Справа № 380/18458/22
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань залишення позовної заяви без розгляду

17 березня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання відповідача про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), в якому просить:

- визнати протиправними дії НОМЕР_4 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби;

- зобов`язати НОМЕР_4 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії. Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за нестримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2016 № 178 без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби за цінами предметів речового майна визначеними станом на 01.01.2022 розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14.01.2022 № 27/0/10-22-Р «Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації».

Ухвалою суду від 27.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

15.03.2023 до суду надійшло клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду. В обґрунтування клопотання відповідач зазначив, що матеріалах справи наявний витяг з наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону від 05.10.2022 № 675-ос, який вказує на те, що позивач проходив військову службу, яка вважається публічною згідно п. 17 ч.1 ст. 4 КАС України. Оскільки позивач не погоджується з нарахуванням та виплатою позивачу компенсації за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби, до спірних правовідносин слід застосовувати спеціальний процесуальний строк передбачений ч. 5 ст. 122 KAC України місячний строк на звернення до суду. Відповідач також зазначає, що спеціальним законодавством визначено порядок звільнення з військової служби, встановлено час з моменту видачі наказу про звільнення до видачі наказу про виключення зі списків частини з метою з`ясування, урегулювання всіх проблемних питань щодо виплат, вислуги років, ін. та здачі посади, а в день виключення зі списків частини військовому доводиться наказ про виключення зі списків особового складу та в якому військовослужбовець особисто прописує про відсутність зауважень, а також отримує припис. Отже, дату виключення зі списків особового складу військової частини та всіх видів грошового забезпечення потрібно вважати датою, коли позивачу стало відомо про можливо порушені її права. З огляду на зазначене, відповідач просить адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Згідно із п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на наведені вище норми процесуального законодавства, суд розглядає клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в порядку письмового провадження.

Надаючи оцінку дотримання позивачем строку звернення до суду, суд враховує таке.

До 19.07.2022 строк звернення до суду з позовом про стягнення належної працівникові заробітної плати законодавством не обмежувався.

Однак, 19.07.2022 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-ІХ (далі Закон № 2352-ІХ), яким внесені зміни до діючого законодавства про працю.

Цим законом назву та частини першу і другу статті 233 викладено в такій редакції:

«Стаття 233. Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 24.01.2023 у справі №380/14011/22 зазначив таке:

«...Відповідно до статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

За приписами статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Аналогічні за змістом норми є у Положенні про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України, затвердженого Указом Президента України 10.12.2008 № 1153/2008 (далі Положення № 1153/2008), де в абзаці 3 пункту 242 Положення зазначено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Отже, зазначені в Законі № 2352-ІХ «всі суми, що належать працівникові при звільненні», з врахуванням норм Положення № 1153/2008, це суми грошового, продовольчого та речового забезпечення.

При цьому, виключення особи зі списків особового складу військової частини, свідчить про повне забезпечення особи грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням, а також про те, що з військовослужбовцем проведені усі необхідні (у тому числі на думку військовослужбовця) розрахунки...».

Відтак, суд дійшов висновку, що до спорів з приводу виплати частини грошового забезпечення, яка не виплачене військовослужбовцю при звільненні, належить застосовувати норми ч. 2 ст. 233 КЗпП України, як спеціальну норму у цій категорії спорів, а не ч. 5 ст. 122 КАС України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи те, що строк звернення до суду є процесуальним інститутом, відтак при вирішенні питання звернення до суду слід застосовувати процесуальне законодавство, яке чинне на час вчинення окремої процесуальної дії, тобто на час звернення позивачки до суду.

Позивач звернулась до суду 22.12.2022 із позовом про оскарження дій відповідача, пов`язаних із нарахуванням та виплатою компенсації за неотримане речове майно, що є спором про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, а тому вирішуючи питання дотримання позивачкою строку звернення, суд застосовує ст. 233 КЗпП у редакції Закону № 2352-ІХ, що набрала чинності 19.07.2023 та унормовує вказані правовідносини на день подання позивачкою позову.

Як встановлено зі змісту позовної заяви, 05.10.2022 ОСОБА_1 виключена зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До суду звернулась із цим позовом 22.12.2022, тобто в межах трьох місячного строку, визначеного Законом № 2352-ІХ.

Відтак, строк звернення до суду ОСОБА_1 не пропущений.

За таких обставин, суд робить висновок про необхідність відмовити ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 122, 240, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:
Відмовити ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Повний текст ухвали складено 17.03.2023 року.

Суддя Костецький Н.В.