Справа № 520/4393/23
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

17 березня 2023 р. № 520/4393/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Волошин Д.А., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України з приводу не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 07.04.2016;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію Департаменту захисту економіки Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 07.04.2016;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з приводу не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 08.04.2016 по 31.12.2016;

- зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 08.04.2016 по 31.12.2016;

- визнати протиправними дії Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з приводу нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення, за виключенням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги при звільненні.

Ухвалою судді від 02.03.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з даним позовом із зазначенням обґрунтованих та поважних причин його пропуску.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху доставлена позивачу до електронного кабінету у системі "Електронний суд" та на електронну пошту 02.03.2023, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Позивач 08.03.2023 подав до суду через систему "Електронний суд" заперечення на ухвалу судді від 02.03.2023, в яких зазначив, що спеціальною нормою, яка визначає строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів є саме ст. 233 КЗпП України, а не ч. ч. 5 ст.122 КАС України, яку помилково застосував суд першої інстанції. Зазначене свідчить про неправильне застосування судом першої інстанції процесуальних норм, а також про порушення судом першої інстанції вимог ч. 3 ст.122 КАС України та ст. 233 КЗпП України. Крім цього, з приводу строків звернення до суду ч. 5 ст. 122 КАС України не може бути спеціальною нормою у відношенні до ст. 233 КЗпП України, оскільки ч. 2 ст. 233 КЗпП України також, як і ч. 5 ст. 122 КАС України, передбачає місячний строк звернення до суду із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення. Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що ч. 5 ст. 122 КАС України, є спеціальною нормою у відношенні до ст. 233 КЗпП України, з приводу строків звернення до суду у спірних правовідносинах щодо оплати праці позивача, які жодним чином не пов`язані з відносинами публічної служби, безпідставний та помилковий.

Розглянувши заперечення позивача на ухвалу суду від 02.03.2023 про залишення позовної заяви без руху, суд виходить з такого.

Частинами 1 - 3 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 2 статті 233 Кодексу законів про працю України у редакції Закону №2352-IX від 01.07.2022, який набрав чинності з 19.07.2022, із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Таким чином, починаючи з 19.07.2022 у КЗпП України відсутня норма, яка передбачає право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, у разі порушення законодавства про оплату праці, без обмеження будь-яким строком.

Після внесення Законом №2352-IX відповідних змін до частини 2 статті 233 КЗпП строк звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, становить три місяці з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Таким чином, шляхом внесенням до ст. 233 Кодексу законів про працю України вказаних змін, законодавець увів процесуальні строки для звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати.

При цьому, слід вказати, що ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України передбачає загальний строк для звернення до суду з позовом про вирішення трудового спору, а ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України загальний строк для звернення до суду з позовом про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач звільнений зі служби в поліції з 31.12.2016 та оскаржує в даному позові виплату йому індексації грошового забезпечення за період проходження ним служби з 07.11.2015 по 31.12.2016 та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування індексації грошового забезпечення.

Позивач у запереченнях посилається на те, що довідка про здійснення остаточного розрахунку при звільненні з позивачем від 02.02.2023 № 23, тобто письмове повідомлення про суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні, була надана відповідачем разом з заявою від 06.02.2023 про залишення позову без розгляду в іншій адміністративній справі №520/1691/23 і до цього часу позивачу не надавалась. З огляду на викладене, датою початку перебігу строку звернення до суду відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України є 06.02.2023 - день одержання письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні, а тому тримісячний строк звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, позивачем не порушені.

З приводу цього суд зазначає, що спірні правовідносини стосуються зобов`язання суб`єкта владних повноважень нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за час проходження публічної служби та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування індексації грошового забезпечення, а не виплатити суми, належні позивачу при звільненні.

Тому положення статті 233 КЗпП України не підлягають застосуванню при оцінці судом обставини щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Суд зауважує, що Закон України "Про Національну поліцію" та Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" є нормативно-правовими актами, оприлюдненими у встановленому законодавством порядку, тобто їхній зміст є доступним для кожного громадянина України, тому суд критично оцінює посилання позивача на те, що про право на індексацію грошового забезпечення йому стало відомо із відповідей на запити у 2023 році, фактично позивач звернувся з відповідним позовом більше ніж через 6 років після звільнення.

Окрім того, у вказаний судом строк - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали, тобто до 13.03.2023 з урахуванням вихідних днів, та станом на момент прийняття зазначеної ухвали позивач недоліки позовної заяви не усунув, оскільки подав до суду заперечення на ухвалу від 02.03.2023, а не заяву про поновлення строку звернення, як було встановлено ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху.

Отже позовна заява не відповідає вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 169, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.А. Волошин