Справа № 480/8078/22
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року Справа № 480/8078/22

Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Воловика С.В., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8078/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач-1, ГУ ПФУ в Рівненській обл.), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач-2, ГУ ПФУ в Сумській обл.), в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 10 жовтня 2022 року № 27 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового ОСОБА_1 період роботи в колгоспі «Рассвет» з 01 вересня 1987 року по 06 серпня 1988 року згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 27 червня 1983 року; період роботи в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Об`єднана вантажно-транспортна компанія» (російською - ООО «Объединенная погрузочно-транспортная компания») з 06 жовтня 2008 року по 03 квітня 2009 року згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 27 червня 1983 року; період роботи в закритому акціонерному товаристві «Соціального та промислового будівництва» (російською - ЗАО «СОЦПРОМСТРОЙ»), в російській федерації, а саме періоду роботи з 01 квітня 2004 року по 31 травня 2004 року - згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 27 червня 1983 року, та з 05 лютого 2010 року по 11 квітня 2016 року, з 30 травня 2016 року по 05 травня 2017 року, з 27 липня 2017 року по 24 листопада 2017 року, з 06 березня 2018 року по 07 серпня 2018 року згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 05 лютого 2010 року; період роботи в закритому акціонерному товаристві «Соціального та промислового будівництва» (російською - ЗАО «СОЦПРОМСТРОЙ»), в російській федерації, а саме періоду роботи з 11 червня 2018 року по 24 листопад 2020 року, з 25 січня 2021 року по 27 січня 2022 року - згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 05 лютого 2010 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 жовтня 2022 року та прийняти рішення з урахуванням висновків суду по суті розгляду справи.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після досягнення пенсійного віку, а саме 03.10.2022, звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком, однак рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 10.10.2022 №27 відмовило в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" через відсутність необхідного страхового стажу 29 років.

Позивач вважає таку відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у призначенні пенсії за віком протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Ухвалою суду від 08.12.2022 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі №480/8078/22, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з позовними вимогами не погодилось, у відзиві на позовну заяву зазначило, що при винесені оскаржуваного рішення діяло у межах та у спосіб, визначений нормами чинного законодавства.

Враховуючи наведені обставини, ГУ Пенсійного фонду України в Рівненській області вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області з позовними вимогами не погодилось, у відзиві на позовну заяву зазначило, що документи, додані до заяви про призначення пенсії не підтверджують сплату страхових внесків до Пенсійного фонду РФ, та не можуть бути враховані при обчисленні страхового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, при визначенні права на призначення пенсії заявнику.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , після досягнення 60-річного віку, 03.10.2022 звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 10.10.2022 №27 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" через відсутність необхідного страхового стажу 29 років.

До страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі з 01.09.1987 по 06.08.1988 згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 27.06.1983, оскільки необхідна довідка про фактично відпрацьовані вихододні роботи в колгоспі та встановлений мінімум; період навчання з 01.09.1989 по 07.05.1992 згідно диплому НОМЕР_3 від 07.05.1992, оскільки період навчання перетинається з періодами роботи з 06.12.1989 по 10.08.1990, з 24.08.1990 по 04.12.1998, зазначеними в трудовій книжці НОМЕР_1 від 27.06.1983. Також не зараховано до страхового стажу періоди роботи в росії з 01.04.2004 по 31.05.2004, з 06.10.2008 по 03.04.2009 згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 27.06.1983 та з 05.02.2010 по 11.04.2016, з 30.05.2016 по 05.05.2017, з 27.07.2017 по 24.11.2017, з 06.03.2018 по 07.05.2018 згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 05.02.2010 та довідки від 24.05.2021 №262, оскільки відсутні дані про підтвердження сплати внесків за періоди роботи з росії, починаючи з 01.04.2004. Дані про сплату страхових внесків підприємством за місцем працевлаштування не є підставою для зарахування страхового стажу, оскільки інформацію по сплаті внесків надає уповноважений орган країни, на території якої здійснювалась трудова діяльність. Додані документи не підтверджують сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації, та не можуть бути враховані при обчисленні страхового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, при визначення права на призначення пенсії заявнику.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з належних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп * Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

У відповідності до ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.92 визначено, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Угоди для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Абзацом 1 пп. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

У відповідності до абз. пп. 3 п. 2.1. Порядку № 22-1, особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 5 до цього Порядку (довідку про заробітну плату для обчислення пенсії).

Пунктом 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

В наданій позивачем трудовій книжці міститься записи про періоди роботи в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Об`єднана вантажно-транспортна компанія» (російською - ООО «Объединенная погрузочно-транспортная компания») з 06 жовтня 2008 року по 03 квітня 2009 року; в закритому акціонерному товаристві «Соціального та промислового будівництва» (російською - ЗАО «СОЦПРОМСТРОЙ»), а саме періоду роботи з 01 квітня 2004 року по 31 травня 2004 року та з 05 лютого 2010 року по 11 квітня 2016 року, з 30 травня 2016 року по 05 травня 2017 року, з 27 липня 2017 року по 24 листопада 2017 року, з 06 березня 2018 року по 07 серпня 2018 року; в закритому акціонерному товаристві «Соціального та промислового будівництва» (російською - ЗАО «СОЦПРОМСТРОЙ»), а саме періоду роботи з 11 червня 2018 року по 24 листопад 2020 року, з 25 січня 2021 року по 27 січня 2022 року.

Для зарахування до страхового стажу роботи позивача до заяви про призначення пенсії також надано довідку про заробітну плату від 24.05.2021 № 262, видані ЗАТ "Соцпромстрой".

У вказаній довідці відображено суми фактичної заробітної плати ОСОБА_1 за період з лютого 2010 по 2018, проте, в цій довідці відсутні відомості про нарахування та виплату страхових внесків.

Як вже зазначалося вище, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Інших доказів про нарахування та сплату сум страхових внесків, позивачем не надано.

Крім того, суд бере до уваги, що з 1 січня 2023 року російська федерація в односторонньому порядку припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення. Тому, на осіб, які працювали в росії після 1 січня 1992 року, не поширюються норми Угоди щодо врахування при призначенні пенсії російського стажу та заробітку.

Щодо зарахування періоду роботи в колгоспі "Рассвет" з 01.09.1987 по 06.08.1988. суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Аналіз вказаної норми вказує, що для зарахування до страхового стажу періоду роботи та членства у колгоспі визначено певні умови та порядок. Так, за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, то враховується час роботи за фактичною тривалістю, якщо ж виконував встановлений мінімум трудової участі або не виконував з поважних причин, то зараховується весь період роботи.

Згідно статті 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

12.08.1993 постановою Кабінету Міністрів України № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637), пунктами 1 та 3 якого передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за № 310 (надалі Основні Положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно з пунктом 6 Основних Положень, всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Відповідно до пункту 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Отож, виходячи з наведеного можна дійти висновку про те, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого взірця, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

У випадку відсутності трудової книжки колгоспника або у разі відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж колгоспника підтверджується довідкою господарства, в якому набуто стаж або довідкою правонаступника. У разі ліквідації господарства колгоспний стаж підтверджується довідками архівних установ.

Відтак, підстав для зарахування періоду роботи позивача в колгоспі з 01.09.1987 по 06.08.1988 відсутні, оскільки в матеріалах справи відсутня як трудова книжка коглоспника, так і довідка про фактично відпрацьовані вихододні роботи в колгоспі та встановлений мінімум.

Щодо зарахування до страхового стажу періоду навчання позивача з 01.09.1989 по 07.05.1992, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закон № 1788 до стажу роботи зараховується також, зокрема, військова служба, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Пунктом 8 Порядку №637 передбачено, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Водночас, позивачем не надано, а судом не встановлено чіткого періоду навчання позивача, матеріали справи не містять доказів з яких можливо встановити дату початку навчання, переривання навчання та закінчення навчання.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність чітких даних (дата, місяць, рік) щодо дати початку, дати переривання та дати продовження навчання, не є формальними неточностями та ставить під сумнів можливість зарахуванням вказаних періодів навчання до страхового стажу позивача шляхом простого виключення з загального періоду навчання періоду проходження військової служби без надання довідок про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки з зазначенням конкретних періодів початку та закінчення навчання (дата, місяць, рік).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідає критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик