Справа № 160/16548/22
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа розглянута судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі №160/16548/22 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укршлях ЛТД» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №7357599/44655052 від 20.09.2022; зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Укршлях ЛТД» №17 від 19.05.2022 датою її подання; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укршлях ЛТД» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1240 (одна тисяча двісті сорок) грн 50 коп; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укршлях ЛТД» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1240 (одна тисяча двісті сорок) грн 50 коп.

08.03.2022 до суду через систему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укршлях ЛТД» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій представник позивача просить суд: ухвалити додаткове рішення у справі №160/16548/22, яким стягнути з відповідачів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укршлях ЛТД» (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Кам`янська, будинок 2, ) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.

У заяві представник позивача зазначає, що під час прийняття рішення у справі суд не вирішив питання про стягнення витрат на правничу допомогу. Так, у позовній заяві зазначалось, що попередній розрахунок судових витрат складає 6481,00 грн, з яких 4000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу, 2481,00 грн судовий збір.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.03.2023, заяву про ухвалення додаткового рішення передано судді Кучугурній Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 прийнято заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укршлях ЛТД» про ухвалення додаткового рішення у справі №160/16548/22 до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні); надано відповідачам строк до 15.03.2023 включно для надання письмових пояснень на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення учасники справи повідомлені належним чином.

Відповідачі не скористались правом на подачу письмових пояснень чи заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, суд зазначає про таке.

Частиною 7 ст.139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що заяву про стягнення судових витрат особа має подати до прийняття судового рішення, однак докази, що підтверджують конкретний розмір судових витрат, можуть бути подані особою протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Як видно з матеріалів справи, позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 6481,00 грн.

У рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі №160/16548/22 було зазначено, що докази на підтвердження кінцевого розміру понесених судових витрати разом із належним їх обґрунтуванням сторона, яка їх сплатила, має право подати відповідно до ч.7 ст.139 КАС України та ст. 143 КАС України.

Отже, зазначення у позовній заяві та окремо поданій заяві вимоги про стягнення судових витрат з відповідача може вважатися за цих умов дотриманням вимог частини сьомої статті 139 КАС України.

Аналогічні правові висновки викладені в додатковій постанові Верховного Суду від 18.08.2021 у справі №300/3178/20 (адміністративне провадження №К/9901/19007/21).

Так, заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з долученими до неї доказами про розмір таких витрат було подано позивачем через систему «Електронний суд» 08.03.2023 тоді як рішення у справі ухвалено 06.03.2023.

Пунктом 3 частини першої та частини другої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, законодавцем включено витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Незалежність адвокатури гарантується.

Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

У Рішенні Конституційного Суду України № 23-рп/2009 (пункт 3.2) від 30 вересня 2009 року передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Згідно з положеннями пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до пунктів 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, до правової допомоги належать і консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво в судах тощо.

Згідно з частинами першою та другою статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Положеннями частини третьої статті 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Отже, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

До матеріалів справи представником позивача надані копії: ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії АЕ №1159006, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Бойка Павла Юрійовича Серії ДП №3324 виданого 28.04.2017; договору №б/н про надання правничої допомоги від 20.07.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укршлях ЛТД» і адвокатом Бойком Павлом Юрійовичем; додаткової угоди №2 від 30.09.2022 до Договору №б/н про надання правничої допомоги від 20.07.2022, акту №2 від 10.10.2022 приймання-передачі наданих послуг до договору №б/н від 20.07.2022.

Так, відповідно до п.1.1. договору від 20.07.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укршлях ЛТД» (клієнт) і Бойком Павлом Юрійовичем (адвокат), клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

За надання правничої допомоги, відповідно до даного договору, клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі погодженому додатками до договору (п.4.3. Договору).

Відповідно до п.1 Додаткової угоди №2 від 30 вересня 2022 року до Договору №б/н про надання правничої допомоги №б/н від 20.07.2022, клієнт доручає адвокату здійснити всі необхідні дії щодо оскарження рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №7357599/44655052 від 20.09.2022 про відмову у реєстрації податкової накладної №17 від 19.05.2022 та здійснити всі необхідні дії направлені на зобов`язання контролюючих органів зареєструвати відповідну податкову накладну, а адвокат приймає дане доручення та зобов`язується вчинити усі належні дії з метою конання доручення.

Відповідно до п.2 Додаткової угоди №2, сторони домовились узгодити розмір гонорару адвоката за виконання доручення, передбаченого п.1 даної угоди, таким чином гонорар адвоката становить - 4000,00 (чотири тисячі) грн. До складу послуг входить: складання позовної заяви, збирання необхідних доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог та інші дії, пов`язані з представництвом та подальшим супроводженням позовної заяви/справи в окружному адміністративному суді з моменту відкриття провадження у справі до ухвалення рішення судом першої інстанції, або врегулювання спору в інший спосіб.

Відповідно до п.3 Додаткової угоди №2, гонорар сплачується клієнтом протягом 7 (семи) робочих днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг.

Крім цього, до матеріалів справи надано акт №2 від 10 жовтня 2022 року про приймання-передачі наданих послуг до договору №б/н від 20.07.2022, згідно з яким, адвокатом надано, а клієнтом прийнято правничі послуги за Договором за такі послуги: збір та правовий аналіз інформації, що стосується предмету спору 1 год; огляд судової практики ВС, КАС ВС в аналогічних спорах. Розроблення стратегії захисту порушеного права та законних інтересів клієнта в найбільш ефективний спосіб 1 год; підготовка і складення від імені клієнта позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Підготовка та оформлення письмових матеріалів, що додаються до позовної заяви, організація процедури сплати клієнтом судового збору, оформлення копій доданих письмових доказів до позовної заяви 4 год. Вартість послуг складає 4000,00 грн.

Суд зазначає, що не приймає до уваги надану представником позивача квитанцію про рух коштів по рахунку фізичної особи-підприємця від 07.03.2023, оскільки кошти у розмірі 8000,00 грн були сплачені за юридичні послуги за іншим договором, а саме за Договором №б/н від 20.10.2022.

Поряд з цим, суд ураховує приписи частини сьомої статті 139 КАС України, згідно з якою витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (правовий висновок наведений у додатковій постанові Верховного Суду від 18.08.2021 у справі №300/3178/20 (адміністративне провадження №К/9901/19007/21)).

Частиною дев`ятою статті 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як уже зазначалося вище, включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

Зокрема, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі №826/15063/18.

Разом з цим, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Зазначені вище висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24.11.2021 у справі №420/1109/21.

Як зазначено вище, представник позивача просить суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідачів витрати на професійну правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Суд зазначає, що адвокатом позивача під час надання правової допомоги у цій справі складено змістовну позовну заяву, до якої додані всі необхідні докази і документи на підтвердження правової позиції позивача. Подана адвокатом позовна заява у цій справі відповідала вимогам, установленим Кодексом адміністративного судочинства України.

Поряд з цим, суд зазначає, що розглянута судом справа, є справою незначної складності з усталеною судовою практикою судів як апеляційної, так і касаційної інстанцій.

Крім цього, суд враховує позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №580/2610/19, в якій Верховний Суд акцентував увагу на тому, що заповнення ордеру на надання правової допомоги, виготовлення копій відзивів для відповідача, оформлення поштових відправлень на адресу відповідача та суду (заповнення описів, оформлення конвертів) не є професійною правничою допомогою і не потребує спеціальних юридичних знань у галузі права.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 2700,00 грн. Ця сума є співмірною з вчиненими адвокатом діями та наданими послугами у цій справі.

За викладених обставин, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Витрати на правничу допомогу у розмірі 2700,00 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України у рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укршлях ЛТД» про ухвалення додаткового рішення у справі №160/16548/22 задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17А, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ ВП 44118658) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укршлях ЛТД» (вул. Кам`янська, буд. 2, м. Дніпро, 49000, ) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 1350 (одна тисяча триста п`ятдесят) грн 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, буд.8, м. Київ, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укршлях ЛТД» (вул. Кам`янська, буд. 2, м. Дніпро, 49000, ) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 1350 (одна тисяча триста п`ятдесят) грн 00 коп.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Кучугурна