці;, з 06.09.1995 р. - розрахований по переводу ....

На сторінці 59 трудової книжки №2460470 наявні відомості про відпрацьовані в цей період людинодні та встановлений мінімум.

В архівній довідці №284 від 14.11.2022 р. наведено наступну інформацію:

"Згідно з рішенням загальних зборів від 14.06.1963 р. (протокол № 3) колгосп ім. Калініна с. Воронівці приєднано до колгоспу "Дружба" с. Уланів, який став правонаступником колгоспу ім. Калініна.

Рішенням загальних зборів членів колгоспу "Україна" від 06 січня 1994 р. (протокол №2) колгосп "Дружба" реорганізовано у КСП "Дружба" с. Уланів.

На підставі рішення загальних зборів від 05.01.1993 р. (протокол №1) від КСП "Дружба" с. Уланів від"єднано відділок с. Воронівці і утворено колективне сільськогосподарське підприємство "Воронівське", с. Воронівці."

В контексті наведеного слід зазначити, що згідно пунктів 1,2 Постанови Ради Міністрів СРСР "Про трудові книжки колгоспника" від 21.04.1975 р. № 310 , трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспу. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту прийняття їх в члени колгоспу.

Отже, як видно із наданих документів позивачем відпрацьовані встановлені колгоспом вихододні та наявна інформація стосовно реорганізації колгоспу, що спростовує доводи відповідачів.

При цьому суд вказує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації здійснено з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист та вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

Відтак, суд не погоджується із діями відповідача щодо неврахування трудового стажу позивача вказаного у його трудовій книжці, з підстав того, що вона заповнена з порушенням.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Також суд зазначає й про те, що згідно правової позиції Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, при розгляді аналогічного спору, зазначено: "на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" .

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду у справах № 560/9170/21 від 03.02.2022 р. та Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 683/977/17, та від 08 травня 2018 року у справі № 672/455/17.

Відтак, на думку суду, період роботи з 01.06.1978 р. по 25.07.1978 р. та з 11.05.1984 р. по 20.07.1984 р. і з 01.08.1989 р. по 06.09.1995 р., безпідставно не зараховано до стажу, а отже слід зарахувати такий.

Стосовно не зарахування до стажу періодів роботи з 01.01.2008 р. по 08.05.2008 р., з 01.03.2020 р. по 30.09.2022 р. з підстав , як зазначено у відзиві, не сплати страхових внесків, то суд вказує наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин, (Закон №1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 40 цього Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку./

Верховний Суд уже вирішував питання зарахування до страхового стажу періодів, за які відсутні дані про сплату страхових внесків.

Так, у справах №242/5696/16-а, №242/5448/16-а, №199/1852/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Аналогічна позиція викладена в постанові ВС №383/102/14-а від 15.06.2022 р.,

Як видно із трудової книжки ОСОБА_1 в період з 30.11.2002 р. по 08.05.2008 р. працював на посаді директора на СП "Агро - технік Воронівці", при цьому , як свідчить форма ОК- 5 , в період з з 2002 р. по 2005 роки включно підприємством сплачено страхові внески. Однак, за 2008 рік такі не сплачувались.

Окрім того, згідно трудової книжки позивач з 01.09.2018 р. по 30.09.2022 р. працював продавцем у ФОП ОСОБА_2 , який сплачував страхові внески за 2018 р., 2019 р. , та з січня по лютий 2020 р.

Однак, як зазначено вище, не сплата страхових внесків не є підставою для не зарахування до стажу періодів роботи.

За таких обставин , враховуючи вище наведене, пенсійним органом безпідставно не зараховано до стажу періоди роботи з 01.01.2008 р. по 08.05.2008 р., з 01.03.2020 р. по 30.09.2022 р. , відповідно, такі підлягають зарахуванню.

Разом з тим, не підлягає зарахуванню період роботи з 01.01.2020 р. по 29.02.2020 р., оскільки , як видно із форми РС- право, такі періоди вже зараховано до стажу, в тому в цій й частині позов задоволенню не підлягає за відсутності предмету спору.

При цьому, беручи до уваги, що безпідставно не зарахований відповідачем період роботи з 01.06.1978 р. по 25.07.1978 р. та з 11.05.1984 р. по 20.07.1984 р. і з 01.08.1989 р. по 06.09.1995 р., з 01.01.2008 р. по 08.05.2008 р., з 01.03.2020 р. по 30.09.2022 р., складає 9 років 4 місяці 16 днів, а стаж, який зарахований пенсійним органом - 23 роки 8 місяців 14 днів, що в сукупності перевищує 33 роки, то це є достатнім для призначення пенсії за віком .

Відтак, спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Наслідком скасування рішення про відмову в призначені пенсії є задоволення й похідної вимоги про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплатити пенсію позивачеві з дня досягнення пенсійного віку з 28.10.2022 р. (пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку) , зарахувавши відповідні періоди до стажу.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 1073,60 грн. судового збору підлягають відшкодуванню частково у розмірі 715, 74 грн. (2/3 задоволених вимог).

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

адіністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області рішення №99 від 12.01.2023 р. щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області зарахувати до стажу період роботи з 01.06.1978 р. по 25.07.1978 р. та з 11.05.1984 р. по 20.07.1984 р. і з 01.08.1989 р. по 06.09.1995 р., з 01.01.2008 р. по 08.05.2008 р., з 01.03.2020 р. по 30.09.2022 р. та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 28.10.2022 р.

В решті вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 715, 74 (сімсот п`ятнадцять гривень 74 копійки ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. код за ДРФО НОМЕР_2 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ).

Повний текст рішення оформлено 20 03 2023 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна