Справа № 600/1256/23-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху

17 березня 2023 р. м. Чернівці Справа №600/1256/23-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Григораш В.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та стягнення середнього заробітку за час затримки при розрахунку, -

УСТАНОВИВ:
13.03.2023 до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 з такими позовними вимогами:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення з ОСОБА_1 своєчасного повного розрахунку при звільнені з військової служби;

стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби.

Відповідно ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (ч. 2 ст. 171 КАС України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається, окрім іншого, серія паспорта для фізичних осіб, адреса електронної пошти, проте, в позовній заяві не зазначено вказаної інформації щодо позивача.

Крім того, з урахуванням вказаної статті в позовній заяві зазначається офіційна електронна адреса, однак вказаної інформації не зазначено щодо відповідача.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

В позовних вимогах позивач просить суд стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби.

Суд зазначає, що передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Розрахунок розміру суми відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, має розраховуватись відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Суд зазначає, що в разі добровільного невиконання роботодавцем обов`язку щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, то такі суми стягуються з роботодавця в судовому порядку. При цьому, звертаючись до суду за відновленням порушених прав, позивач у позові має навести розрахунок розміру суми відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, який має розраховуватись відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

В позовних вимогах позивач просить суд стягнути з військової частини НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби.

При цьому, позивач не надав розрахунок та в позові не конкретизує конкретну суму, яку необхідно стягнути на його користь.

При цьому, в позовній заяві позивач посилається на те, що немає можливості подати таку довідку, у зв`язку з обмеженим строком звернення до суду та проходженням військової служби під час мобілізації в воєнний стан за межами Чернівецької області.

Однак доказів проходження військової служби за межами Чернівецької області позивачем до суду не надано.

Частиною 3 ст. 161 КАС України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Судовий збір згідно з ч. 1 ст. 3 Закону № 3674-VI справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В силу абз. 2 п.п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI розмір судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі подання позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено з 01.01.2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 2684 гривні.

Як вбачається із змісту позовної заяви, зміст позовних вимог майновий, оскільки вирішення судом цього спору стосується зобов`язань відповідача, що виражені в грошовому еквіваленті, має очевидний економічний характер, а результат розгляду справи може призвести до зменшення активів відповідача.

Натомість, позивачем у позові зазначено, що він звільняється від сплати судового збору за подання до суду цього позову на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір.

Однак з указаними твердженнями суд не погоджується, виходячи з такого.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Згідно з указаною нормою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільнено учасників бойових дій лише у тих справах, які пов`язані із порушенням їхніх прав, тобто прав як учасника бойових дій.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них регулюються Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (далі Закон №3551-XII).

Частиною другою статті 4 Закону №3551-ХІІ встановлено, що до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені статтею 12 Закону №3551-XII.

Частиною другою статті 22 Закону №3551-XII передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти, чи стосується така справа захисту прав цих осіб, з урахуванням положень статей 12, 22 Закону №3551-XII.

Зазначене відповідає правовій позиції, наведеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17 (провадження №14-730цс19).

Водночас суд зауважує, що серед переліку пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначеного статтею 12 Закону №3551-XII, немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогою, подібною до тієї, з якою позивач звернувся у вказаній справі.

Так, як вбачається з матеріалів позову, позивач оскаржує бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення з ОСОБА_1 своєчасного повного розрахунку при звільнені з військової служби;

Тобто, зі змісту вказаних матеріалів вбачається, що оскаржувана позивачем бездіяльність безпосередньо не пов`язана з наявним у нього статусом учасника бойових дій.

На переконання суду, оскаржувана у цьому позові бездіяльність не зачіпає порядку, обсягу соціальних гарантій позивача чи будь-яким іншим чином стосується його соціального і правового захисту як учасника бойових дій.

Вказане узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19 (провадження №11-795заі19) та у постанові від 06 травня 2020 року у справі №9901/70/20 (провадження №11-128заі20).

При цьому, суд зауважує, що не зазначення позивачем суми, яка, на його думку, має бути виплачена відповідачем як середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, унеможливлює суд здійснити розрахунок точної суми судового збору, який необхідно сплатити за цей позов майнового характеру.

У зв`язку з цим, для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно:

- конкретизувати, шляхом визначення в позовних вимогах суму середнього заробітку (грошове забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку включно, яку просить стягнути з військової частини НОМЕР_1 ;

- надати детальний розрахунок суми середнього заробітку (грошове забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку включно, з наданням підтверджуючих доказів, які використані при його оформленні.

- надати довідку про середньомісячну заробітну плату (грошове забезпечення) за останні два повні календарні місяці служби або докази не можливості її подання;

- надати докази проходження військової служби за межами Чернівецької області;

- надати суду належні та допустимі докази сплати судового збору або інші документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.3 ст. 169 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

При цьому суд роз`яснює, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися не поданою і буде повернута особі, яка її подала, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 122, 123, 169, 241, 243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:
1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк, з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали.

3. Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Григораш