Справа № 531/2521/22
Суддя: Герцов О. М.
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

єдиний унікальний номер справи 531/2521/22
номер провадження 2-а/531/2/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Герцова О. М.

за участі секретаря судового засідання Капленко Є. С.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції в Полтавській області, начальника СРПП ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції Ришканича Сергія Васильовича про оскарження дій суб`єкта владних повноважень та постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

25.11.2022 року позивач звернувся до Карлівського районного суду з позовом до УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, начальника СРПП ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції Решканець Сергія Васильовича, у якому просив скасувати постанову БАБ № 763157 від 12.11.2022 року про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги мотивував тим, що 12.11.2022 року близько 18 години 55 хвилин, начальником СРПП ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції Решканець Сергієм Васильовичем, складено постанову БАБ № 763157 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопед Хонда, реєстраційний номер Б/Н 12.11.2022 року близько 18 год 55 хв в с. Ланна Полтавського району по вулиці Шевченка, не маючи права керування даним транспортним засобом категорії А1, без мотошолома, мопед незареєстрований у встановленому порядку та без страхового поліса цивільної відповідальності, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст. 126, ч. 5, 6 ст. 121 КУпАП.

З вказаною постановою він не згоден з наступних підстав.

12.11.2022 року близько 19 год він разом з подругою ОСОБА_2 по вул. Шевченка в с. Ланна переміщував вільним рухом скутер марки Хонда, який належить йому на праві власності, до ремонтної майстерні. При цьому транспортний засіб не був зареєстрований, оскільки відповідно до ст. 34 Закону «Про дорожній рух», обов`язковій державній реєстрації підлягають лише ті мопеди, що використовуються на дорогах державного значення, під якими, відповідно до Правил дорожнього руху, розуміються автомобільні дороги загального користування, до яких належать міжнародні, національні та регіональні автомобільні дороги, які позначені відповідними дорожніми знаками.

Також під час винесення начальником СРПП ВП №3 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області Ришканичем С.В. (прізвище суб`єкта владних повноважень, капітана поліції, начальника СРПП ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, що підтверджується заявою ОСОБА_3 від 13.02.2023 та довідкою ВП № 3 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області від 22.02.2023 №1460/115/125/16 - 2023) постанови про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 заявив клопотання про надання йому правової допомоги, але воно було проігнороване.

В оскаржуваній постанові не наведені обставини та не зазначено жодних доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 126, ч. 5, 6 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою суду від 21.12.2022 року відкрито провадження по справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

До початку підготовчого засідання від відповідача УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, надійшла заява про те, що постанову БАБ № 763157 від 12.11.2022 року винесено працівником СРПП ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, тобто підрозділу, підпорядкованого ГУНП в Полтавській області, а не УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції. У зв`язку з цим, вони не можуть бути відповідачем по даній справі. Від представника позивача надійшла заява, в якій вона просила справу розглядати без її участі та замінити неналежного відповідача на належного.

Ухвалою суду від 23.01.2023 року залучено в якості відповідача Головне управління Національної поліції в Полтавській області. Зобов`язано позивача на протязі п`ятиденного терміну з дня отримання ухвали направити відповідачу копії позовної заяви з додатками до неї, а до суду підтвердження про направлення документів належному відповідачу та роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву в порядку визначеному статтею 162 КАС України.

В судове зсідання сторони не з`явилися.

Від представника позивача в матеріалах справи є заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача та начальник СРПП ВП №3 Полтавського РУ ГУ НП в Полтавській області капітан поліції Ришканич С.В., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, відзивів на позовну заяву та докази, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не надали.

В даному випадку, суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи, не здійснюючи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.4 ст. 227 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 12.11.2022 начальником СРПП ВП № 3 Полтавського РУП ГУПН у Полтавській області каптаном поліції Ришканичем С.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 763157 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 126, ч. 5, 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 12.11.2022 о 18.55 год. по вул. Шевченка в с. Ланна Полтавської області, водій ОСОБА_1 керував скутером Хонда, не маючи права керування транспортним засобом категорії А1, без мотошолома, не зареєстрованого у встановленому порядку, та без страхового полісу цивільної відповідальності, чим порушив вимоги пунктів 2.1 (а), 2.1 (ґ), 2.3 (г), 30.1 Правил дорожнього руху.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог п. 8, п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями ст. 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачені, зокрема, статтею 126. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Диспозицією ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

Згідно вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

В п. 1.3. Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

За приписами ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно вимог п. 2.1. Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів i технічних засобів, що мають функції фото- i кінозйомки, відеозапису, засобів фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Згідно ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За правилами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно із ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 12.11.2022 о 18.55 год. по вул. Шевченка в с. Ланна Полтавської області, водій ОСОБА_1 керував скутером Хонда, не маючи права керування транспортним засобом категорії А1, без мотошолома, не зареєстрованого у встановленому порядку, та без страхового полісу цивільної відповідальності

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частин третьої, п`ятої статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Представником відповідача у встановлений судом строк не надано жодних доказів правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення, а саме вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 126, ч. 5 , 6 ст. 121 КУпАП.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Вказаний вище правовий висновок наведений Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 08.07.2020 року, справа №463/1352/16-а.

Таким чином, враховуючи заперечення та незгоду позивача з постановою, внаслідок чого він звернувся до суду з адміністративним позовом, а також невиконання відповідачами встановленого обов`язку довести правомірність свого рішення, як такого, що відповідає вимогам ст. 2 КАС України, суд дійшов висновку за необхідне скасувати оскаржувану постанову.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті згідно з положеннями цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією 0.0..1 від 16 грудня 2022 року. Пред`явлений адміністративний позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це, суд вважає, що за рахунок бюджетних асигнувань ГУ НП в Полтавській області на користь ОСОБА_1 належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Керуючись ст.2, 6, 9, 77, 139, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, начальника СРПП ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції Ришканича Сергія Васильовича про оскарження дій суб`єкта владних повноважень та постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №763157 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 126, ч. 5, 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження у справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ НП в Полтавській області судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Герцов