Справа № 200/5228/22
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року Справа№200/5228/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання незаконним та скасування наказу в частині,

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2022 року до Донецького окружного адміністративного суду, засобами електронного зв`язку, надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, який поданий адвокатом Деменковою Євгенією Сергіївною, про визнання незаконним та скасування пункт 2 наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області за № 1147 від 4 листопада 2022 року, яким інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції Трущіна Павла Миколайовича (0125877) притягнуто до дисциплінарного стягнення в виді попередження про неповну службову відповідність.

Також просив стягнути з відповідача на його на користь судові витрати в сумі 5793,92 грн., які складаються із судового збору - 793,92 грн. та витрат на професійну правничу допомогу - 5000 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що службове розслідування, яке передувало прийняттю наказу, що оскаржується в частині, проведено однобічно і з порушенням вимог законодавства, при цьому обраний до позивача вид дисциплінарного стягнення як «попередження про неповну службову відповідальність» за лікування на амбулаторній формі в різних медичних закладах, свідчить про упереджене ставлення відповідача до ОСОБА_1 . Позивач вказав, що визначені у спірному наказі підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності не передбачені ані Дисциплінарним статутом Національної поліції України, ані п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», при цьому спірний наказ не містить дату та місце, коли позивач начебто покинув місце лікування, посилання на наказ, який позивач зобов`язаний виконувати та не виконав.

Позивач наголосив про відсутність підстав для проведення службового розслідування, оскільки відповідачу було відомо про знаходження позивача на амбулаторному лікуванні, яке передбачає періодичне або одноразове відвідування медичного закладу для отримання певних медичних процедур. Позивач вказав, що в порушення положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до теперішнього часу, йому не відомі висновки службового розслідування та оригінал оскаржуваного наказу не надано йому для ознайомлення.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволення позовних вимог. Вказав, що позивач має спеціальний статус поліцейського, що додатково покладає на нього певні обмеження та обов`язки, пов`язані з проходженням служби в поліції, проте виражає явну безвідповідальність та зневагу до служби під час повномасштабної війни, оскільки з 30 грудня 2022 року по час складання відзиву знаходиться на лікарняних. Відповідач вказав, що підставою для проведення щодо позивача службового розслідування став рапорт т.в.о. начальника УПД Головного управління Національної поліції в Донецькій області, що відповідало вимогам п. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Стосовно тверджень представника позивача щодо не ознайомлення ОСОБА_1 з висновком службового розслідування, відповідач зазначив, що позивач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, тому має бути обізнаний про те, що ознайомлення з висновком службового розслідування здійснюється за письмовим зверненням поліцейського, стосовно якого проводилося службове розслідування, що передбачено пп. 14 п. 2 розділу ІІ Положення про дисциплінарні комісії у Національній поліції України, при цьому відсутність такого звернення позивача свідчить про його байдужість, а не про порушення зі сторони відповідача.

Стосовно тверджень представника позивача щодо не ознайомлення позивача саме з оригіналом наказу, відповідач вказав, що спірним наказом притягнуто до відповідальності 4 особи, який зберігається у канцелярії з матеріалами службового розслідування, при цьому витяг з наказу є автентичним змісту оригіналу наказу який містить зобов`язання оголосити зміст наказу особовому складу та ознайомити осіб, до яких вжито заходів дисциплінарного впливу, що і було здійснено, про що свідчить проставлений особистий підпис позивача. Також відповідач звернув увагу на те, що визначення виду дисциплінарного стягнення є виключною компетенцією особи, якій законом надано право притягувати до дисциплінарної відповідальності, тому твердження представника позивача щодо необхідності послідовного призначення стягнень від менш суворого до більш суворого вважає помилковими.

Відповідач вказав, що позивач перебував на амбулаторному лікуванні з 5 серпня 2022 року в амбулаторії № 2 КЗОС ЦММСД Бахмутської міської ради, однак під час перевірки знаходився у місті Монастирищі Черкаської області, при цьому відстань між м. Бахмут та м. Монастирищі складає 731 км. Тоді як безпосередній керівник віддав йому наказ про заборону виїзду за межі Донецької області без дозволу керівництва. Відповідач наголосив, що відповідно до ч. 3 ст. 4 Дисциплінарного статуту наказ може віддаватися усно, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. З метою реалізації права на захист позивачу під час проведення службового розслідування було надано можливість надати письмові пояснення та докази правомірності своїх дій, однак позивач відмовився від надання пояснень, про що було складено відповідний акт.

Відповідач наполягає на тому, що вчинений дисциплінарний проступок є суттєвим, оскільки він полягає не лише у не виконанні наказу начальника а і у самоусуненні від виконанні службових обов`язків в умовах воєнного стану, коли існує велика потреба у правоохоронних органах, проте позивач разом зі своїм товаришем і надалі продовжують перебувати на лікарняних.

Стосовно витрат на правничу на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. вважає не співмірними зі складністю справи та не доведеними.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 9 січня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі, поновлено строк звернення до суду та вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходить службу в Національній поліції України.

Позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 5 жовтня 2018 року.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 28 липня 2022 року № 327 о/с з 28 липня 2022 року лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора відділу реагування патрульної поліції Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 11 жовтня 2022 року № 458 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Згідно з листками тимчасової непрацездатності, медичними або інформаційними довідками з електронної системи охорони здоров`я, ОСОБА_1 :

- в період з 5 серпня 2022 року по 26 серпня 2022 року («до роботи приступити 27 серпня 2022 року») перебував на амбулаторному лікуванні в амбулаторії № 2 КЗОЗ ЦПМСД Бахмутської міської ради (медична довідка від 5 серпня 2022 року);

- в період з 26 серпня 2022 року по 16 вересня 2022 року позивач перебував на лікуванні в КНП «Монастирищенській багатопрофільній лікарні» Монастирищенської міської ради Черкаської області (інформаційна довідка з електронної системи охорони здоров`я від 26 серпня 2022 року);

- з 16 вересня 2022 року по 07 жовтня 2022 року позивач перебував на лікуванні в КНП «Монастирищенській багатопрофільній лікарні» Монастирищенської міської ради Черкаської області (інформаційна довідка з електронної системи охорони здоров`я від 16 вересня 2022 року);

- з 31 жовтня 2022 року по 14 листопада 2022 року («приступити до служби 15 листопада 2022 року») ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» позивач перебував на амбулаторному лікуванні в ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» (довідка про тимчасову непрацездатність від 31 жовтня 2022 року № 37).

Згідно з довідкою відповідача від 10 січня 2023 року № 69/12/01-2023 відповідно до даних порталу Пенсійного фонду України та обліків управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області позивач в період з 5 серпня 2022 року по 14 листопада 2022 року перебував на лікарняних в наступних медичних установах:

- з 5 серпня 2022 року по 15 серпня 2022 року - комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медичної допомоги м. Бахмута»;

- з 16 серпня 2022 року по 19 серпня 2022 року - комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медичної допомоги м. Бахмута»;

- з 20 серпня 2022 року по 23 серпня 2022 року - комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медичної допомоги м. Бахмута»;

- з 26 серпня 2022 року до 16 вересня 2022 року - комунальне некомерційне підприємство «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області;

- з 17 вересня 2022 року по 07 жовтня 2022 року - комунальне некомерційне підприємство «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області;

- з 8 жовтня 2022 року по 12 жовтня 2022 року код за ЄДРПОУ медичного закладу ОСОБА_2 ;

- з 13 жовтня 2022 року по 17 жовтня 2022 року код за ЄДРПОУ медичного закладу ОСОБА_2 ;

- з 18 жовтня 2022 року по 21 жовтня 2022 року код за ЄДРПОУ медичного закладу ОСОБА_2 .

Згідно з дорученням начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 14 лютого 2019 року № 1413/01/12-2019 «Про забезпечення належного обліку лікарняних» доручено, зокрема начальникам управлінь, самостійних відділів (відділень, секторів) апарату, територіальних відділів, відділень поліції забезпечити дієву систему контролю за перебуванням підпорядкованого особового складу на лікарняних; здійснювати відвідування хворих працівників, які перебувають на лікарняному понад 10 діб, за місцем лікування, про що складати рапорт.

Також дорученням від 11 жовтня 2022 року № 2501/04/55-2022 «Про вжиття додаткових заходів для попередження надзвичайних подій серед особового складу ГУНП в Донецькій області», доручено начальникам управлінь та самостійних відділів (секторів, центрів) апарату Головного управління, територіальних підрозділів поліції, командирам РПОП, БКС Головного управління доручено забезпечити належний контроль за працівниками, які перебувають на лікарняних та у відпустках; в обов`язковому порядку здійснювати перевірки за місцем лікування усіх без винятку працівників підпорядкованих підрозділів; щопонеділка та щоп`ятниці до 15 год. 00 хв. доповідати до УГІ Головного управління про кількість працівників, які перебувають на лікарняному, зазначаючи ПІБ, посаду, звання та режим лікування, вказуючи адресу лікувального закладу.

Так, 3 вересня 2022 року до начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області подано рапорт т.в.о. начальника УПД Головного управління Національної поліції в Донецькій області полковника поліції Олега Неборака про те, що 1 вересня 2022 року в ході перевірки особового складу відділу реагування патрульної поліції Бахмутського РВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області, які перебувають на лікарняному, встановлено, що окремі поліцейські самовільно покинули межі території обслуговування відділу поліції, зокрема ОСОБА_1 з 5 серпня 2022 року знаходився на амбулаторному лікуванні в амбулаторії №2 КЗОЗ ЦПМСД Бахмутської міської ради, однак на час перевірки перебував у м. Монастирище Черкаської області; про свій виїзд керівництву не доповідав.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 7 вересня 2022 року № 946 (зі змінами, що внесені наказами Головного управління від 21 вересня 2022 року № 986 в частині складу дисциплінарної комісії, від 21 вересня 2022 року № 987 про продовження терміну проведення службового розслідування до 5 жовтня 2022 року) за даним фактом призначено службове розслідування, для чого утворено відповідну дисциплінарну комісію.

Під час службового розслідування 21 вересня 2022 року відібрані пояснення безпосереднього керівника ОСОБА_1 , начальника відділу реагування патрульної поліції Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_3 , який пояснив, що з 30 червня 2021 року перебуває на займаній посаді. 1 вересня 2022 року працівниками відділу організації діяльності груп реагування УПД Головного управління Національної поліції в Донецькій області під час перевірки осіб особового складу відділу реагування патрульної поліції Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, які перебували на лікарняному, встановлено факти можливих порушень чинного законодавства окремими працівниками поліції. В його прямому підпорядкуванні перебувають поліцейські відділу реагування патрульної поліції, зокрема ОСОБА_1 , який, можливо, допустив порушення законодавства під час перебування на лікарняному. Про те, що останній на час перевірки перебував за межами медичного закладу, де проходив лікування, йому нічого не відомо, оскільки він особисто йому про це не доповідав, ОСОБА_1 призначений на посаду з 28 липня 2022 року, а з 5 серпня 2022 року до теперішнього часу перебуває на лікарняному. Під час перебування на лікарняному він надсилав йому всі підтверджуючі медичні документи, однак про те, що перебував за межами Донецької області, йому не доповідав. Охарактеризувати ОСОБА_1 не представляється можливим у зв`язку з тим, що він перебував у його підпорядкуванні короткий проміжок часу. Під час спілкування за фактом лікування ОСОБА_1 з його попереднім керівником ОСОБА_4 , останній охарактеризував його з позитивної сторони. Під час знаходження ОСОБА_1 на лікарняному у телефонних розмовах в усній формі йому неодноразово віддавався наказ про заборону виїзду за межі Донецької області без дозволу керівництва.

З метою отримання пояснень, дисциплінарною комісією на телефон ОСОБА_1 надсилалися виклики у месенджері «WhatsApp» щодо надання пояснень 26 вересня 2022 року об 11:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , та 29 вересня 2022 року об 11:00 год.

Також у вказаних викликах повідомлялося про проведення службового розслідування за фактом неповідомлення керівництва відділу поліції про виїзд за межі гарнізону; скан-копії вказаних наказів надіслані йому 22 вересня 2022 року засобами електронної комунікації. У разі неможливості прибуття пропонувалося надати пояснення на бланку, що додається, та надіслати його скан-копію або фото у «WhatsApp» за номером телефону дисциплінарної комісії: НОМЕР_2 .

У відповідь на повідомлення, ОСОБА_1 повідомляв у месенджері «WhatsApp» про знаходження на лікарняному.

29 вересня 2022 року складено акт про відмову надати пояснення, в якому причиною відмови зазначено ч. 4 ст. 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України виїзд до іншого регіону країни.

За результатами проведеного службового розслідування складено висновок службового розслідування від 5 жовтня 2022 року, яким визнано підтвердженим факт порушення законодавства, а саме те, що під час перебування на лікарняному позивач покинув місце розташування медичного закладу, де проходив лікування, та місце проживання без дозволу керівництва, про виїзд за межі області не повідомив свого безпосереднього керівника та керівництво Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області. Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що позивач не тільки не виконав наказ керівництва щодо обов`язкового повідомлення про необхідність виїзду за межі міста та області, а й, фактично, в умовах воєнного стану ввів керівництво в оману щодо свого місцезнаходження. За порушення службової дисципліни, що виразилося у недотриманні вимог пп. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а саме у неповідомленні керівництва щодо місця знаходження, інспектора відділу реагування патрульної поліції Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0125877) визнано таким, що підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність. Зазначений висновок службового розслідування затверджений т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 4 листопада 2022 року № 1147 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області та їх покарання», зокрема за порушення службової дисципліни, що виразилося у недотриманні вимог п. 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», а саме у неповідомленні керівництва щодо місця знаходження, інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (на час проведення службового розслідування обіймав посаду інспектора відділу реагування патрульної поліції Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області) лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0125877) притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність (п. 2 наказу).

14 листопада 2022 року ОСОБА_1 ознайомлено з наказом від 4 листопада 2022 року № 1147, що підтверджується його підписом.

Вважаючи незаконним наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 4 листопада 2022 року № 1147 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області та їх покарання», позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Види відповідальності поліцейських встановлені ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію», згідно з якою у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджений Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, визначено, що цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Відповідно до положень статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2018 року № 893 (далі Порядок ).

Відповідно до п. 1 розд. ІІ Порядку службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з п. 4 розд. ІІ Порядку у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).

Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначено Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2018 року № 893.

Відповідно до п.п. 2, 3 та 5 розд. IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2018 року № 893 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807), поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має інші права, визначені статтею 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з п. 6 розд. IV Порядку повноваження голови та членів дисциплінарної комісії визначаються статтею 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2018 року № 893.

Відповідно до п. 7 розд. V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2018 року № 893, розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

З 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан, який діє і натепер.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 розд. V Дисциплінарного статуту Національної поліції України, який визначає особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану, у період дії воєнного стану службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 27 розд. V Дисциплінарного статуту Національної поліції України, яка регулює питання відібрання пояснень під час проведення службового розслідування у період дії воєнного стану, під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.

За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.

Виклик, який надіслано поштовим зв`язком, вважається таким, що отриманий поліцейським, на четвертий календарний день з дня його відправлення.

Виклик, надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення.

Якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт.

Згідно з ч. 4 ст. 27 розд. V Дисциплінарного статуту якщо від поліцейського, стосовно якого є підтвердні дані про самовільне залишення ним місця несення служби, виїзд до інших регіонів країни чи за кордон, пояснення не відбираються, поліцейський вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Відповідно до п.п. 2, 7 та 9 розд. VI Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2018 року № 893, підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Висновок службового розслідування підписують голова, заступник голови та члени дисциплінарної комісії.

Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.

Згідно з п 1. розд. VII Порядку у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.

Відповідно до ч. ч. 3 - 5 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з ч. ч. 7 - 9 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ст. 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Згідно з ч.ч. 1 - 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Аналогічні положення містяться в п. 2 розд. VII Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893.

Так, підставою для призначення щодо ОСОБА_1 службового розслідування став рапорт посадової особи, що відповідало наведеним вище вимогам законодавства.

При цьому позивач був обізнаний про проведення щодо нього службового розслідування, а також про можливість надати пояснення, проте відмовився від надання пояснень, що підтверджується матеріалами службового розслідування.

Суд погоджується з твердженнями представника відповідача про те, що ОСОБА_1

не проявив волевиявлення щодо ознайомлення з матеріалами службового розслідування та не подав письмову заяву, як це передбачено в пп. 14 п. 2 розд. ІІІ Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, що затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2018 року № 893.

Також матеріалами справи спростовується твердження представника позивача про не ознайомлення позивача з оригіналом спірного наказу, оскільки особистий підпис позивача міститься у відомостях про ознайомлення з цим наказом.

Разом з цим суд зазначає, що згідно з висновками службового розслідування щодо ОСОБА_1 , під час перебування на лікарняному він порушив службову дисципліну, що виразилося у недотриманні вимог пп. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а саме у неповідомленні керівництва щодо місця знаходження, за що його визнано таким, що підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Вказаний висновок став підставою для прийняття щодо позивача оскарженого наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

Частиною 3 ст. 4 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Відповідно до ст. 5 Дисциплінарно статуту Національної поліції України поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Суд зазначає, що в матеріалах службового розслідування відсутня інформація про те, що позивач в період тимчасової непрацездатності був зобов`язаний повідомляти керівництво про своє місцезнаходження. Крім того, протягом спірного періоду позивач у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю був тимчасово звільнений від виконання своїх службових обов`язків та несення служби, що відображено в медичних документах.

При цьому, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведена обставина щодо належного повідомлення позивача про наказ безпосереднього керівника про заборону виїзду за межі Донецької області без дозволу керівництва.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, та винесення оскаржуваного наказу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню шляхом визнання неправомірним та скасування пункту 2 наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області за № 1147 від 4 листопада 2022 року, яким інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0125877) притягнуто до дисциплінарного стягнення в виді попередження про неповну службову відповідність.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями частини 2 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст.134 КАС України).

Частинами 4, 5, 6 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Судовими витратами є лише оплата тих послуг, які надаються адвокатами, що відповідають вимогам ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та здійснюють свою діяльність у організаційних формах, зазначених у ст.ст. 4, 13, 14, 15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Верховний Суд в постанові від 21 січня 2021 року в справі №280/2635/20 звернув увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Як убачається з матеріалів справи, судові витрати складаються з судового збору в сумі 793,92 грн. та витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 грн.

Позивачем до суду надано договір про надання правової допомоги від 29 листопада 2022 року, в якому гонорар адвоката визначений у вигляді фіксованої суми 5000 грн.; ордер та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Як убачається з матеріалів справи, витрати за надану професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. позивачем оплачені, що підтверджується розрахунковою квитанцією від 29 листопада 2022 року.

При цьому, враховуючи складність справи, обсяг наданих послуг адвокатом та заперечення відповідача, суд вважає співмірним розмір витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн., що підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Також, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 793,92 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Таким чином, суд приходить висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь позивача судових витрат у сумі 3793,92 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати пункт 2 наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області за № 1147 від 4 листопада 2022 року, яким інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції Трущіна Павла Миколайовича (0125877) притягнуто до дисциплінарного стягнення в виді попередження про неповну службову відповідність.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Донецькій області (місцезнаходження: пр-т Нахімова, 86, м. Маріуполь, Донецька обл., ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу в сумі 3793,92 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв