Справа № 340/664/22
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року справа № 340/664/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши у м.Кропивницький у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Відділ), Державної служби з безпеки на транспорті про визнання протиправною і скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі заявою до відповідачів про визнання протиправною і скасування постанови від 12 січня 2022 року щодо застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 8500 грн.

У судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову.

Пояснив, що відсутня методика зважування сипучого вантажу.

Зазначив, що діюче законодавство не передбачає фінансової відповідальності за перевезення з перевищенням вагових параметрів, коли не встановлено видачу дозволу.

Стверджував, що притягнуто до фінансової відповідальності за межами граничного строку.

Відповідачі заперечили щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.35-44).

У судовому засіданні їх представник пояснила, що перевізник здійснював перевезення з перевищенням габаритно-вагових параметрів транспортного засобу і без відповідного дозволу.

Стверджувала, що за таке порушення встановлена фінансова відповідальність.

Пояснила, що штраф накладено в межах граничного строку, який встановлено законом.

16 лютого 2022 року судом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.28-29).

Ухвалою суду від 10 червня 2022 року прийнято рішення про розгляд справи у тому ж провадженні, однак з викликом сторін (а.с.60).

17 березня 2023 року сторони до суду не з`явились, хоча про розгляд справи повідомлені належним чином (а.с.131-134).

Подали клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с.151, 154).

Відповідно до приписів частини 3 статті 194 КАС України суд прийняв рішення про завершення розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд, вислухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, зробив висновок про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Встановлені судом факти і обставини, що стали підставами звернення.

Так, станом на 20 жовтня 2021 року транспортний засіб «DAF» 85 CF № НОМЕР_1 з напівпричепом AVTOTREIDING OPA-24 № НОМЕР_2 перебували у фактичному користуванні позивача (а.с.10-11, 50, 51, 56).

Такі обставини визнав у судовому засіданні ОСОБА_1

01 грудня 2019 року ОСОБА_2 (перевізник) і ТОВ «Перша Логістична Сім`я» (далі Товариство) (наймач) уклали договір найму транспортних засобів, серед яких є і згадані (а.с.144-146).

Товариство повідомило, що договір діяв упродовж 2020-2021 років (а.с.142-143).

20 жовтня 2021 року під час перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт у сфері перевезення пасажирів і вантажів інспектори Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Полтавська область) зупинили зазначений автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 на автодорозі М-03 346 км + 500 м (а.с.46).

Інспектори провели габаритно-ваговий контроль, за наслідком якого встановлено порушення вагових параметрів.

Перевозився сипучий вантаж (кукурудза) (а.с.12).

Навантаження на строєну вісь склало 25960 кг (а.с.13).

Загальна вага автомобіля становила 42730 кг (а.с.13).

23 листопада 2021 року Центральне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (далі Управління) виготовило повідомлення про виклик на розгляд матеріалів перевірки ФГ «Кириченко В.В.», оскільки транспортний засіб був зареєстрований за ним (а.с.52).

Зазначено, що розгляд відбудеться 08 грудня 2021 року.

Повідомлення відправлено поштовим зв`язком 03 грудня 2021 року (а.с.53).

Станом на 08 грудня 2021 року Управління не отримало доказів належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

21 грудня 2021 року Управління виготовило повторне повідомлення про виклик на розгляд матеріалів перевірки ФГ «Кириченко В.В.» (а.с.54).

Зазначено, що розгляд відбудеться 12 січня 2022 року.

ОСОБА_1 з`явився до відповідача і пояснив, що придбав автомобіль, отримавши реєстраційне свідоцтво попереднього власника (а.с.51).

Визнав, що використовує транспортний засіб у господарській діяльності і 20 жовтня 2021 року перевозив вантаж на замовлення Товариства (а.с.51).

Пояснив, що несе відповідальність як перевізник.

12 січня 2022 року Відділ, що утворився в результаті реорганізації Управління, прийняв постанову про накладення на позивача адміністративно-господарського штрафу у сумі 8500 грн (а.с.45).

Штраф застосовано за перевищення, встановлених законодавством, вагових норм перевезення вантажу транспортом від 5% до 10%, на підставі приписів абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі Закон).

Свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки на пересувному пункті зважування видане 16 вересня 2021 року і чинне упродовж року (а.с.55).

Суд не замінював Управління на Відділ, незважаючи, що у позовній заяві відповідачем зазначено Управління.

Це пояснюється тим, що постанову про накладення штрафу прийняв Відділ.

Тому, складаючи позов, позивач припустився описки.

Юридична оцінка, встановлених судом, фактів і обставин справи.

Перш за все, постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі Порядок).

Приписами пункту 25 Порядку встановлено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до приписів частини 1 статті 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Постає запитання: упродовж якого строку перевізника можна притягнути до відповідальності (2 місяці встановлено підзаконним актом, прийняття якого доручив законодавець, і 6 місяців передбачено законом)?

Відповідь міститься в Конституції України.

Так, приписами пункту 22 частини 1 статті 92 Основного Закону встановлено, що виключно законами України визначаються засади цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Строк, в межах якого притягують до відповідальність, відноситься до засад цивільно-правової відповідальності.

Тому Відділ міг притягнути до відповідальності упродовж 6 місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення, що встановлено ГК України.

Такі строки є граничними, а строк, який визначено приписами Порядку, встановлено, щоб дисциплінувати працівників Відділу (не затягувати вирішення справи до завершення граничного строку накладення штрафу, який встановлено ГК України).

Отже, відповідач застосував адміністративно-господарську санкцію в межах строку, який встановлено ГК України.

Відповідач відклав розгляд матеріалів перевірки на іншу дату з поважної причини, оскільки не надійшло підтвердження повідомлення про час і місце розгляду.

Приписами пунктів 26 та 27 Порядку передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Цих вимог дотримано.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі Порядок 2).

Приписами підпункту 3 пункту 2 Порядку 2 встановлено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Приписами підпункту 22.5 пункту 22 Правил дорожнього руху передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Позивач перевозив подільний вантаж.

Перевезення такого вантажу з перевищенням вагових норм заборонено (дозволи не видаються).

Приписами підпункту 9 пункту 2 Порядку 2 визначено, що пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі пересувний пункт) спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами.

Габаритно-ваговий контроль здійснювався на такому пункті.

Отже, належним чином здійснювався контроль загального навантаження і навантаження на осі транспортного засобу.

Відділ надав свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (прилад автоматичний), що використовувався під час зважування, чинність якого завершилась 16 вересня 2022 року (після перевірки).

Порядок 2 не передбачає використання методики зважування автомобіля, оскільки здійснюється з використанням сертифікованого обладнання у певний спосіб.

Так, припис пункту 19 Порядку 2, який передбачав застосування методики зважування, виключено на підставі постанови Кабінету Міністрів України №671 від 30 серпня 2017 року.

Згадка про застосування методики у визначенні поняття «вимірювання (зважування)» у приписі підпункту 2 пункту 2 Порядку 2 не породжує жодного обов`язку, оскільки використання методики скасовано іншим нормативно-правовим актом, який прийнятий у часі пізніше.

Навантаження на строєну вісь склало 25960 кг.

Норма для транспортного засобу таку типу 24000 кг.

Таким чином відхилення становить 1960 кг (8,16% (1960:24000 х100)).

Отже, транспортний засіб класифікувався як великоваговий (перевищення навантаження склало більше 2%).

Приписами абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону (в редакції станом на 01 жовтня 2021 року) встановлено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач порушив припис підпункту 22.5 пункту 22 Правил дорожнього руху, які є частиною законодавства про автомобільний транспорт.

Вина лежить виключно на ньому, оскільки мав впевнитись, що завантаження транспортного засобу не призведе до порушення Правил дорожнього руху.

Мав можливість уникнути порушення шляхом завантаження меншої кількості вантажу.

Усунення порушення на місці зупинки транспортного засобу не звільняє від відповідальності, а дає право руху далі, не створюючи загрози пошкодження дорожнього полотна.

Відповідальність за згаданою нормою Закону покладається за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу та подільного вантажу, для перевезення якого дозвіл не видається.

Не видається дозвіл, оскільки подільний вантаж можна перевезти за декілька разів, щоб уникнути загрози пошкодження дорожнього полотна.

Таким чином Відділ правомірно наклав штраф.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про відмову у задоволенні позову.

Правовий висновок суду не узгоджується з правовим висновком Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 29 січня 2020 року у подібній справі №814/1460/16.

Верховний Суд зробив такий висновок.

«Крім цього, суд першої інстанції встановив, що позивачем перевозився подільний вантаж кукурудза. Чинним законодавством взагалі забороняється перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів автомобільними дорогами (пункт 22.5 Правил дорожнього руху), тому дозвіл на рух такого вантажу не видається, а може лише бути застосована відповідальність у вигляді плати за проїзд, якщо при зважуванні вантажу встановлено порушення вагових параметрів, тому позов в цій частині підлягає задоволенню, а постанови від 23 червня 2016 року та від 07 липня 2016 року скасуванню».

Відмінність правових висновків судів обумовлена наступним.

Відділ застосував санкцію на підставі норми Закону в редакції з 01 жовтня 2021 року.

Верховний Суд зробив оцінку застосування штрафної санкції на підставі попередньої редакції норми Закону.

Між редакціями норми права є відмінності.

Тому не можна стверджувати, що суд відступив від правового висновку Верховного Суду.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору у сумі 992,40 грн (а.с.7, 24).

Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей