Справа № 420/17874/22
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КРУПЯНИЙ ДВІР до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю КРУПЯНИЙ ДВІР до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200262/2 від 19.10.2022, №UA500500/2022/200266/2 від 22.10.2022 та №UA500500/2022/2003270/2 від 25.10.2022 №UA500500/2022/2003272/2 від 25.10.2022.

Ухвалою суду від 17.01.2023р. відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування наявності підстав для задоволення позовних вимог позивач у позовній заяві вказав, що не погоджується із прийняттям рішень Одеської митниці про коригування митної вартості товарів та просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Так, позивач зазначив, що між ТОВ «КРУПЯНИЙ ДВІР» та Компанією YAYLA AGRO GIDA SAN. Ve TIC.A.S. (Туреччина) було укладено контракт №IMP-21/09/2022 від 23.09.2022 року, відповідно до якого продавець поставляє довгозернистий пропарений рис IRRI 64 5% дроблених зерен, індійського походження в кількості 308 метричних тон за ціною 570 доларів США за тону. Позивач вказав, що з метою здійснення митного оформлення товарів ним було подано митні декларацію - № UA500500/2022/038086 - № UA500500/2022/038519 в яких митна вартість товару була визначена за ціною рахунка-фактури (інвойсу), разом із підтверджуючими документами та декларантом було отримано рішення про коригування митної вартості - №UA500500/2022/200262/2 від 19.10.2022 - №UA500500/2022/200266/2 від 22.10.2022, якими було скоригована митна вартість товарів, а саме, на підставі аналізу баз даних ПІК «Інспектор» та ЄАІС митного органу. Разом з тим, як вказав позивач, за тим же самим контрактом - позивачу 12.10.2022 були виставлені інвойси: №YTR670-1 та №YTR670-2 на суму 14 740 доларів США кожен, які були оплачені та з метою здійснення митного оформлення товарів представником позивача було подано митні декларацію - № UA500500/2022/038913 - № UA500500/2022/038914 в яких митна вартість товару була визначена за ціною рахунка-фактури (інвойсу). Однак, як вказав позивач, декларантом було отримано рішення про коригування митної вартості - №UA500500/2022/2003270/2 від 25.10.2022. - №UA500500/2022/2003272/2 від 25.10.2022. Позивач, зазначивши, на підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу разом із деклараціями відповідні документи, практику Верховного Суду та діюче законодавство України, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

01.02.2023 до суду від Одеської митниці надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову. Так, відповідач вказав, що декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подані митні декларації (МД) № UA500500/2022/037822 (22UA22U8) від 19.10.2022, № UA500500/2022/038302 (22UA02U6) від 21.10.2022, UA500500/2022/038749 (22UA49U7) від 25.10.2022, № UA500500/2022/038750 (22UA14U2) від 25.10.2022. Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митними деклараціями (МД) № UA500500/2022/037822 (22UA22U8) від 19.10.2022, № UA500500/2022/038302 (22UA02U6) від 21.10.2022, UA500500/2022/038749 (22UA49U7) від 25.10.2022, № UA500500/2022/038750 (22UA14U2) від 25.10.2022 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД. Відповідач вказав, що оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями (МД) № UA500500/2022/037822 (22UA22U8) від 19.10.2022, № UA500500/2022/038302 (22UA02U6) від 21.10.2022, UA500500/2022/038749 (22UA49U7) від 25.10.2022, № UA500500/2022/038750 (22UA14U2) від 25.10.2022 містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України від 13.03.2012р. N4495-VI митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

ч.1 ст.54 МКУ визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

ч.2 ст.53 МКУ передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом встановлено, що 23.09.2022 між ТОВ «КРУПЯНИЙ ДВІР» та Компанією YAYLA AGRO GIDA SAN. Ve TIC.A.S. (Туреччина) було укладено контракт №IMP-21/09/2022 від 23.09.2022 року, відповідно до якого продавець поставляє довгозернистий пропарений рис IRRI 64 5% дроблених зерен, індійського походження в кількості 308 метричних тон за ціною 570 доларів США за тону.

Згідно п.1.3 контракту умови поставки (Інкотерс 2020) FCA Мерсін Туреччина.

05.10.2022 року ТОВ «КРУПЯНИЙ ДВІР» було виставлено інвойс №YTR651-1 та №YTR651-2, згідно з яким вартість товару складає 12 540 доларів США по кожному інвойсу.

З метою здійснення митного оформлення товарів ТОВ «КРУПЯНИЙ ДВІР» було подано митні декларації: № UA500500/2022/038086 ТА № UA500500/2022/038519

Для підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення Декларант надав митному органу разом з декларацією наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс); декларація про походження товар; банківські документи (платіжне доручення в іноземній валюті); зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів.

Рішенням про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200262/2 від 19.10.2022 №UA500500/2022/200266/2 від 22.10.2022 встановлено (п.33), що наявні розбіжності у наданих декларантом документах.

Так, згідно рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200262/2 від 19.10.2022 встановлено (п.33), що наявні розбіжності у наданих декларантом документах:

1) відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2)у банківському платіжному документу зазначено що за поставкою була здійснена оплата у розмірі 25080 дол. США, але в інвойсі №YTR651-2 сума 12540 дол. США, що не відповідає умовам зазначеним у контракті № IMP-21/09/2022 від 23.09.2022, де зазначено що оплата проводиться по загальній сумі контракту у розмірі 100%.

Згідно рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200266/2 від 22.10.2022 встановлено (п.33), що наявні розбіжності у наданих декларантом документах:

1) в інвойсі від 05.10.2022 № YTR651-1 вказано найменування товару LONG GRAIN PARBOILED RICE IR 64, яке не відповідає найменуванню зазначеному в митній декларації та в п.1.2 зовнішньоекономічного контракту від 23.09.2022 № IMP21/09/2022;

2) в зовнішньоекономічному контракті від 23.09.2022 № IMP-21/09/2022 містяться розбіжності: в пункті 1.2 вказано два різних значення кількості товару в цифровому написанні та написаному в дужках словами; в пункті 2.1 вказана загальна вартість товару 175560,00 доларів США тоді як словами зазначено сто тисяч триста двадцять доларів США. Дані розбіжності не дають можливості однозначно визначити числове значення вартості товару;

3) у банківському платіжному документі б/н від 05.10.2022 є посилання на контракт від 23.09.2022 № IMP-21/09/2022, але не зазначено номер інвойсу, що унеможливлює з`ясувати за яку поставку товару проведено оплату;

4) відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Судом встановлено, що за тим же самим контрактом №IMP-21/09/2022 від 23.09.2022 ТОВ «КРУПЯНИЙ ДВІР» 12.10.2022 були виставлені інвойси: №YTR670-1 та №YTR670-2 на суму 14 740 доларів США кожен.

З метою здійснення митного оформлення товарів ТОВ «КРУПЯНИЙ ДВІР» було подано митні декларації - № UA500500/2022/038913 - № UA500500/2022/038914.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу разом з декларацією наступні підтверджуючі документи: рахунок-фактуру (інвойс); декларація про походження товар; банківські документи (платіжне доручення в іноземній валюті); зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів ; Інші документи, які підтверджують походження товару та митну вартість.

Рішенням про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/2003270/2 від 25.10.2022. - №UA500500/2022/2003272/2 від 25.10.2022 встановлено (п.33), що наявні розбіжності у наданих декларантом документах.

Згідно рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200270 від 25.10.2022 встановлено (п.33), що наявні розбіжності у наданих декларантом документах:

1) відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) у інвойсі від. 12.10.2022 № YTR670-1 зазначено що за поставкою була здійснена оплата у розмірі 12540 дол. США, що не відповідає сумі зазначеній в банківському платіжному документу б/н від. 13.10.2022 25080 дол. США.

Згідно рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200272 від 25.10.2022 встановлено (п.33), що наявні розбіжності у наданих декларантом документах:

1) відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

2) В наданому банківському платіжному документу, зазначено що за поставкою була здійснена оплата у розмірі 25080 дол. США, але в комерційному інвойсі від 12.10.2022 № YTR670-2 сума 12540 дол. США, що не відповідає умовам зазначеним у контракті від 23.09.2022 № IMP-21/09/2022. В копії митної декларації країни відправлення № 2TR2116 від 14.10.2022 наявне посилання на інвойс (фактуру) №YTR670, а до митного оформлення надано рахунок-фактура (інвойс) від 12.10.2022 № YTR670-2 .

Згідно з ч.4 ст.54 МКУ орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 МК встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається з оскаржуваних рішень Одеської митниці про коригування митної вартості товарів підставою для витребування додаткових документів стало те, що надані декларантом документи містять такі розбіжності, як:

- відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

- у банківському платіжному документу зазначено що за поставкою була здійснена оплата у розмірі 25080 дол. США, але в інвойсі №YTR651-2 сума 12540 дол. США, що не відповідає умовам зазначеним у контракті № IMP-21/09/2022 від 23.09.2022, де зазначено що оплата проводиться по загальній сумі контракту у розмірі 100%;

- в інвойсі від 05.10.2022 № YTR651-1 вказано найменування товару LONG GRAIN PARBOILED RICE IR 64, яке не відповідає найменуванню зазначеному в митній декларації та в п.1.2 зовнішньоекономічного контракту від 23.09.2022 № IMP21/09/2022;

- в зовнішньоекономічному контракті від 23.09.2022 № IMP-21/09/2022 містяться розбіжності: в пункті 1.2 вказано два різних значення кількості товару в цифровому написанні та написаному в дужках словами; в пункті 2.1 вказана загальна вартість товару 175560,00 доларів США тоді як словами зазначено сто тисяч триста двадцять доларів США. Дані розбіжності не дають можливості однозначно визначити числове значення вартості товару;

- у банківському платіжному документі б/н від 05.10.2022 є посилання на контракт від 23.09.2022 № IMP-21/09/2022, але не зазначено номер інвойсу, що унеможливлює з`ясувати за яку поставку товару проведено оплату;

- у інвойсі від. 12.10.2022 № YTR670-1 зазначено що за поставкою була здійснена оплата у розмірі 12540 дол. США, що не відповідає сумі зазначеній в банківському платіжному документу б/н від. 13.10.2022 25080 дол. США.

- наданому банківському платіжному документу, зазначено що за поставкою була здійснена оплата у розмірі 25080 дол. США, але в комерційному інвойсі від 12.10.2022 № YTR670-2 сума 12540 дол. США, що не відповідає умовам зазначеним у контракті від 23.09.2022 № IMP-21/09/2022. В копії митної декларації країни відправлення № 2TR2116 від 14.10.2022 наявне посилання на інвойс (фактуру) №YTR670, а до митного оформлення надано рахунок-фактура (інвойс) від 12.10.2022 № YTR670-2 .

Судом встановлено, що 23.09.2022 між ТОВ «КРУПЯНИЙ ДВІР» та Компанією YAYLA AGRO GIDA SAN. Ve TIC.A.S. (Туреччина) було укладено контракт №IMP-21/09/2022 від 23.09.2022 року, відповідно до якого продавець поставляє довгозернистий пропарений рис IRRI 64 5% дроблених зерен, індійського походження в кількості 308 метричних тон за ціною 570 доларів США за тону.

Згідно п.1.3 контракту умови поставки (Інкотермс 2020) FCA Мерсін Туреччина.

Відповідно до п. 4.1 платіж за цим контрактом здійснюється на умовах 100% авансування відповідно до Інвойсу після відвантаження товару.

Відповідно до умов FCA всі витрати, пов`язані з експортом до моменту поставки, оплачує продавець (мита, митне оформлення і інше). Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування та маркування товару, необхідне для перевезення товару.

Отже, з поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність додаткових витрат на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням (упаковка включена у ціну товару), а відтак витрати на пакування не є складовими митної вартості та не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.

Щодо посилання митного органу на те, що у банківському платіжному документі не зазначено номер інвойсу, розбіжності в контракті в значення кількості і вартості товару в цифровому написанні та написаному в дужках словами, помилкове зазначення в митній декларації країни відправлення номеру інвойсу, суд зазначає, що вказані неточності ніяким чином не впливають на ціну товару, що передбачена контрактом та не свідчить про неможливість визначення числового значення складових митної вартості товару, поставленого позивачу за наданими до митного органу документами.

Поряд з цим, надані до митного органу документи містять усі необхідні відомості, які надають можливість визначити за яким контрактом та партією здійснюється митне оформлення товару.

Щодо посилання митного органу на те, що у інвойсі від 12.10.2022 № YTR670-1 зазначено що за поставкою була здійснена оплата у розмірі 12540 дол. США, що не відповідає сумі зазначеній в банківському платіжному документу б/н від. 13.10.2022 25080 дол. США. та у наданому банківському платіжному документу, зазначено що за поставкою була здійснена оплата у розмірі 25080 дол. США, але в комерційному інвойсі від 12.10.2022 № YTR670-2 сума 12540 дол. США, що не відповідає умовам зазначеним у контракті від 23.09.2022 № IMP-21/09/2022, суд зазначає, що митним органом не враховано наступне.

05.10.2022 Товариству з обмеженою відповідальністю КРУПЯНИЙ ДВІР було виставлено інвойси №YTR651-1 та №YTR651-2, згідно з якими вартість товару складає 12 540 доларів США по кожному інвойсу. При цьому, відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті, 05.10.2022 року, вказані інвойси були оплачені повністю. Призначенням платежу за даною оплатою є передплата за рис відповідно до контракту №IMP-21/09/2022 від 23.09.2022 року.

За тим же самим контрактом №IMP-21/09/2022 від 23.09.2022 року позивачу 12.10.2022 були виставлені інвойси №YTR670-1 та №YTR670-2 на суму 14 740 доларів США кожен. Відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті, 13.10.2022 року, вказані інвойси були оплачений повністю (29 480 доларів США). Призначенням платежу за даною оплатою є передплата за рис відповідно до контракту №IMP-21/09/2022 від 23.09.2022 року.

Тобто, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані декларантом для митного оформлення товару. При цьому надані митному органу документи є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем надано до Київської митниці відповідні документи, які підтверджують митну вартість товарів за митною декларацією, у відповідності до положень ч.2 ст.53 Митного кодексу України та які не містять розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Разом з тим, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, спірне рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень п..п.2,4 ч.2 ст.55 МКУ.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару, підставою для коригування митної вартості товару слугувала інформація з електронної бази даних АСМО "Інспектор" та ЄАІС. При цьому, відповідач посилається в рішенні на іншу МД не зазначаючи особливостей щодо товару, виробника, умов поставки.

Оцінюючи вказані рішення відповідача, суд вважає за необхідне врахувати також правові висновки щодо застосування норм права до спірних правовідносин, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд вже неодноразово наголошував у своїх правових висновках на тому, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є достатньою підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Верховний Суд також неодноразово зауважував, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також, одночасно слід врахувати й те, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанова від 25.02.2020р. справа №260/718/19; 27.04.2020р. справа №140/804/19).

В постанові від 30.04.2020 по справі №820/231/16 Верховний Суд, зокрема також вказує на й те, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Тоді як матеріали справи таких доказів не містять.

За встановлених судом обставин, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товару. При цьому досліджені судом документи, які містяться в матеріалах справи, є належними та у повній мірі відповідають вимогам МКУ до документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано.

Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятих Одеською митницею рішень про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200262/2 від 19.10.2022, №UA500500/2022/200266/2 від 22.10.2022 та №UA500500/2022/2003270/2 від 25.10.2022 №UA500500/2022/2003272/2 від 25.10.2022.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з Одеської митниці сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2481,00 грн., з урахуванням ціни позову у розмірі 134 060,48грн. Поряд з цим, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернення до суду із заявою про повернення надмірно сплаченого судового збору.

Поряд з цим, у прохальній частині адміністративного позову позивач просить суд стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 500,00 грн.

Згідно із ч.1 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із п.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 4, 5 ст. 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями ч.3-5 ст.143 КАС України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно із ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В обґрунтування підстав для стягнення з відповідачів судових витрат на правову допомогу у розмірі 15 500,00 грн. представником позивача додано до позовної заяви лише ордер про надання правничої допомоги №1119500.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Враховуючи вищевикладене та те, що позивачем до суду не надано жодних доказів понесення ним витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі, суд приходить до висновку про відсутність підстав, під час прийняття рішення у справі, для стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 500,00грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295,382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю КРУПЯНИЙ ДВІР задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200262/2 від 19.10.2022, №UA500500/2022/200266/2 від 22.10.2022 та №UA500500/2022/2003270/2 від 25.10.2022 №UA500500/2022/2003272/2 від 25.10.2022.

Стягнути з Одеської митниці (, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КРУПЯНИЙ ДВІР (код ЄДРПОУ 37223954, м.Одеса, вул. Посмітного 9-А, офіс 2) судовий збір у розмірі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра