Справа № 200/17994/21
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року Справа№200/17994/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В:

07 грудня 2021 року (згідно з відбитком поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про:

визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 23 жовтня 2021 року № 88 щодо відмови у призначенні позивачеві пенсії за віком;

зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 19 жовтня 2021 року із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи: з 03 квітня 1980 року по 02 вересня 1980 року; з 14 серпня 1989 року по 01 квітня 1992 року; 01 червня 2014 року по 11 лютого 2015 року.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що не всі недоліки записів трудової книжки можуть бути підставою для незарахування стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність оформлення записів трудової книжки.

Позивач також зазначає, що обов`язок сплати єдиного внеску покладено на роботодавця, позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому він працював, а тому відмова відповідача щодо включення до пільгового стажу періоду, за який не сплачувався єдиний внесок, є протиправною.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Після усунення недоліків ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

12 жовтня 2022 року представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в позові з підстав, наведених в оскаржуваному рішенні.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання про залучення до участі в справі в якості співвідповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Суд не приймає до уваги відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, оскільки останній не є учасником справи.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

17 березня 2021 року ОСОБА_1 через вебпортал Пенсійного фонду України звернувся із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24 березня 2021 року № 118 позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки у трудовій книжці, військовому квитку та дипломах по батькові заявника не збігається з по батькові у паспорті на російській мові.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 вересня 2021 року у справі № 219/5364/21 встановлено факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , військовий квиток серії НОМЕР_2 , диплом серії НОМЕР_3 , диплом серії НОМЕР_4 дійсно належать заявнику - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19 жовтня 2021 року ОСОБА_1 через вебпортал Пенсійного фонду України повторно звернувся із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 23 жовтня 2021 року № 88 позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за віком.

Рішенням встановлено, що страховий стаж складає 26 років 10 місяців 19 днів (при необхідному не менше 28 років).

Відповідачем не зараховано до стразового стажу позивача період з 03 квітня 1980 року по 02 вересня 1980 року, оскільки в записі про звільнення відсутній підпис відповідальної особи; період з 14 серпня 1989 року по 01 квітня 1992 року, оскільки печатка, якою завірено запис про звільнення, не придатна до читання.

Окрім вказаних періодів, позивачем визначено також спірним період з 01 червня 2014 року по 11 лютого 2015 року. Із відомостей форми ОК-5 суд вбачає, що цей період не зараховано до страхового стажу особи, оскільки відсутня сплата страхових внесків підприємством.

Даними форми РС-право підтверджується незарахування спірних періодів до страхового стажу позивача.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до абзаців 1, 2, 6 частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час звернення із заявою про призначення пенсії за віком, а саме станом на 19 жовтня 2021 року, досягнув 60 років, що є достатнім за віковим критерієм для призначення пенсії за віком на умовах, визначених частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Спірним є питання наявності необхідного страхового стажу.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. […].

Відповідно до абзацу 3 пункту 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інструкція № 58), записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або

печаткою відділу кадрів (абзац 1 пункту 4.2 Інструкції № 58).

Записом № 1 трудової книжки серії НОМЕР_5 від 17 квітня 1980 року встановлено, що 03 квітня 1980 року позивача прийнято техніком-метеорологом групи спостерігачів про інституті Південно-Східної гідрометобсерваторії Саратов; записом № 2 02 вересня 1980 року - звільнено у зв`язку з призивом на військову службу.

Ці записи охоплюють спірний період з 03 квітня 1980 року по 02 вересня 1980 року.

Запис про звільнення, у тому числі через погану якість наданої суду копії трудової книжки, не дозволяє встановити підпису відповідальної особи.

Записом № 9 трудової книжки встановлено, що 14 серпня 1989 року позивача прийнято до Горлівського прод. ВРП п/о «Артемвугілля» на посаду в.о. завідуючого підприємства комбінату харчування маш заводу; записом № 10 03 жовтня 1989 року переведено завідуючим виробництвом їдальні 59 ; записом № 11 01 квітня 1992 року звільнено за переведенням.

Ці записи охоплюють спірний період з 14 серпня 1989 року по 01 квітня 1992 року.

Враховуючи, що за даними форми РС-право до страхового стажу зараховано наступний період з 01 квітня 1992 року, то з метою уникнення подвоєння стажу слід вважати вірним спірний період з 14 серпня 1989 року по 31 березня 1992 року.

Запис про звільнення, у тому числі через погану якість наданої суду копії трудової книжки, не дозволяє встановити завірення його печаткою підприємства.

Таким чином, відповідачем зроблено правильні висновки щодо порушення порядку ведення трудових книжок.

Разом з цим, вказані записи трудової книжки виконано акуратно і послідовно із зазначенням дат прийому та звільнення з роботи, номерів наказів та дат їх видачі, а тому достовірність цих записів сумнівів не викликає.

Враховуючи, що відповідальним за заповнення трудової книжки є підприємство роботодавець, позивач не може бути позбавлений права на пенсію з формальних підстав, а виявлені недоліки не можуть вважатися достатньою підставою для відмови позивачеві у зарахуванні цих періодів на підставі трудової книжки, оскільки вина позивача в тому, що трудова книжка заповнена роботодавцем із порушенням встановленого порядку, відсутня.

За правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 754/14898/15-а, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Отже, періоди роботи з 03 квітня 1980 року по 02 вересня 1980 року; з 14 серпня 1989 року по 31 березня 1992 року підлягають зарахуванню до страхового стажу на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_5 від 17 квітня 1980 року.

Щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01 червня 2014 року по 11 лютого 2015 року суд зазначає наступне.

Статтею 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII передбачено забезпечення реалізації прав осіб, які проживають на тимчасово окупованій території, на пенсійне забезпечення.

Відповідно до частини першої цієї статті для громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території, реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, […] здійснюється відповідно до законодавства України.

Законодавством України запроваджено механізм, який дозволяє перереєструвати суб`єктів господарювання із території, де органи української влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в інші регіони України та відповідно сплачувати податки, збори, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Тому предметом спору є не підтвердження/непідвердження документами стажу роботи, а питання відсутності/наявності у позивача права на зарахування періоду роботи на підприємстві, яке не перереєстровано на території, підконтрольній Україні, до страхового (пільгового) стажу.

За приписами абзацу 1 частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За змістом абзацу 7 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Записом № 20 трудової книжки встановлено, що 01 січня 2005 року позивача прийнято кухарем до Горлівського будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів з геріатричним відділенням міста Горлівки; записом № 21 01 квітня 2005 року переведено на посталу шеф-кухаря; записом № 22 11 лютого 2015 року звільнено за власним бажанням.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Стаціонарна соціально-медична установа «Будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів з геріатричним відділенням (м. Горлівка)» під кодом 33174610 числиться в реєстрі за адресою в місті Горлівка, тобто на території, де органи української влади тимчасово не здійснюють свої повноваження; докази реєстрації змін місцезнаходження товариства на підконтрольну територію відсутні в матеріалах справи.

Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) не містять інформацію щодо нарахування роботодавцем заробітної плати за червень - грудень 2014 року, 2015 рік;

не містять інформацію щодо сплати страхових внесків за весь період з 01 червня 2014 року по 11 лютого 2015.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивач, продовжуючи працювати на підприємстві, яке не перереєстровано на території, підконтрольній Україні, вибув з системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування України; за цих обставин суд вважає за доцільне страховий стаж обчислювати за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Тому відповідачем вірно відмовлено у зарахуванні вказаного періоду.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2019 року у справі № 242/5448/16-а та інших подібних, оскільки вони стосувались підприємств з місцезнаходженням на підконтрольній українській владі території.

З огляду на вказане позовні вимоги підлягаю задоволенню в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 23 жовтня 2021 року № 88 щодо відмови у призначенні позивачеві пенсії за віком; зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 19 жовтня 2021 року із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи: з 03 квітня 1980 року по 02 вересня 1980 року; з 14 серпня 1989 року по 31 березня 1992 року. В іншій частині позову слід відмовити.

Відповідно до речення 1 частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на це сума судового збору покладається на сторін пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 263, 295, пунктом 3 розділу «Прикінцеві положення» КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 23 жовтня 2021 року № 88 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, місцезнаходження: вул. Соборна, буд. 7А, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії за віком від 19 жовтня 2021 року із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи: з 03 квітня 1980 року по 02 вересня 1980 року; з 14 серпня 1989 року по 31 березня 1992 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, місцезнаходження: вул. Соборна, буд. 7А, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 700 (сімсот) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо через суд апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17 березня 2023 року.

Суддя Ю.М. Льговська