Справа № 160/20212/22
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати причини пропуску звернення до суду старшого прапорщика у відставці ОСОБА_1 щодо застосування нечинної правової норми пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" під час обчислення та виплати грошового забезпечення за період з 30.01.2020 року по 02.02.2022 року, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби та інших соціальних виплат - поважними та поновити строк звернення до суду;
- прийняти адміністративний позов до провадження у відповідності до частини 2 статті 26, частини 2 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України;
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування під час обчислення щомісячного грошового забезпечення старшого прапорщика у відставці ОСОБА_1 у період з 30 січня 2020 року по 02.02.2022 року, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2021 і 2022 рік (пропорційно прослуженому часу), грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку (як учаснику бойових дій) у 2020, 2021 та 2022 роках правових норм п. 4 Постанови КМУ №704 у редакції змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", що передбачають використання у якості розрахункової величини для визначення розмірів посадового окладу, окладу за військове звання та похідних від них - додаткових видів грошового забезпечення та премії - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України від 07 грудня 2017 року №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" станом на 01 січня 2018 року у розмірі 1762 грн;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (Код ЄРДПУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) здійснити перерахунок щомісячного грошового забезпечення старшого прапорщика у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) за період з 30 січня 2020 року по 02 лютого 2022 року, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2021 і 2022 рік (пропорційно прослуженому часу), грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку (як учаснику бойових дій) у 2020, 2021 та 2022 роках, передбачених статтею 9, ч. 2 статті 15 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з використанням посадового окладу та окладу за військове звання, розрахованих шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (без застосування мінімальної заробітної плати), встановленого Законами України: від 14 листопада 2019 року № 294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" у розмірі 2102 грн; від 15 грудня 2020 року № 1082-ІХ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" у розмірі 2102 грн; від 02 грудня 2021 року № 1928-ІХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік" у розмірі 2481 грн на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та провести виплати з урахуванням вже здійснених виплат;
-визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових проблем за 2021 рік з урахуванням оновленого грошового забезпечення;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (Код ЄРДПУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) провести обчислення і виплату старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових проблем за 2021 рік з урахуванням оновленого грошового забезпечення;
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації під час обчислення розміру одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (Код ЄРДПУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) провести обчислення і виплату старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням індексації та здійснити виплати з урахуванням раніше проведених виплат;
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невнесення індексації до довідки від 02.05.2022 року №764/ФЕС про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та абзацу восьмому пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 (зі змінами);
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (Код ЄРДПУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) підготувати і надати старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) нову довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та абзацу восьмому пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 (зі змінами) з урахуванням індексації;
- визнати недійсним грошовий атестат від 02.05.2022 року №763/ФЕС, виданий військовою частиною НОМЕР_1 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (Код ЄРДПУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) підготувати і надати старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) новий грошовий атестат з урахуванням оновленого грошового забезпечення;
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо встановлення і виплаті з 01.01.2022 року старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 премії у розмірі 105 відсотків від посадового окладу;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (Код ЄРДПУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) провести перерахунок грошового забезпечення старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) з урахуванням премії у розмірі 217 відсотків від посадового окладу та здійснити виплати з урахуванням раніше проведених виплат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 з 26.12.2018 до 02.02.2022, вважає, що йому неправомірно застосували під час обчислення щомісячного грошового забезпечення у період з 30 січня 2020 року по 02.02.2022 року, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2021 і 2022 рік (пропорційно прослуженому часу), грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку (як учаснику бойових дій) у 2020, 2021 та 2022 роках правові норми п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» у редакції змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", що передбачають використання у якості розрахункової величини для визначення розмірів посадового окладу, окладу за військове звання та похідних від них додаткових видів грошового забезпечення та премії прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України від 07 грудня 2017 року №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" (далі - Закон №2246) станом на 01 січня 2018 року у розмірі 1762 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Роз`яснено відповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.
Так, 21.02.2023 відповідачем на електронну пошту суду надіслано відзив на позовну заяву до якого долучено копію відомості розподілу витрат Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.03.2023 витребувано у Військової частини НОМЕР_1 засвідчені належним чином копії:
- довідки від 02.05.2022 № 764/ФЕС про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії ОСОБА_1 ;
- доказів щодо врахування індексації під час обчислення розміру одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби ОСОБА_1 .
Так, 10.03.2023 від відповідача засобами поштового зв`язку до суду надійшов уточнений відзив на позовну заяву із обґрунтуванням причин пропущення строку на його подання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 визнано поважними причини пропуску строку для подання відзиву на позовну заяву. Поновлено Військовій частині НОМЕР_1 строк для подання відзиву на позовну заяву та прийнято його до розгляду.
У наданому відзиві відповідач зазначив, що на момент виникнення спірних правовідносин пункт 4 постанови КМУ № 704 (в редакції постанови КМУ № 103) визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, відповідно як і здійснювалось нарахування позивачу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня 2018 року. Крім того, пунктом 7 XXIV розділу Наказу МОУ від 07.06.2018 року №260 передбачено що, розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. Так, п.6 Наказу Міністра оборони України від 12.03.2021 року №59 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2021 рік» визначено, що матеріальну допомогу для військовослужбовців для вирішення соціально-побутових питань виплачувати з розміру одного окладу за їх військовими званнями. Таким чином, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань позивачу виплачено в розмірі одного окладу за військовим званням в розмірі 1020 грн (до виплати - 1004,70 грн). З огляду на викладене вважає, що командування військової частини діяло в межах вимог закону, а тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
У наданих відповідях на відзиви позивач підтримав заявлені позовні вимоги. Крім того, зазначив, що жоден з виданих при звільненні документів (грошовий атестат, довідка про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії) не містять інформації щодо виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в сумі 1004,70 грн. Відповідно до вимог п. 6 Наказу Міністра оборони України від 12.03.2021 року №59, з огляду на перенесене ендопротезування, пов`язане із проходженням військової служби, позивач має право на виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного грошового забезпечення.
На виконання ухвали суду від 02.03.2023 відповідачем надано витребувані докази.
Згідно з ч. 1 ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 20.10.1988 по 15.04.2015 та з 26.12.2018 по 02.02.2022 проходила військову службу в Збройних Силах України.
Так, 26.12.2018 між Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 та позивачем укладено Контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на три роки.
Наказом № 349 від 26.12.2018 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) позивача зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення.
Відповідно до наказу № 24 від 02.02.2022 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) позивача з 02.02.2022 виключено зі списків особового складу частини та з 03.02.2022 з усіх видів забезпечення. Направлено для постановки на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Також наказом зобов`язано, відповідно до наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, рішення Міністра оборони України, викладеного в телеграмі від 14.01.2020 № 248/291, виплатити грошову допомогу у разі звільнення з військової служби за станом здоров`я в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 3 повних прослужених календарних роки служби.
Згідно з пунктом 3 розділу 31 (порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та деяким іншим особам) затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 виплатити грошову компенсацію за всі 56 днів додаткової відпустки (як учаснику бойових дій) за 2019-2022 роки.
Крім того, в атестаті зазначено, що грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік отримав, матеріальну допомогу за 2022 рік та одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту не отримував.
З метою забезпечення свого права на отримання належного грошового забезпечення у період з 30.01.2020 року по 02.02.2022 року, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби та інших соціальних виплат позивач 18.08.2022 звернувся до відповідача з відповідною заявою.
Відправка рекомендованого листа підтверджується фіскальним чеком від 18.08.2022 року (Додаток 15), а отримання листа від 18.08.2022 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Лист отримала за довіреністю військової частини НОМЕР_1 - Ясинська.
У подальшому 20.10.2022 позивач звернувся із листом до Міністерства оборони України.
Відомості про надані відповіді на вказані звернення у матеріалах справи відсутні.
Не отримавши відповіді і вважаючи дії відповідача незаконними і такими, що звужують її право на отримання грошового забезпечення та інших соціальних виплат у встановленому чинним законодавством України розмірі позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
За приписами частини першої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 (далі - Постанова №704), яка набрала чинності 01.03.2018, встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 4 Постанови №704 (в редакції, чинній до 24.02.2018) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
При цьому, Додатки 1 та 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. У зазначених примітках наведена, зокрема, інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.
В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 (яка набрала чинності 24.02.2018) до Постанови №704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 викладено у новій редакції: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".
Проте, зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не був приведений у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж постанови.
Згідно з Постановою №704, в редакції Постанови №103, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18, визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яким, зокрема, в пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" були внесені зміни.
Отже, зміни до пункту 4 постанови № 704, внесені пунктом 6 постанови № 103, з 29.01.2020 року не підлягають застосуванню.
Таким чином, відповідно до редакції пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до внесення змін, та вимог пункту 1 Приміток Додатку 1 та пункту Примітки Додатку 14 до Постанови №704 розміри посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями з 29.01.2020 мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.
Разом з цим, слід зазначити, що з 29.01.2020 знову почало діяти правило двох розрахункових величин обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме: 1) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року; 2) 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, в тому випадку, коли у календарному році, в якому застосовується відповідна норма зазначеного підзаконного нормативно-правового акту, 50% мінімальної заробітної плати перевищують прожитковий мінімум, тобто мінімальна заробітна плата стає розрахунковою величиною для обрахунку посадових окладів.
Проте, згідно з пунктом 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.
Аналогічні правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 по справі №240/4946/18, постанові Верховного Суду від 18.02.2021 у справі №200/3775/20-а, постанові Верховного Суду від 11.02.2021 у справі №200/3757/20-а.
Відтак, під час розв`язання колізії між нормами пункту 3 розділу ІІ Закону №1774-VІІІ та пунктом 4 Постанови №704 у редакції до внесення змін постановою КМУ від 21.02.2018 №103 перевагу належить віддати положенням закону як акту права вищої юридичної сили.
Постанова КМУ №704 є підзаконним нормативно-правовим актом. Юридична сила закону як джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України. Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади. Пунктом 3 частини першої статті 85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України. Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Відтак, вказаний пункт 4 Постанови №704 в частині обрахунку розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням суперечить нормам розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1774-VIII та не підлягає застосуванню.

Крім того, п.п. 9, 10 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1774-VIII визначено, що до приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом вони застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, забезпечити перегляд та приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Водночас, з 29.01.2020 року була відновлена дія такої величини обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімумом для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року на відміну від попереднього правила обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімумом для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2018 року.

Таким чином, з 29.01.2020 року такі складові грошового забезпечення військовослужбовця як оклад за посадою та оклад за військовим званням зросли у зв`язку із необхідністю їх обрахування, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, тобто в даному випадку станом на 01.01.2020, 01.01.2022 та 01.01.2022, а не на 01.01.2018.

За таких обставин, з урахуванням положень пункту 3 розділу II Закону №1774-VІІІ та пункту 4 Постанови №704 з 29.01.2020 року, а саме: з дня набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18, виникли правові підстави розрахунку розміру посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт (однак без урахування показників мінімальної заробітної плати).

До того ж, до такого висновку суд дійшов з урахування правової позиції, викладеної Верховним Судом у подібних правовідносинах у справі №440/6017/21 (постанова від 02.08.2022), де Верховний Суд дійшов таких висновків:

«(1) з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;

(2) через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом № 1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

(3) встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.»

Суд наголошує, що відповідачем у наданому відзиві факт проведення обчислення грошового забезпечення позивача виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, підтверджено.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування під час обчислення щомісячного грошового забезпечення старшого прапорщика у відставці ОСОБА_1 у період з 30.01.2020 по 02.02.2022, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2021 і 2022 рік (пропорційно прослуженому часу), грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку (як учаснику бойових дій) у 2020, 2021 та 2022 роках виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, є протиправними, а відповідні позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо невиплати матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1, 7, 9 розділу XXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі Порядок № 260), військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Відповідно до п. 6 наказу Міністра оборони України від 12.03.2021 №59 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2021 рік», матеріальну допомогу військовослужбовцям для вирішення соціально - побутових питань виплачувати з розміру одного окладу за їх військовими званнями.

Виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям для вирішення соціально-побутових питань (далі - матеріальна допомога) у розмірі місячного грошового забезпечення здійснювати виключно за наявності таких підстав:

- смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків;

- порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія); захворювання на туберкульоз, В1Л/СНІД, вірусний гепатит В, С; безперервне перебування на реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (сумарно більше 30 днів поспіль) внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної системи, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, проти рецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів, які пов`язані з виконанням завдань в районі проведення операції Об`єднаних сил.

Відповідно до долучених до відзиву відомостей розподілу витрат ДП Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 виплачено матеріальну допомогу за 2021 рік у розмірі 1004,70 грн. Відповідач у наданому до суду відзиві підтверджує виплату такої допомоги в розмірі одного окладу за військовим званням позивача.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що у 2021 році вона зверталась до відповідача щодо отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у зв`язку з настанням інвалідності та відповідні документи разом з рапортом були надані на розгляд відповідачу.

Так, позивачем зазначено, що 20.03.2021 їй проведено операцію, пов`язану з тотальним безцементним ендопротезуванням лівого кульшового суглобу (20.03.2021) та за висновком Військово-лікарської комісії (свідоцтво про хворобу № 2077) визначено, що "Захворювання ТАК пов`язані з проходження військової служби. На підставі статей 61-а, 61-б, 61-в графи ІІ Розкладу хвороб непридатна до військової служби з виключенням з військового обліку".

Позивач зазначає, що відповідач відмовив у частковій компенсації витрат на операцію за рахунок виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та відповідні документи разом з рапортом були надані на розгляд відповідачу.

Разом з цим, суд зазначає, що докази звернення до відповідача щодо такої виплати, а також відмови останнього у її здійсненні до суду не надано.

Судом встановлено, що, відповідно до долученого свідоцтва про хворобу № 2077, тотальне безцементне ендопротезування лівого кульшового суглобу здійснено 20.03.2021, вказане захворювання пов`язано із захистом Батьківщини та, відповідно до даних обстеження, в цей період з 09.03.2021 по 07.04.2021 позивач перебувала на лікуванні.

З огляду на викладене суд наголошує, що відповідач повинен бути обізнаним про діагноз позивача, оскільки після перебування позивача на лікарняному, відповідач отримав від позивача листок непрацездатності, в якому зазначено діагноз позивача.

До того, ж про наявний у позивача діагноз також зазначено ВЛК у свідоцтві про хворобу, яким позивача визначено непридатним до військової служби.

Таким чином, суд дійшов висновку, що, відповідно до положень п. 6 наказу Міністра оборони України від 12.03.2021 №59, позивач мав право на виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення.

Разом з цим, з огляду на встановлене вище порушення відповідачем обчислення грошового забезпечення у 2021 році виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, позивач має право на обчислення матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення з урахуванням оновленого грошового забезпечення.

Щодо обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні без врахування індексації, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Статтею 2 вказаного Закону визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

У частині п`ятій статті 2 зазначеного Закону вказано, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно зі статтею 4 цього Закону, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року 101 відсоток).

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з частинами першою та другою статті 5 вказаного Закону підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

З метою реалізації цих положень Кабінет Міністрів України постановою від 17 липня 2003 року №1078 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі Порядок).

Згідно з пунктом 11 вказаного Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року 101 відсоток).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року №491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 4 Порядку визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У разі коли особа працює неповний робочий час, сума індексації визначається з розрахунку повного робочого часу, а виплачується пропорційно відпрацьованому часу.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 8 пункту 4 Порядку).

Відповідно до пункту 6 Порядку, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Конституційний Суд України в рішенні від 15 жовтня 2013 року у справі №9-рп/2013 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначив, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

На підставі системного аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

Вказані правові висновки також відповідають правовим позиціям Верховного Суду, викладеним в постановах від 05.02.2020 року у справі №825/565/17, від 20.11.2019 року у справі № 620/1892/19, що враховується судом, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Суд наголошує, що індексація грошового забезпечення має систематичний характер та повинна бути врахована при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненні.

Аналогічний правовий висновок щодо систематичного характеру індексації грошового забезпечення та включення індексації, зокрема, до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовця, викладена у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №240/10130/19.

На думку позивача, відповідач не врахував індексацію під час визначення розміру одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.

Разом з тим, суд, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, а також надані на вимогу суду відповідачем, зазначає наступне.

Відповідно до довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії № 764/ФЕС від 02.05.2022, грошове забезпечення позивача складалось з основного грошового забезпечення: посадовий оклад 3080,00 грн, оклад за військове звання 1020,00 грн; щомісячні додаткові види грошового забезпечення надбавка за вислугу років 2050,00 грн, надбавка за особливості проходження служби 3997,50 грн, премія 3234,00 грн.

Інформація щодо проведених виплат позивачу індексації грошового забезпечення у даній довідці відсутня.

Однак, на вимогу суду відповідачем надано картку особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 № 1588/ФЕС від 07.03.2023, відповідно до якої, у лютому та листопаді 2022 року позивачу нараховано одноразову грошову допомогу в розмірі 20072,25 грн та 5174,40 грн відповідно (загальна сума 25246,65 грн). Також з цієї картки вбачається, що у січні та лютому 2022 року позивачу нараховано поточну індексацію.

Разом з тим, доказів врахування сум індексації при обчисленні одноразової грошової допомоги відповідачем до суду не надано, доводів стосовно врахування/неврахування індексації при обчисленні одноразової грошової допомоги у відзиві не наведено, а також пояснень щодо складових виплаченої позивачу суми одноразової грошової допомоги не надано.

Тому, врахування відповідачем індексації при обчисленні суми одноразової грошової допомоги у разі звільнення наявними в матеріалах справи доказами не підтверджено, та відповідачем не доведено.

З огляду на викладене, суд зазначає, що вимоги позивача щодо визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації під час обчислення розміру одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби та зобов`язання провести обчислення і виплату позивачу одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби з урахуванням індексації та здійснення виплати з урахуванням раніше проведених виплат підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про невнесення індексації до довідки від 02.05.2022 №764/ФЕС до складу грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, індексації грошового забезпечення, суд виходить з того, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція застосована у постанові Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 03.04.2019 (справа №638/9697/17), від 30.09.2019 (справа №750/9785/16-а), від 20.11.2019 у справі №522/11257/16-а, від 09.11.2020 (справа №552/1092/17).

Враховуючи викладене, позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо невнесення індексації до довідки від 02.05.2022 року №764/ФЕС про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та абзацу восьмому пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 (зі змінами) та зобов`язання підготувати та надати таку довідку з урахуванням індексації підлягають задоволенню.

Щодо грошового атестату суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 Порядку №260, підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є, зокрема, грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

З матеріалів справи вбачається, що позивачу 02.05.2022 видано грошовий атестат № 763/ФЕС від 02.05.2022.

Однак, з огляду на встановлені судом обставини щодо протиправного обчислення грошового забезпечення позивача у 2020, 2021 та 2022 роках, що призвело до визначення помилкових показників, які вказано в грошовому атестаті № 763/ФЕС від 02.05.2022, останній є протиправним. З метою відновлення порушеного права позивача на отримання грошового атестату з належним розміром грошового забезпечення та інших виплат, що належать при звільненні, суд зазначає, що позовні вимоги про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 видати новий грошовий атестат, з урахуванням оновленого грошового забезпечення, підлягають задоволенню.

Щодо встановлення та виплати премії у розмірі 105 % від посадового окладу, суд виходить з наступного.

Пунктом 2 Постанови № 704, установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 5 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, зокрема, здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків (для військовослужбовців розвідувальних органів - не менш як 30 відсотків) посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Відповідно до розділу XVІ Порядку № 260, командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

Виплата щомісячної премії здійснюється із дня вступу до виконання обов`язків за посадами і до дня звільнення від виконання обов`язків за посадами, у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадами.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та з метою належного соціального захисту військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту Міністерство оборони України наказом від 01 квітня 2022 року №98, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.04.2022 за №382/37718, Розділ I Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197, доповнено новим пунктом 17 такого змісту: На період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Таким чином, згідно з вказаною нормою, грошове забезпечення може встановлюватись окремим рішенням Міністра оборони України на період дії воєнного стану, тобто тимчасово.

Так, пунктом 2 телеграми Міністра оборони України від 04 березня 2022 року №248/1210, яка є відомчим, внутрішнім документом, який носить тимчасовий характер, визначено встановити з 1 лютого 2022 року іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців Сил спеціальних операцій Збройних Сил України) щомісячну премію - у розмірах згідно з додатком 1 до цієї телеграми.

Відповідно до вказаного додатку, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом (призовом) на посадах рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу (крім військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом (призовом) у військових частинах, підпорядкованих Командуванню Сил спеціальних операцій, Командуванню Десантно-штурмових військ, Командуванню морської піхоти Військово-Морських Сил, в екіпажах надводних кораблів (суден, катерів), які перебувають у строю (в ремонті), в управліннях груп, ланок, загонів, дивізіонів, бригад та центрів, до складу яких входять кораблі, морські судна, самохідні рейдові судна або катери, які постійно розміщені на кораблях (суднах, катерах) та у військових частинах А0952, НОМЕР_4 , А1420-А, А1420-Б, А1420-М, А1556, А1778, А1927, НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ) з 1 лютого 2022 року встановлено розмір щомісячної премії з вислугою років понад один рік за відповідним тарифним розрядом 8 (даний розряд має позивач у справі) 217%.

Як встановлено судом, відповідно до грошового атестату № 763/ФЕС від 02.05.2022, премія позивача до 02.02.2022 визначена 105%.

Суд наголошує, що позивача звільнено зі служби в Збройних Силах України 02.02.2022, проте, грошовий атестат складено 02.05.2022, а виплату всіх сум, які належали позивачу при звільненні здійснено в лютому, серпні та листопаді 2022 року (підтверджується карткою особового рахунку позивача та копіями платежів).

Крім того, телеграмою вказані розміри премій встановлено з 01.02.2022 коли позивач ще перебував у складі Збройних Сил України та станом на дату складення грошового атестату відповідач був обізнаний про встановлення відповідних розмірів премії, проте, протиправно не врахував їх.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що премія у розмірі 217 % належить позивачу тільки за лютий 2022 року, тому дії військової частини НОМЕР_1 щодо встановлення і виплати позивачу премії у розмірі 105 відсотків від посадового окладу за лютий 2022 є протиправними, а позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача провести перерахунок грошового забезпечення з урахуванням премії у розмірі 217 відсотків від посадового окладу та здійснити виплати з урахуванням раніше проведених виплат підлягають частковому задоволенню, адже у січні 2022 позивачу правомірно нарахована премія у розмірі 105 % від посадового окладу.

Частиною 2 ст. 2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Однак, в даній справі відповідачем не доведено правомірності своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позову.

Враховуючи, що при поданні даного позову, позивачем судовий збір не сплачувався, розподіл судового збору не здійснюється.

Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування під час обчислення щомісячного грошового забезпечення старшого прапорщика у відставці ОСОБА_1 у період з 30 січня 2020 року по 02.02.2022 року одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2021 і 2022 рік (пропорційно прослуженому часу), грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку (як учаснику бойових дій) у 2020, 2021 та 2022 роках правових норм п. 4 Постанови КМУ №704 у редакції змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", що передбачають використання у якості розрахункової величини для визначення розмірів посадового окладу, окладу за військове звання та похідних від них - додаткових видів грошового забезпечення та премії - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" станом на 01 січня 2018 року у розмірі 1762 грн.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄРДПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) здійснити перерахунок щомісячного грошового забезпечення старшого прапорщика у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) за період з 30 січня 2020 року по 02 лютого 2022 року, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2021 і 2022 рік (пропорційно прослуженому часу), грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку (як учаснику бойових дій) у 2020, 2021 та 2022 роках, передбачених статтею 9, ч. 2 статті 15 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з використанням посадового окладу та окладу за військове звання, розрахованих шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (без застосування мінімальної заробітної плати), встановленого на 1 січня 2020, 2021, 2022 років на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, та деяких інших осіб" та провести виплати з урахуванням вже здійснених виплат.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік у розмірі місячного грошового забезпечення з урахуванням оновленого грошового забезпечення.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄРДПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) провести обчислення і виплату старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік у розмірі місячного грошового забезпечення з урахуванням оновленого грошового забезпечення.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації під час обчислення розміру одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄРДПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) провести обчислення виплату старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) одноразової грошової допомоги у разі звільнення військової служби з урахуванням індексації та здійснити виплати з урахування раніше проведених виплат.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невнесення індексації до довідки від 02.05.2022 року №764/ФЕС про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та абзацу восьмому пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 (зі змінами).

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄРДПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) підготувати і надати старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) нову довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та абзацу восьмому пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 (зі змінами) з урахуванням індексації.

Визнати протиправним та скасувати грошовий атестат від 02.05.2022 №763/ФЕС виданий старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_1 .

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄРДПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) підготувати і надати старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) новий грошовий атестат з урахуванням оновленого грошового забезпечення, на підставі висновків, викладених у мотивувальній частині даного рішення.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо встановлення і виплати з 01.02.2022 старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 премії у розмірі 105 відсотків від посадового окладу.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄРДПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) провести з 01.02.2022 перерахунок грошового забезпечення старшому прапорщику у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) з урахуванням премії у розмірі 217 відсотків від посадового окладу та здійснити виплати з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 20 березня 2023 року.

Суддя Н.Є. Калугіна