Справа № 480/187/23
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2023 року Справа № 480/187/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/187/23 за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі по тексту - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними дії Адміністрації державної прикордонної служби України щодо відмови в оформленні та направленні необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби»;
- зобов`язати Адміністрацію державної прикордонної служби України оформити та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено строк відповідачам для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідачів, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачам заперечення. Крім того даною ухвалою було витребувано у ОСОБА_1 додаткові пояснення щодо наявності пільгового стажу, із зазначенням строку та періоду проходження військової служби, який підлягає обчисленню на пільгових умовах, та посад, період перебування на яких може бути зарахований на пільгових умовах, а також належним чином завірену копію наказу щодо звільнення з військової служби.
Позивачем було надано суду додаткові пояснення, в яких, окрім іншого зазначено про неможливість надати копію наказу щодо звільнення з військової служби, оскільки у зв"язку з повномаштабним вторгненням з боку РФ. Особові справи, що зберігалися у ІНФОРМАЦІЯ_2 було знищено. Щодо періодів служби, що дають право на пільгове зарахування вислуги років, позивач зазначив, що в послужному списку мається аркуш з переліком посад, періодів служби та наказів на підставі яких календарна вислуга зараховується в пільговому обчисленні з розрахунку один рік за один рік і шість місяців. Такими періодами є служба у В/ч НОМЕР_1 з 30.03.1999 року по 19.09.2012 року. Тобто, на думку позивача, 13 років 05 місяців 19 днів календарної вислуги мають зараховуватися за 20 років 03 місяці 13 днів у пільговому обчисленні. До цієї вислуги слід додати календарну вислугу з 16.06.1992 року по 18 січня 1994 року та з 24.03.1997 року по 09.08.1997 року яка обчислюється без пільгового зарахування (а.с. 28-29).
Також на виконання вимог суду представником Адміністрації Державної прикордонної служби України було надано суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зокрема, зазначивши, що позивача звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення 19 вересня 2012 року. Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19 вересня 2012 року № 482-ОС вислуги років у старшого сержанта ОСОБА_1 станом на 19 вересня 2012 року (остаточна дата закінчення проходження військової служби) на призначення пенсії не має. У зв`язку з тим, що у календарному обчисленні вислуга років позивача становить лише 15 років 05 місяців 06 днів, така вислуга років є недостатньою для призначення йому пенсії за вислугу років, встановленою пунктом «а» ст. 12 Закону № 2262-XII, тобто позивач не набув права на пенсію за вислугу років. Крім того зазначив, що вказана у позовній заяві орієнтовна сума витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 2573,60 грн. є неспівмірною, необгрунтованою і завищеною (а.с. 31-34).
В подальшому позивачем було надано додаткові пояснення, в яких не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву (а.с. 39-43).
З метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного дослідження обставин справи, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду витребувано в Адміністрації Державної прикордонної служби України додаткові докази, а саме, належним чином завірені копії наказів ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.08.2012 № 438-ОС та від 19.09.2012 року № 482-ОС.
На виконання вимог, суду представником відповідача надано суду витребувані докази (а.с. 48-49).
Також ухвалою Сумського окружного адміністративного суду було витребувано в Адміністрації Державної прикордонної служби України розрахунок вислуги років ОСОБА_1 на день звільнення з військової служби, в календарному та пільговому обчисленні.
На виконання вимог суду, через систему "Електронний суд" представником надано суду заяву, в якій, зокрема, зазначено, що запитувані судом документи на старшого сержанта ОСОБА_1 можуть бути відпрацьовані виключно на підставі послужного списку та матеріалів його особової справи, яка надіслана на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 за супровідним листом від 28.09.2012 № 10/8226. Оскільки ОСОБА_1 не проходив військову службу в Адміністрації Держприкордонслужби, а особова справа знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_4 , в Адміністрації Держприкордонслужби відсутня витребувана судом інформація (а.с. 55-56).
Також ухвалою Сумського окружного адміністративного суду було витребувано в Адміністрації Державної прикордонної служби України належним чином завірену копію довідки Міністерства оборони України ІНФОРМАЦІЯ_5 від 03.06.2020 року № 85.
На виконання вимог суду, представником відповідача надано суду витребувані докази (а.с. 66).
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.08.2012 року № 438-ОС старшого сержанта ОСОБА_1 , молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії - водія 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_6 " II категорії (тип Б) імені ОСОБА_2 , звільнено у запас Збройних Сил України за пунктом "и" частини 6 статті 26 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", - з 19 вересня 2012 року, без права носіння військової форми одягу (а.с. 48).
Згідно витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19.08.2012 року № 482-ОС старшого сержанта ОСОБА_1 , молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії - водія 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_6 " II категорії (тип Б) імені ОСОБА_2 , звільненого у запас Збройних Сил України за пунктом "и частини 6 статті 26 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", - з 19 вересня 2012 року виключено із списків особового складу загону та всіх видів забезпечення (а.с. 49). При цьому в даному наказі зазначено, що вислуги років на пенсію позивач не має.
Позивач звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України із заявою від 01.11.2022 року, в якій просив оформити та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», із зарахуванням до вислуги років для перерахунку пенсії з урахуванням часу проходження служби на умовах, що дають право для пільгового обчислення вислуги (а.с. 14-16).
Не погодившись із такими діями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
В силу положень пункт "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж", "з" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше.
В свою чергу згідно статті 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393, яка визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.
Отже, в даному випадку суд керується постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393, в редакції до внесення в неї змін Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119, оскільки позивача було звільнено з військової служби у 2012 року, а отже фактично, за умови наявності необхідного стажу, право на пенсію він набув би у 2012 році.
Водночас Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2021 року у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону N 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон N2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18.
Окрім цього, у зазначеній постанові Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформувала такі правові висновки: "В цілях Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.
Таким чином, для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.
В той же час, згідно з пунктами 1 розділу І Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з інших соціальних питань, затвердженої Міністерством внутрішніх справ України від 17.09.2018 № 760 (далі - Інструкція № 760), ця інструкція визначає процедуру організації в Міністерстві внутрішніх справ України, центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України (Національна поліція України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі - ЦОВВ)), та Національній гвардії України роботи, зокрема, з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Згідно з абзацом 4 пункту 3 розділу І Інструкція № 760, у цій Інструкції терміни вживаються в таких значеннях: уповноважені структурні підрозділи - визначені МВС, ЦОВВ та Національною гвардією України структурні підрозділи, на які покладено функції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів.
Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції № 760 передбачено, що уповноважені структурні підрозділи, зокрема, організують роботу з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства; розглядають листи та звернення із питань оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій, для отримання пільг, а також здійснюють прийом громадян, які звертаються з цих питань; приймають від підрозділів персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерських підрозділів) документи, передбачені Порядком та цією Інструкцією для призначення (перерахунку) пенсій; готують та подають у встановленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення (перерахунку) пенсій.
Пунктом 1 розділу ІІІ Інструкції № 760 визначено, що уповноважені структурні підрозділи:
1) приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону, заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком.
Не пізніше наступного робочого дня інформують письмово в довільній формі підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) про необхідність оформлення та подання уповноваженому структурному підрозділу документів для призначення (перерахунку) пенсії;
2) здійснюють перевірку обчислення вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії;
3) здійснюють перевірку поданих для призначення пенсії документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та інших документів;
4) у разі якщо до заяви про призначення пенсії не додано необхідних для цього документів, витребовують їх від відповідного підрозділу персоналу (кадрового забезпечення) та підрозділу фінансового забезпечення (бухгалтерського підрозділу).
Витребовувати документи, подання яких не передбачено Порядком, забороняється;
5) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії та всіх необхідних документів оформлюють особі, якій оформлюється пенсія, подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком, та направляють до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи;
6) долучають до облікової справи особи отриману від органів, що призначають пенсії, розписку-повідомлення.
Разом з тим, відповідно до пункту 1 постанови Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі по тексту - Постанова №3-1), заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).
Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).
В силу положень пункту 12 Постанови № 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.
Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.
З аналізу вищезазначених норм законодавства слідує, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу Пенсійного фонду України або відмовити у направленні такого подання.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі №537/1980/16-а.
Судом було витребувано в Адміністрації Державної прикордонної служби України розрахунок вислуги років ОСОБА_1 на день звільнення з військової служби, в календарному та пільговому обчисленні. Проте, відповідачем суду не було надано такий розрахунок, оскільки, як зазначено відповідачем у заяві про виконання вимог суду, ОСОБА_1 не проходив військову службу в Адміністрації Держприкордонслужби, а особова справа знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_4 , а отже, в Адміністрації Держприкордонслужби відсутня витребувана судом інформація (а.с. 55-56).
Тобто, фактично при розгляді заяви позивача, відповідачем взагалі не досліджувалося питання щодо наявності або відсутності у позивача вислуги років на військовій службі у пільговому обчисленні. Отже, позивачу обчислена лише календарна вислуга років станом на час звільнення зі служби - 15 років 05 місяців 06 днів та, до якої не зарахована вислуга років обчислена на пільгових умовах.
При цьому, суд вважає безпідставними посилання відповідача, що прийняття заяви про призначення пенсії від особи, яка не набула право на пенсію відповідно до Закону № 2262, ні Порядком № 3-1, ні наказом МВС № 760, не передбачено, а отже, відсутні підстави для прийняття від позивача заяви про призначення пенсії за вислугу років та надання доручення ІНФОРМАЦІЯ_8 про підготовку документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років на умовах, встановлених статтею 12 Закону № 2262, та їх надсилання до відповідного органу Пенсійного фонду України, оскільки, як зазначалося судом вище, пунктом 1 розділу ІІ Інструкції № 760 передбачено, що уповноважені структурні підрозділи, зокрема, розглядають листи та звернення із питань оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій, для отримання пільг, а також здійснюють прийом громадян, які звертаються з цих питань.
Суд зазначає, що в силу положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Проте відповідачем не доведено правомірністі оскаржуваних дій.
Підсумовуючи наведене, суд вважає, що оскаржувані дії відповідача є такими, що не відповідають критеріям правомірності, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та такими, що вчинені необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), отже, ці дії є такими, що підлягають визнанню судом протиправними.
А відтак, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в частині визнання протиправними дії Адміністрації державної прикордонної служби України щодо відмови в оформленні та направленні необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».
Щодо позовних вимог про зобов`язання Адміністрацію державної прикордонної служби України оформити та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», суд зазначає наступне.
Враховуючи те, що відповідачем при розгляді заяви позивача взагалі не досліджувалося питання щодо наявності у позивача вислуги років у пільговому обчисленні та саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють, зокрема, обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення і лише після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу Пенсійного фонду України, суд доходить висновку, що в даному випадку належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Адміністрації Державної прикордонної служби України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.11.2022 року щодо підготовки та подання до Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, з урахуванням висновків суду.
А відтак, позовні вимоги про зобов`язання Адміністрацію державної прикордонної служби України оформити та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», задоволенню не підлягають.
Щодо стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 2 573,60 грн., а саме судового збору у розмірі 1073,60 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500,00 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, суд зауважує, що при розгляді судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Суд зазначає, що відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що орієнтовна сума витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 2573,60 грн. є неспівмірною, необгрунтованою і завищеною (а.с. 34).
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За положеннями статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать також консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.
З матеріалів справи суд вбачає, що з метою отримання правничої допомоги позивачем було укладено Договір про надання правової допомоги від 02.01.2023 р. № 02-01/23 (далі по тексту - Договір) з адвокатом Осьмаковим Олександром Анатолійовичем (а.с. 19-20). Відповідно до п. 1.1 Договору, адвокат зобов`язується, зокрема, надати клієнту правову допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в судах. Згідно п. 4.1 Договору вартість послуг адвоката є динамічною та може встановлюватися за домовленістю сторін в погодинній та/або твердій формі. Гонорар, сплачений адвокату визначається актами виконаних робіт, які є невід`ємною частиною договору.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано акт виконаних робіт (надання послуг) № 02-01/23 від 02.01.2023 року, відповідно до якого, адвокатом було виконано наступні роботи: попереднє вивчення матеріалів, формування позиції та консультування; опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, та вивчення судової практики; підготовка позовної заяви про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання підготувати та направити документи для призначення пенсії за вислугу років. Загальна вартість робіт (послуг) склала - 1 500,00 грн. (а.с. 22).
Також позивачем надано квитанцію до прибуткового ордеру від 02.01.2023 року № 02-01/23, відповідно до якої за послуги, згідно договору № 02-01/23 сума понесених витрат складає 1 500,00 грн. (а.с. 22а).
Суд зазначає, що адміністративна справа №480/187/23 в силу пункту 2 частини 6 статті 12 КАС України є справою незначної складності, дана справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та судом було частково задоволено позовні вимоги позивача.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Отже, враховуючи, що позов було задоволено частково, судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Адміністрації державної прикордонної служби України щодо відмови в оформленні та направленні необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек