Справа № 524/1561/22
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 р.Справа № 524/1561/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.07.2022 року, головуючий суддя І інстанції: Нестеренко С.Г., вул. Першотравнева, 29/5, м. Кременчук, Полтавська, 39600, повний текст складено 22.07.22 року у справі № 524/1561/22

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті

треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Малокохнівський кар`єр" , Товариство з обмеженою відповідальністю "Бетон Технолоджі" , Старший державний інспектор відділу ВАС фіксації порушень департаменту реалізації держполітики та нагляду за безпекою на наземному транспорті Держслужби України з безпеки на транспорті Савченко Владислав Олегович

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просила суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматизованої фіксації порушень департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Савченка Владислава Олеговича від 28 січня 2022 р., серії ВМ № 00009305, у справі про адміністративне правопорушення про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.07.2022 року у справі № 524/1561/22 позов залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.07.2022 року у справі № 524/1561/22 скасувати, та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачка посилається на те, що суд першої інстанції неправильно дослідив та надав оцінку наявним в матеріалах справи доказам, а також обмежився дослідженням питання про те, чи є позивачка суб`єктом адміністративного правопорушення, не з`ясувавши та не надавши оцінки питанню наявності в її діях складу адміністративному порушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП України.

Зазначає, що суд не звернув уваги на те, що подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином не встановлені та не відображені в оскаржуваній постанові, а також не підтверджені жодними доказами. Постанова не містить інформації про масу автомобіля, про відстані між осями, результати зважування, а відображене у постанові фото не містить інформації щодо ділянки дороги, на якій проводилось таке зважування, та на фото нечітко відображено номерний знак транспортного засобу, що робить неможливим встановлення факту перевищення навантаження на вісь (осі), і, відповідно, встановлення факту наявності адміністративного правопорушення.

Також зазначає, що відображені в постанові величини/показники є некоректними/неправдивими, оскільки не співвідносяться між собою. Крім того вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та Інструкції №512 оскільки не містить повного опису обставин, встановлених під час розгляду справи.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення судового засідання посилаючись на те, що станом на 16.03.2023 року не отримував ухвалу про відкриття апеляційного провадження, з огляду на що не був повідомлений про дату та час судового розгляду.

Колегія суддів зазначає, що статтею 268 КАС України визначено особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ, у тому числі справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, особливості провадження яких встановлені статтею 286 КАС України.

У справах цієї категорії, які є терміновими, у розумінні КАС України, статтею 268 КАС України передбачені особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справ.

Так, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Аналогічні висновки були наведені Верховним Судом зокрема у постановах від 09 грудня 2021 року у справі № 520/7192/20, від 05 листопада 2020 року справа №855/94/20.

У постанові від 05 листопада 2020 року справа №855/94/20, Суд зазначив, що про те, що з огляду на виконання судом апеляційної інстанції обов`язку, передбаченого статтею 268 КАС України, відсутні перешкоди для розгляду цієї справи за відсутності сторін, їх представників.

Таким чином, оскільки апеляційним судом виконаний передбачений ч. 2 ст. 268 КАС України обов`язок, та на веб-порталі судової влади України оприлюднено повідомлення про виклик у судове засідання сторін із зазначенням дати, часу та місця судового розгляду (а.с. 178), а також в матеріалах справи міститься доказ одержання відповідачем ухвали про відкриття апеляційного провадження 07.03.2023 року (довідка про доставку електронного листа (а.с. 180)), колегія суддів приходить до висновку про відсутність перешкод для розгляду цієї справи за відсутності представника відповідача, та з метою додержання розумних строків розгляду справи даної категорії, яка є терміновою, з урахуванням того, що зазначена відповідачем обставина неявки у судове засідання не визнана поважною, вважає можливим провести апеляційний розгляд справи за відсутності цього представника.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що за змістом постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00009305 від 28 січня 2022 року, старший державний інспектор відділу впровадження систем автоматизованої фіксації порушень департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Савченко Владислав Олегович, розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів № 1 WAGA-WIM35, установлено, що 01.12.2021 о 08 год. 14 хв. за адресою М-22, км 74+810 Полтавська обл. зафіксовано транспортний засіб MAN TGA 35/400 д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 6,2% (4,235 тон), за що передбачено відповідальність ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Постановлено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. (а.с. 19-20).

У вищевказаній постанові міститься також посилання на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент вчинення правопорушення.

Не погодившись з вищевказаною постановою, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пунктів 1, 4, 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 103 (далі Положення №103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Одним з основних завдань Укртрансбезпеки є здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті. Укртрансбезпека, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює зокрема габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306(далі ПДР) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Водночас допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

У відповідності до пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 (далі Правила №30), якими встановлені єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків. Аналогічний висновок був наведений Верховним судом у постанові від 28 квітня 2022 року у справі № 540/383/21.

Отже, за спеціальними правилами здійснюється рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів або вага перевищує навантаження на здвоєні осі - 16 т.

Згідно частини 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП) перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі, зокрема п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.

Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500,00 грн. ч. 2 ст. 132-1 КупАП).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що, позивачка, як керівник підприємства, якому належить транспортний засіб є суб`єктом, якого може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вищевказане правопорушення.

Разом з тим, колегія суддів зазначає наступне.

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно приписів частини 2 ст. 283 КУпАП щодо змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно частини 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно частини 4 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що згідно п. 1 Розділу ІІ «Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі» Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 року за №512, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2021 р. за № 1286/36908 (далі Інструкція №512) уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2,частинами другою та третьою статті 132-1КУпАП.

Згідно п. 2 Розділу ІІ Інструкції №512 уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - cистема), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова).

Під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 3 Розділу ІІ Інструкції №512 під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичому режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Отже, форма постанови про адміністративне правопорушення повинна відповідати формі згідно додатка №1 Інструкції.

У відповідності до додатка 1 до Інструкції №512 «Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України» повинна містити відомості про:

-марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу;

-повну масу транспортного засобу;

-ширину, висоту, довжину;

-розподіл на вантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Однак, з оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00009305 від 28 січня 2022 року встановлено, що вона не відповідає вищевказаним вимогам додатка 1 до Інструкції №512, оскільки не містить відомостей про повну масу транспортного засобу, розподілу навантаження за вісями (сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі.

Як вказувалось вище, у вищевказаній постанові зазначено лише про те, що: «відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 6,2% (4,235 тон), за що передбачено відповідальність ч. 2 ст. 132-1 КУпАП».

Зазначені недоліки позбавляють можливості надати повну та об`єктивну оцінку наведеним в постанові даним щодо перевищення нормативних параметрів навантаження на здвоєні осі транспортного засобу, і, відповідно, перевірити факт наявності адміністративного правопорушення.

При цьому колегія суддів зазначає, що позивачка наголошує на тому, що відображені в постанові величини/показники (маса перевищення вагової норми та її відсоток) є некоректними/неправдивими, та наводить власні розрахунки навантаження вищевказаного транспортного засобу, яким за наведених вище обставин, також неможливо надати об`єктивну оцінку.

Крім того, відповідачем не надано жодних відомостей про те, чи врахована у вищевказаних показниках величина похибки, що у свою чергу також позбавляє можливості надання цим показникам належної оцінки.

Наведені обставини є достатніми для висновку про те, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем не у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а отже протиправно.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем правомірності свого рішення про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, не доведено.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів зазначає про відсутність належних і допустимих доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність в діях/бездіяльності ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

При цьому колегія суддів враховує, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає про недоведеність відповідачем наявності в діях позивачки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, і, відповідно, про наявність підстав для задоволення її позовних вимог.

Оскільки наведені вище обставини залишені судом першої інстанції поза увагою, і ним не надана належна правова оцінка, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Посилання суду першої інстанції на врахування позицій Другого та Сьомого апеляційних адміністративних судів, наведених в постановах у справах № 552/6239/21, № 137/24/22, та № 137/49/22 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Доводи апеляційної скарги щодо застосування відповідачем під час прийняття оскаржуваної постанови, а також судом першої інстанції при ухваленні рішення, норм КУпАП (ст. 33, ч. 2 ст. 132-1, ст. 229, ч.1 ст. 249, ст. 251, частин 2, 4 і 5 ст. 258, ч. 1 ст. 268, ч. 5 ст. 276) зі змінами, які не набрали законної сили, з посиланням на існування, на думку позивачки, недоліків у законодавстві (щодо правильності зазначення законодавцем реквізитів певного Закону в іншому законодавчому акті), які на її думку свідчать про те, що внесені законодавцем у КУпАП зміни до теперішнього часу не набрали чинності (хоча відповідний Закон і був офіційно оприлюднений), колегія суддів не приймає з огляду на помилковість таких тверджень. Під час розгляду справи колегією суддів не встановлено застосування у спірних відносинах перелічених позивачкою норм КУпАП у нечинних редакціях.

Згідно частини 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.07.2022 року у справі № 524/1561/22 скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю "Малокохнівський кар`єр", товариство з обмеженою відповідальністю "Бетон Технолоджі", старший державний інспектор відділу ВАС фіксації порушень департаменту реалізації держполітики та нагляду за безпекою на наземному транспорті Держслужби України з безпеки на транспорті Савченко Владислав Олегович про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматизованої фіксації порушень департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Савченка Владислава Олеговича серії ВМ № 00009305 від 28 січня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко