Справа № 420/4165/22
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/4165/22

Головуючий І інстанції: Левчук О.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року (м.Одеса, дата складання повного тексту рішення - 03.03.2021р.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ ПОЙНТ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022р. ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до ГУ ДПС в Одеській області, у якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.01.2022р. №281/15-32-09-02, яким до підприємства застосовано штраф у сумі 14000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення податкового органу є неправомірним та безпідставним, оскільки воно ґрунтується на помилкових висновках необґрунтовано проведеної фактичної податкової перевірки, в зв`язку із чим, спірне податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі такої перевірки, є протиправним та підлягає скасуванню.

Представник відповідача надав до суду першої інстанції письмовий відзив, у якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року позов ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 10.01.2022р. №281/15-32-09-02 року в частині застосування до ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» штрафних санкцій на суму 13000 грн. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, відповідач 05.07.2022р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.05.2022р. та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач вказане вище рішення суду 1-ї інстанції в апеляційному порядку не оскаржив.

14.07.2022р. матеріали даної справи, разом із апеляційною скаргою, надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС в Одеській області та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.

20.07.2022р. до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому представник позивача категорично заперечував проти її задоволення, посилаючись на безпідставність викладених доводів та просив оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, можуть бути розглянуті судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

Позивач - ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» () зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 20.11.2014 року, знаходиться за юридичною адресою: м.Одеса,вул. В.Арнаутська,19, оф.611д. Основний вид діяльності ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» за КВЕД: 47.30 «роздрібна торгівля пальним» та 46.71 «оптова торгівля твердим, рідким та газоподібним паливом». Підприємство має ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №1900233 від 20.10.2021р. (термін дії з 01.07.2019р. до 01.07.2024р.).

У вересні 2021р. посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області, на підставі наказу №6985-п від 22.09.2021р. та направлень на проведення перевірки, з метою здійснення контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, було проведено «фактичну» перевірку належного ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» акцизного складу, за адресою: Одеська область, смт.Овідіополь, вул.Є.Колічніченка,1/Д.

За результатами вказаної вище фактичної перевірки складено акт №21761/15-32-09-02 від 04.10.2021р., в якому зазначено, що ревізорами-інспекторами податкового органу встановлено порушення ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» вимог п.п.230.1.3 п.230.1. ст.230 ПК України, за що п.128-1.3 ст.1281 ПК України встановлена відповідальність.

В подальшому, на підставі зазначеного вище акту перевірки від 04.10.2021р., уповноваженою особою ГУ ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення №281/15-32-09-02 від 10.01.2022р., яким за порушення вимог п.п.230.1.3 п.230.1. ст.230 ПК України до ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 14000 грн.

Не погоджуючись з такими діями та рішенням контролюючого, позивач звернувся до окружного суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із часткової обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з часткової неправомірності спірного рішення відповідача про застосування штрафних санкцій.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них докази, цілком погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Згідно із ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Як слідує зі змісту приписів ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, як видно з положень п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, з 01.01.2011р. він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Як передбачено пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючий орган має право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім НБУ), у т.ч. після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У відповідності до положень п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Як визначено приписами п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, «фактичною» вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

При цьому, фактична перевірка, згідно із п.80.1 ст.80 ПК України, здійснюється без попередження платника податків (особи).

Так, як передбачено п.п.80.2.5. п.80.2 ст.80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Отже, з системного аналізу вказаних норм ПКУ слідує, що «фактична» перевірка може проводитися лише за умови дотримання наступних умов:

- повинна бути наявною одна з визначених п.п.80.2.1 - 80.2.7 п.80.2 ст.80 ПК України підстав для проведення фактичної перевірки (матеріальна підстава);

- підставою для проведення перевірки повинно бути рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом (процесуальна підстава);

- копія вказаного рішення має вручатися платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки (процедурна підстава).

Так, як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи та вже зазначалося вище, відповідач своїм наказом №6985-п від 22.09.2021р. призначив проведення фактичної перевірки підприємства позивача на підставі вимог п.п.80.2.5. п.80.2 ст.80 ПК України.

Як вбачається зі змісту приписів цієї норми ПКУ, вказаний підпункт 80.2.5. п.80.2 ст.80 ПК України дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі, на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які відповідно до ст.16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР, які покладені на відповідача.

Як вже вказувалося вище, до видів діяльності ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» згідно КВЕД відносяться, зокрема, 47.30 «роздрібна торгівля пальним» та 46.71 «оптова торгівля твердим, рідким та газоподібним паливом». Також, підприємство має ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №1900233 від 20.10.2021р. (термін дії з 01.07.2019р. до 01.07.2024р.).

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, судова колегія враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 10.04.2020р. по справі №815/1978/18, згідно яких, встановивши, що позивач займається діяльністю, яка регулюється Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995р., контролюючий орган мав право на проведення фактичної перевірки позивача, на підставі здійснення контролюючим органом функцій (відповідно до положень ст.191 ПКУ), визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та рішення керівника контролюючого органу.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та вище перелічені норми чинного законодавства, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, не погоджується з позицією позивача про протиправність призначення та проведення контролюючим органом фактичної перевірки ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ», оскільки остання була призначена та проведена правомірно та на підставі здійснення контролюючим органом функцій визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та рішення керівника контролюючого органу.

Далі, що стосується безпосередньо заявлених позивачем позовних вимог, пов`язаних із скасуванням спірного податкового повідомлення-рішення від 10.01.2022р. №281/15-32-09-02, як протиправного, то судова колегія з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР, під «місцем зберігання пального» розуміється місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; під зберіганням пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

Частиною 1 ст.15 вказаного Закону №481/95-ВР передбачено, що оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у т.ч. іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Як визначено нормами пп.14.1.6. п.14.1 ст.14 ПК України, «акцизний склад» - а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів; б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального; розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.

Не є «акцизним складом», зокрема, приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку ІУ групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливо-роздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб «власного споживання» чи «промислової переробки» і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам; приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливо-роздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам;

Згідно із ст.230 ПК України, «акцизні склади» (акцизні склади пересувні) утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Платники податку «розпорядники акцизних складів» зобов`язані зареєструвати: а) усі розташовані на акцизних складах витратоміри-лічильники спирту етилового у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового; б) усі акцизні склади - у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

А відповідно до вимог пп.230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України, розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С. Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою. На кожному акцизному складі за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД формуються показники про: обсяги залишків пального на початок та кінець звітної доби, що визначаються шляхом підсумовування обсягів залишків пального в кожному резервуарі на підставі показників рівнемірів-лічильників, встановлених на таких резервуарах, розташованих на такому акцизному складі; добовий обсяг реалізованого пального, що визначається шляхом підсумовування обсягів реалізованого за звітну добу пального через кожне місце відпуску пального наливом з акцизного складу на підставі показників витратомірів-лічильників, встановлених на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на такому акцизному складі; добовий обсяг отриманого пального, що визначається шляхом віднімання від обсягу залишків пального на кінець звітної доби обсягу залишків пального на початок звітної доби та додавання добового обсягу реалізованого пального з такого акцизного складу з додаванням обсягу втраченого пального, зазначеного в акцизних накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних, та з відніманням додаткового обсягу пального, зазначеного в заявках на поповнення обсягу залишку пального або спирту етилового, зареєстрованих у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. Фактичні показники витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників щодо обсягів залишків пального та добового обсягу реалізованого пального перераховуються у літри, приведені до температури 15°С, крім показників паливороздавальних колонок та/або оливороздавальних колонок, які виконують функції витратомірів-лічильників. Дані про залишки пального та про обсяг обігу пального подаються електронними засобами зв`язку у формі електронних документів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Електронні документи заповнюються автоматично шляхом передачі до них даних з витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників (під час виходу з ладу, проведення повірки або калібрування рівнеміра-лічильника або витратоміра-лічильника - заповнюються відповідальною особою розпорядника акцизного складу). В електронних документах також зазначаються відповідальною особою розпорядника акцизного складу дані про обсяги залишків пального, що знаходяться на акцизному складі в тарі, балонах, упаковці, про добовий обсяг реалізованого пального в тарі, балонах, упаковці, а також інформація про дні, в які акцизний склад не працює.

Порядок же ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів безпосередньо затверджений Постановою КМУ від 22.11.2017 року №891.

Так, як слідує зі змісту положень п.п.1,5 вказаного Порядку №891, цей Порядок визначає процедуру створення та ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, а також порядок передачі облікових даних (обсягу обігу та залишку пального) з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів. Електронні документи для наповнення Реєстру, які формуються розпорядниками акцизних складів та надсилаються до Реєстру за кожним місцем розташування акцизного складу, містять, зокрема, зведені за добу підсумкові облікові дані щодо: обсягів фактичних залишків пального на початок та кінець звітної доби та добового обсягу обігу пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД у літрах, приведених до температури 15 °С, у розрізі всіх наявних у розпорядника акцизного складу акцизних складів з уніфікованою нумерацією - для усіх розпорядників акцизних складів, крім зазначених в абзаці третьому цього підпункту; добового фактичного обсягу реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТЗЕД у літрах, приведених до температури 15 °С, - для розпорядників акцизних складів, на акцизних складах яких провадиться діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову підакцизну продукцію (пальне).

Як передбачено приписами п.6 цього ж Порядку №891, електронні документи для наповнення Реєстру, що містять інформацію, зазначену у підпунктах 1-4 пункту 5 цього Порядку, формуються та надсилаються розпорядниками акцизних складів одноразово до початку введення в дію Реєстру та в разі зміни такої інформації. Інформація про витратоміри та рівнеміри вноситься до Реєстру після настання строків їх встановлення, визначених Податковим кодексом України. Електронні документи для наповнення Реєстру, що містять інформацію, зазначену в пп.5 і 6 пункту 5 цього Порядку, формуються та надсилаються розпорядниками акцизних складів щодня (крім днів, у які акцизний склад не працює). Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу (обсяг реалізованого та обсяг отриманого) пального, зазначені в підпунктів5 пункту 5 цього Порядку, формуються після проведення останньої операції з обігу пального за звітну добу, але не пізніше 23 години 59 хвилин такої доби, до початку проведення операцій з обігу пального за добу, що настає за звітною добою, та подаються до ДФС не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.

На кожному акцизному складі за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД формуються показники про: обсяги залишків пального на початок та кінець звітної доби, що визначаються шляхом підсумовування обсягів залишків пального в кожному резервуарі на підставі показань рівнемірів, установлених на таких резервуарах; добовий обсяг реалізованого пального, що визначається шляхом підсумовування обсягів реалізованого за звітну добу пального через кожне місце відпуску пального шляхом наливу з акцизного складу на підставі показань витратомірів, установлених у кожному місці відпуску пального шляхом наливу з акцизного складу; добовий обсяг отриманого пального, що визначається шляхом віднімання від обсягу залишків пального на кінець звітної доби обсягу залишків пального на початок звітної доби та додавання добового обсягу реалізованого пального з такого акцизного складу з додаванням обсягу втраченого пального, зазначеного в акцизних накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних, та з відніманням додаткового обсягу пального, зазначеного в заявках на поповнення обсягу залишку пального, зареєстрованих у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Підтвердженням розпоряднику акцизного складу прийняття/неприйняття його електронного документа для наповнення Реєстру / коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру - є квитанції в електронному вигляді у текстовому форматі, які надсилаються йому держателем Реєстру протягом операційного дня. Датою та часом надсилання електронного документа для наповнення Реєстру / коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру держателю Реєстру є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо протягом операційного дня держателем Реєстру не надіслано квитанції про прийняття/неприйняття електронного документа для наповнення Реєстру / коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру, такий електронний документ вважається прийнятим. Держатель Реєстру не приймає електронних документів для наповнення Реєстру / коригуючих електронних документів для наповнення Реєстру у випадках порушення вимог щодо формування, заповнення та надсилання таких електронних документів, передбачених цим Порядком.

Так, відповідальність за порушення правил обліку, виробництва та обігу пального або спирту етилового на акцизних складах, встановлена статтею 128-1 ПК України.

Зокрема, відповідно до п.128-1.3 ст.128-1 ПК України, незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000 грн. за кожний неподаний електронний документ.

Так, зі спірного акту перевірки №21761/15-32-09-02 від 04.10.2021 року вбачається, що посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області під час перевірки встановлено, що ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» нібито не своєчасно були передані довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі з уніфікованим номером №1005938 за адресою: Одеська область, смт. Овідіополь, вул. Євгенія Колічніченка, 1/Д, у кількості 14 днів, чим порушено вимоги пп.230.1.3 п.230.1 ст.230 ПКУ, а саме: 06.09.2020 року (термін подання 07.09.2020) фактично подано 08.09.2020; 18.12.2020 (термін подання 19.12.2020) фактично подано 20.12.2020; 31.12.2020 року (термін подання 01.01.2021) фактично подано 04.01.2021; 01.01.2021 (термін подання 02.01.2021) фактично подано 04.01.2021; 02.01.2021 (термін подання 03.01.2021) фактично подано 04.01.2021; 23.02.2021 (термін подання 24.02.2020) фактично подано 25.02.2021; 24.06.2021 (термін подання 25.06.2021) фактично подано 27.06.2021; 27.06.2021 (термін подання 28.06.2021) фактично подано 29.06.2021; 14.08.2021 (термін подання 15.08.2021) фактично подано 16.08.2021; 26.08.2021 (термін подання 27.08.2021) фактично подано 28.08.2021; 06.09.2021 (термін подання 07.09.2021) фактично подано 08.09.2021; 11.09.2021 (термін подання 12.09.2021) фактично подано 13.09.2021; 16.09.2021 (термін подання 17.09.2021) фактично подано 18.09.2021; 21.09.2021 (термін подання 22.09.202) фактично подано 23.09.2021 (а.с. 29-33 т. 1).

Разом з тим, судами обох інстанцій з матеріалів справи встановлено, що 07.09.2020р. о 22:35:01 ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» до Державної податкової служби України було направлено довідку про зведені дані (обсяги пального) від 06.09.2020 року, що підтверджується «Протоколом руху документа», яка відповідно до квитанції №1, була доставлена до ДПС України 08.09.2020 о 08:41:30 (а.с.116-120 т.1).

Також, з матеріалів справи встановлено, що 19.12.2020р. о 22:07:32 ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» направило до ДПС України довідку про зведені дані (обсяги пального) від 18.12.2020р., що підтверджується Протоколом руху документа (а.с.121-124 т.1).

Далі, як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2021р. о 12:00:33 ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» направило до ДПС України довідку про зведені дані (обсяги пального) від 31.12.2020р., що підтверджується Протоколом руху документа, яка відповідно до квитанції №1, доставлена до ДПС України 04.01.2021р. о 09:34:07 (а.с.125-130 т.1).

02.01.2021 року о 13:50:24 ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» направило до ДПСУ ще одну довідку про зведені дані (обсяги пального) від 01.01.2021р., що підтверджується Протоколом руху документа, яка відповідно до квитанції №1, була доставлена до ДПС України 04.01.2021р. о 09:34:05 (а.с.131-135 т.1).

03.01.2021 року о 12:28:29 ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» направило до ДПС України довідку про зведені дані (обсяги пального) від 02.01.2021р., що підтверджується Протоколом руху документа, яка відповідно до квитанції №1, була доставлена до ДПС України 04.01.2021р. о 09:34:06 (а.с. 136-140 т.1).

25.02.2021 року о 10:14:48 ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» направило до ДПС України довідку про зведені дані (обсяги пального) від 23.02.2021р., що підтверджується Протоколом руху документа, яка відповідно до квитанції №1, була доставлена до ДПС України 25.02.2021р. о 10:42:04 (а.с. 141-145 т.1).

25.06.2021 року о 22:01:56 ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» направило до ДПС України довідку про зведені дані (обсяги пального) від 24.06.2021р., що підтверджується Протоколом руху документа, яка відповідно до квитанції №1, була доставлена до ДПС України 27.06.2021р. о 21:39:37 (а.с. 146-150 т.1).

28.06.2021 року о 21:43:35 ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» направило до ДПС України довідку про зведені дані (обсяги пального) від 27.06.2021р., що підтверджується Протоколом руху документа, яка відповідно до квитанції №1, була доставлена до ДПС України 29.06.2021р. о 12:32:07 (а.с. 151-156 т.1).

15.08.2021 року о 21:29:23 ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» направило до ДПС України довідку про зведені дані (обсяги пального) від 14.08.2021р., що підтверджується Протоколом руху документа, яка відповідно до квитанції №1, була доставлена до ДПС України 16.08.2021р. о 10:35:45 (а.с. 157-162 т.1).

27.08.2021 року о 22:06:51 ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» направило до ДПС України довідку про зведені дані (обсяги пального) від 26.08.2021р., що підтверджується Протоколом руху документа, яка відповідно до квитанції №1, була доставлена до ДПС України 28.08.2021р. о 09:52:49 (а.с. 163-168 т. 1).

07.09.2021 року о 22:01:51 ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» направило до ДПС України довідку про зведені дані (обсяги пального) від 06.09.2021р., що підтверджується Протоколом руху документа, яка відповідно до квитанції №1, була доставлена до ДПС України 08.09.2021р. о 11:01:43 (а.с. 169-172 т. 1).

12.09.2021 року о 22:03:40 ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» направило до ДПС України довідку про зведені дані (обсяги пального) від 11.09.2021р., що підтверджується Протоколом руху документа, яка відповідно до квитанції №1, була доставлена до ДПС України 13.09.2021р. о 16:19:07 (а.с. 173-177 т. 1).

17.09.2021 року о 21:25:49 ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» направило до ДПС України довідку про зведені дані (обсяги пального) від 16.09.2021р., що підтверджується Протоколом руху документа, яка відповідно до квитанції №1, була доставлена до ДПС України 18.09.2021р. о 19:36:18 (а.с. 178-182 т.1).

22.09.2021 року о 21:47:49 ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» направило до ДПС України довідку про зведені дані (обсяги пального) від 21.09.2021р., що підтверджується Протоколом руху документа, яка відповідно до квитанції №1, була доставлена до ДПС України 23.09.2021р. о 01:19:40 (а.с. 183-187 т. 1).

Таким чином, судами обох інстанцій з матеріалів справи чітко встанволено, що дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу (обсяг реалізованого та обсяг отриманого) пального за 06.09.2020 року, 18.12.2020 року, 31.12.2020 року, 01.01.2021 року, 02.01.2021 року, 24.06.2021 року, 27.06.2021 року, 14.08.2021 року, 26.08.2021 року, 06.09.2021 року, 11.09.2021 року, 16.09.2021 року, 21.09.2021 року, направлялись ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» до контролюючого органу у відповідності до приписів Податкового кодексу України та Порядку №891, а саме не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою, що також підтверджується листом ТОВ «М.Е.ДОК» від 03.12.2021 року (а.с. 12-13 т. 2).

При цьому, слід зазначити про те, що з наданих представником відповідача до суду 1-ї інстанції копій квитанцій №1 вбачається лише тільки коли саме довідки про зведені дані (обсяги пального) ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» були доставлені до Державної податкової служби України, інших даних не має (а.с. 66-79 т. 2).

Разом з тим, направлення контролюючим органом першої квитанції з пропуском строків визначених чинним законодавством не свідчить про порушення позивачем - ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» у вищезазначених 13 (тринадцяти) випадках, приписів підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України.

Як відомо, згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, податковий орган, в даному випадку, не надав до судів 1-ї та 2-ї інстанцій жодних доказів на підтвердження того, що позивачем було порушено податкове законодавство, а також не зазначив інших обставин, які могли б свідчити про порушення позивачем законодавства України.

Отже, за таких обставин, на думку судової колегії, Головним управління ДПС в Одеській області не доведено наявність в діях позивача під час подання до податкового органу даних про фактичні залишки пального та про обсяг обігу (обсяг реалізованого та обсяг отриманого) пального за 06.09.2020 року, 18.12.2020 року, 31.12.2020 року, 01.01.2021 року, 02.01.2021 року, 24.06.2021 року, 27.06.2021 року, 14.08.2021 року, 26.08.2021 року, 06.09.2021 року, 11.09.2021 року, 16.09.2021 року, 21.09.2021 року, порушення, відповідальність за яке передбачена п.128-1.3 ст.128-1 ПК України.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення №281/15-32-09-02 від 10.01.2022 року в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 13000 грн. є протиправним та дійсно підлягає скасуванню.

В той же час, дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу (обсяг реалізованого та обсяг отриманого) пального за 23.02.2021 року фактично були направлені ТОВ «ГАЗ ПОЙНТ» дійсно з порушенням строків, визначених ПКУ та Порядком № 891, зокрема 25.02.2021 року, що, в свою чергу, не заперечується і самим позивачем в позовній заяві.

При цьому, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, не приймає до уваги посилання пердставника позивача на те, що довідка за 23.02.2021 року була надана до контролюючого органу 25.02.2021 року з технічних причин, оскільки будь-яких доказів на підтвердження поважності пропуску строку подання даних до контролюючого органу або наявності технічних несправностей позивачем до судів 1-ї та 2-ї інстанцій не надано.

Таким чином, з урахуванням вищевказаного, спірне податкове повідомлення-рішення №281/15-32-09-02 від 10.01.2022 року в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1000 грн. дійсно прийнято обґрунтовано та з урахуванням приписів чинного законодавства.

До того ж, ще раз варто зазначити, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що, у свою чергу, не було відповідним чином реалізовано представником відповідача при розгляді справи в судах 1-ї та 2-ї інстанцій.

З огляду на викладене, судова колегія доходить висновку, що суд 1-ї інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж в апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, згідно зі ст.316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст.328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено: 15.03.2023р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко