Справа № 280/5005/22
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2023 року м. Дніпросправа № 280/5005/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Давіденко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Запоріжвогнетрив"

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року (суддя Садовий І.В., м. Запоріжжя) у справі № 280/5005/22

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

до Приватного акціонерного товариства "Запоріжвогнетрив"

про стягнення заборгованості з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,-

встановив:

У серпні 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі позивач) звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства "Запоріжвогнетрив" (далі відповідач або скаржник), у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах згідно п. «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівникам відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 за період з квітня по травень 2022 року, включно, у розмірі 813319,10 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач належними доказами обґрунтував заявлені вимоги, а відповідач не надав суду жодного доказу на їх спростування.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги відповідача мотивовано, зокрема тим, що обов`язок з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виникає виключно по пенсіонерах, які були працівниками підприємства відповідача на посадах, що дають право на призначення пенсій за списком №2 та пенсій, які були фактично виплаченими. Скаржник зазначає, що матеріали справи не містять доказів правомірності розрахунків позивача стосовно сум фактичних витрат, які підлягають відшкодуванню відповідачем, зокрема доказів призначення пенсії саме відповідно до п. «а», «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по кожному пенсіонеру, яких включено до розрахунку, розміру пенсій з дати призначення/перерахунку, наявності пільгового стажу за списком №2 саме на підприємстві відповідача у кожного пенсіонера, зазначеного в розрахунках, останнього місця роботи пенсіонерів та частки їх пільгового стажу на підприємстві відповідача, дати досягнення пенсіонерами пенсійного віку. Вважає, що відсутність оскарження розрахунків не може слугувати підставою їх безспірності. Вказує, що з рекомендованого повідомлення не вбачається, які саме документи було направлено позивачем 18.05.2022 на адресу відповідача.

З огляду на це, скаржник просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача позивач погоджується з висновками суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечив, підтримавши висновки суду першої інстанції, просив залишити рішення суду без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач не дочекався відеозв`язку та залишив приміщення Запорізького окружного адміністративного суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що ПАТ «Запоріжвогнетрив» () в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстроване як юридична особа за адресою: 69106, м. Запоріжжя Північне шосе/вулиця Теплична, буд.22-Б/1.

Відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 27.06.1997 № 400/97-ВР відповідач є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, а також платником страхових внесків відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Судом встановлено, що колишнім працівникам ПАТ «Запоріжвогнетрив» позивачем призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ.

Пенсії призначені на підставі Довідок, які встановлюють характер праці та право на призначення пільгових пенсій, виданих ПАТ «Запоріжвогнетрив».

Згідно розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій відповідачу по вказаним громадянам за квітень-травень 2022 року нараховано 813 319,10грн., а саме:

- за квітень 2022 року у сумі 406 556,25грн.;

- за травень 2022 року у сумі 406 762,85грн.

Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-ІV в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України №1788-ХІІ були надіслані на адресу підприємства та вручені його уповноваженому представнику під підпис, проте сума на відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій колишнім працівникам ПАТ «Запоріжвогнетрив» за квітень-травень 2022 року (включно) відповідачем сплачена не була.

Загальна сума заборгованості ПАТ «Запоріжвогнетрив» перед Пенсійним фондом України по фактичним витратам на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закон України №1788-ХІІ за Списком № 2 за квітень-травень 2022 року (включно) становить 813 319,10грн., про що свідчить докладний розрахунок боргу станом на 01.06.2021.

Враховуючи несплату відповідачем суми заборгованості у добровільному порядку, позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості в судовому порядку.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем надані розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (за Списком №2), якими підтверджується заборгованість відповідача по відшкодуванню Пенсійному органу фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за квітень травень 2022 року (включно) на загальну суму 813 319,10грн., а на виконання вимог Інструкції №21-1, зазначені розрахунки направлялись (вручались) відповідачу. Обставини призначення пільгової пенсії та обов`язок щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку такої пенсії відповідачем не спростовані. Таким чином, відповідач зобов`язаний відшкодувати суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у розмірі визначеному позивачем. Судом першої інстанції встановлено, що суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до Пенсійного фонду України відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, а відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості у судовому порядку.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Законом України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-ХІІ), Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-ІV).

Статтею 13 Закону №1788-ХІІ визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Так, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

- пункт "а" працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць;

- пункти "б"-"з", зокрема працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць тощо.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абзацом 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених згідно з пунктами "а", "б-з» частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме грошова сума, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам за списками №№1, 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлений Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1, якою затверджена Інструкція.

Ця Інструкція визначає процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції №21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 6.4 Інструкції №21-1 встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з пунктом 6.7 Інструкції №21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону №1788-ХІІ, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Отже, відповідач зобов`язаний щомісячно здійснювати покриття фактичних витрат на виплату пенсій, призначених на пільгових умовах.

Таким чином, обов`язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, в частині пенсій, призначених відповідно до статті 13 Закону № 1788-ХІІ, покладений на підприємства (відповідача).

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем подано суду розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (за Списком №2), якими підтверджується заборгованість відповідача по відшкодуванню Пенсійному органу фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за квітень, травень 2022 року (включно) на загальну суму 813 319,10 грн.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за квітень 2022 року були отримані 19.04.2022 нарочно під особистий підпис представником відповідача начальником бюро обліку заробітної плати.

В свою чергу, розрахунки виставлені відповідачу за травень 2022 року направлені йому 18.05.2022 поштою з повідомленням про вручення та отримані 24.05.2022, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення.

Доводи скаржника про те, що з поштового повідомлення не вбачається, які саме документи були направлені на адресу відповідача, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на те, що відповідач не стверджує, що ним не отримані зазначені розрахунки, а лише посилається на відсутність відповідного напису на поштовому повідомленні. Разом з тим, він не спростовує, що отримано саме розрахунки, адже не надає іншого документу, який нібито знаходився в цьому поштовому відправленні. Отже, такі твердження є голослівними.

Апеляційний суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 05 січня 2021 року у справі № 640/18421/19 зазначив, що підставою для відшкодування підприємством органам пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Відтак, є правильним висновок суду першої інстанції, що відповідач зобов`язаний відшкодувати суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у розмірі визначеному позивачем.

В свою чергу, оскільки розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за квітень, травень 2022 року отримані відповідачем, однак, останнім ці розрахунки до суду не оскаржено, колегія суддів вважає, що відповідач фактично узгодив ці розрахунки та погодився з сумами, вказаними у них. Більш того, відповідач не надав жодного доказу на спростування інформації, зазначеної в розрахунках, попри те, що вони стосуються його колишніх працівників, а тому він повинен мати відповідні документи, що стосуються питання пенсійного забезпечення. Отже, колегія суддів вихиляє доводи скаржника стосовно доказів правомірності розрахунків позивача щодо сум фактичних витрат, які підлягають відшкодуванню відповідачем, адже скаржник не визначив та не зазначив, які особи в нього не працювали, в кого невірно визначено стаж, які помилки містять розрахунки тощо.

Колегією суддів досліджено, що матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем позивачу заборгованості у сумі 813319,10 грн. за квітень, травень 2022 року по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відтак, є правильним висновок суду першої інстанції, що заборгованість відповідача за квітень, травень 2022 року, яка обліковується за відповідачем перед органом Пенсійного фонду України, підлягає стягненню. Доводи апеляційної скарги цей висновок не спростовують.

Згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З цих підстав, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Запоріжвогнетрив" залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року у справі № 280/5005/22 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 16.03.2023 р.

Головуючий - суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко