Справа № 520/2517/23
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

16 березня 2023 року № 520/2517/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 03.10.2022 року №91 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області;

- зарахувати до страхового стажу роботи період роботи з 01.11.1993 року по 29.12.1995 року в Малому колективному підприємстві «Тест» та період навчання з 01.09.1980 р. по 08.09.1981 р. в Кагульському навчально - виробничому комбінаті;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з дня виникнення права - з 30.09.2022 року.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що рішення від 03.10.2022 року №91 відповідача є протиправним та таким, що порушує права позивача, оскільки останнє прийнято у зв`язку з неврахуванням до страхового стажу періодів роботи останньої з 01.11.1993 року по 29.12.1995 року в Малому колективному підприємстві «Тест» та навчання з 01.09.1980 р. по 08.09.1981 р. в Кагульському навчально - виробничому комбінаті. Як наслідок вказаного рішення відповідачем протиправно не призначено пенсію. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 08.02.2023 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. Також, представником відповідача вказано, що спірні періоди роботи та навчання позивача не можуть бути враховані до страхового стажу, оскільки в трудовій книжці НОМЕР_1 наявне виправлення в даті наказу стосовно роботи в Малому колективному підприємстві «Тест» та в свідоцтві №1030 по батькові позивача вказано в скороченій формі «Мірч». По спірних періодах позивачем не було надано уточнюючих довідок, а отже вказані періоди не можуть бути враховані до страхового стажу позивача.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 у зв`язку з досягненням ІНФОРМАЦІЯ_1 60 років, тобто пенсійного віку, звернулась 03.10.2022 року до відділу обслуговування громадян №19 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до умов Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.10.2022 року №91 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років. При цьому вказано, що пенсійний вік, визначений ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 60 років; вік заявника 601 років; необхідний страховий стаж визначений ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 29 років; страховий стаж особи становить для права 28 років 04 місяці 03 дні, для розрахунку 24 роки 11 місяців 10 днів. Також, зазначено, що результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зарахований період: з 01.01.1980 року по 16.12.1983 року, оскільки наявне необумовлене виправлення в даті зарахування та відсутній підпис відповідальної особи; з 01.11.1993 року по 29.12.1995 згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки наявне виправлення дати наказу прийняття; період навчання з 01.09.1980 року по 08.09.1981 року, оскільки згідно свідоцтва №№1030 ПІБ заявниці зазначено у скороченій формі.

Позивач, вважаючи, що відповідач протиправно не врахував до страхового стажу вказані періоди роботи і навчання, а також зазначений висновок є безпідставним, передчасним та без належного обґрунтування, звернулась до суду із даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Надаючи оцінку обґрунтованості заявлених позивачем позовних вимог та заперечень проти них, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що у положеннях ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії мають чоловіки, після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 28 років.

При цьому, суд зазначає що положеннями ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В той же час, відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як передбачено п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Суд зазначає, що відповідно до п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Судовим розглядом справи встановлено, що позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із відповідною заявою з метою визначення права на призначення пенсії за віком.

Під час розгляду справи зі змісту наявних в матеріалах справи доказів, а саме свідоцтва про навчання № НОМЕР_3 , виданого 08.09.1981 року Кагульським навчально-виробничим комбінатом, встановлено, що записи зроблені без виправлень, завірене печаткою комбінату. При цьому, вказане свідоцтво видано про те, що позивач, дані якої вказано російською мовою: « ОСОБА_2 » навчалася з 01.01.1980 по 08.09.1981 і закінчила курси підготовки за спеціальністю - «чоловічий і жіночий перукар».

В той же час, згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 від 22.10.1983 року, виданого Яргаринською селищною радою Леовського району МРСР, прізвище позивача було змінено на « ОСОБА_3 ».

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає, що відповідно до ч.1, 3 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв і згідно пункту д) до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Як вбачається з свідоцтва про навчання № НОМЕР_3 , виданого 08.09.1981 року Кагульським навчально - виробничим комбінатом, спосіб внесення записів до свідоцтва та їх черговість не дають підстав вважати, що мали місце дописування чи інші неправомірні дії з метою штучного (безпідставного) формування періоду навчання позивача, а відтак відсутні підстави для покладення на неї ризику негативних наслідків (позбавлення конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку) за формальну неправильність оформлення досліджуваного документу, якщо недоліки допущені із вини адміністрації підприємства.

Також, з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки серії НОМЕР_2 на ім`я позивача встановлено, що позивач, зокрема, з 01.11.1993 року по 29.12.1995 року працювала в Малому колективному підприємстві «Тест» перукарем.

Судом зі змісту спірного у даній справі рішення встановлено, що в якості підстави для неврахування відповідачем періоду роботи позивача вказано на порушення порядку заповнення трудової книжки НОМЕР_1 в частині наявного виправлення в даті наказу.

Зі змісту позовної заяви судом встановлено доводи позивача стосовно того, що згідно трудової книжки НОМЕР_5 відповідач вважає що в записі на прийом в даті наказу №13 від 30.10.1993 р. є виправлення в даті - в цифрі « 30», проте в записі на прийом на роботу в даті наказу №13 від 30.10.1993 року відсутнє виправлення в даті в цифрі « 30», оскільки цифра « 3» в році прийому 1993 ідентична цифрі « 3» в даті наказу на прийомі - числі « 30».

Надаючи оцінку зазначеним доводам, суд зазначає, що основним документом, що підтверджує стаж особи є трудова книжка.

Трудова книжка позивача в частині, що стосується спірних записів, не містить жодних виправлень або підчищень, які б могли свідчити про підроблення записів, доказів протилежного до суду не надано.

Також, суд зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З огляду на зазначене слід дійти висновку, що власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верхового Суду, викладеними у постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17.

Суд зазначає, що під час розгляду справи не надано доказів того, що вказані записи в трудовій книжці позивача є сфальсифікованими або мають підробний характер, а отже у суду відсутні підстави для не врахування документу, яким підтверджується стаж роботи, а саме період роботи з 01.11.1993 року по 29.12.1995 року.

Зі змісту позовної заяви вбачаються доводи позивача стосовно того, що неврахування зазначеного періоду роботи та навчання позивача до страхового стажу порушує його права на призначення пенсії за віком.

Обмеження врахування трудового стажу при призначенні пенсії, порушує по суті право власності позивача на пенсійні виплати, які ним зароблені протягом здійснення трудової діяльності.

Зокрема, не врахування в повному обсязі трудового стажу при обрахуванні пенсії, порушує правила статті 1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції, якою передбачено захист власності.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини та помилковість висновків відповідача щодо відсутності підстав для зарахування періодів роботи та навчання позивача до страхового стажу, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03.10.2022 року №91.

При цьому, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу роботи період роботи з 01.11.1993 року по 29.12.1995 року в Малому колективному підприємстві «Тест» та період навчання з 01.09.1980 р. по 08.09.1981 р. в Кагульському навчально - виробничому комбінаті.

В той же час, з огляду на обставини встановлення судом порушення прав позивача та не надання відповідачем належної оцінки поданим позивачем доказам, належним способом порушення прав позивача є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком з 30.09.2022 року з урахуванням висновків суду у даній справі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 78, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 03.10.2022 року №91 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 01.11.1993 року по 29.12.1995 року в Малому колективному підприємстві «Тест» та період навчання з 01.09.1980 р. по 08.09.1981 р. в Кагульському навчально - виробничому комбінаті.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком з 30.09.2022 року з урахуванням висновків суду у даній справі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) сплачену суму судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ - 14099344).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.