Справа № 320/12091/20
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року справа №320/12091/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Київській області), в якому позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Київській області від 05.10.2020 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне неперерахування) єдиного внеску ОСОБА_1 в сумі 1889,96 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про відсутність правових підстав для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення. Позивачем наголошено, що вказаним рішенням застосовано штрафні санкції та нараховано пеню через нібито порушення ним термінів сплати єдиного внеску за І-ІІІ квартали 2019 року. Однак це не відповідає дійсності, ЄСВ до бюджету було сплачено вчасно. Так, за 1-й квартал 2019 року ЄСВ сплачено позивачем 18.04.2019; за 2-й квартал 2019 року -18.07.2019; за 3-й квартал 2019 року - 31.10.2019; за 4-й квартал 2019 року - 16.01.2021.

Відповідач позов не визнав. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач вказав на заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску у період з 20.04.2019 по 16.01.2020 (з 20.04.2019 по 31.10.2019 сума заборгованості - 1480,45 грн., кількість днів затримки - 195; з 20.07.2019 по 18.12.2019 сума заборгованості - 1408,45 грн., кількість днів затримки - 152; з 20.07.2019 по 31.10.2019 сума заборгованості - 1345,75 грн., кількість днів затримки - 104; з 22.10.2019 по 16.01.2020 сума заборгованості - 1493,80 грн., кількість днів затримки - 87). На переконання контролюючого органу, прийняте спірне рішення відповідає вимогам чинного податкового законодавства.

У відповіді на відзив на позовну заяву позивач, зокрема звертає увагу на те, що посилання відповідача на заборгованість є некоректною. Така вже була предметом розгляду в суді, і за результатом судового розгляду її спростовано.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.01.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 11.02.2021, витребувано докази від сторін.

Судове засідання 11.02.2021 було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на навчанні в Національній школі суддів. Наступне підготовче засідання призначено на 04.03.2021.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2021 витребувано докази у справі від відповідача. Зупинено провадження в адміністративній справі №320/12091/20 з метою надання відповідачу можливості подати усі необхідні для розгляду справи документи до 06.04.2021. Призначено наступне судове засідання у справі на 06.04.2021.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.04.2021 поновлено провадження у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.04.2021 витребувано докази від сторін та відкладено судове засідання на 11.05.2021.

У судове засідання, призначене на 11.05.2021 сторони у справі не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином та своєчасно.

В матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи без його участі.

Також 11.05.2021 на офіційну електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням представника ГУ ДПС у Київській області на лікарняному.

28.04.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання про заміну відповідача ГУ ДПС у Київській області () на правонаступника ГУ ДПС у Київській області ().

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 замінено відповідача у цій справі - ГУ ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 43141377) на його правонаступника - ГУ ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (ідентифікаційний код 44096797; місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-а). Вирішено здійснювати подальший розгляд справи №320/12091/20 у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 з 25.12.2003 зареєстрований кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Київської області як фізична особа-підприємець, що займається незалежною професійною діяльністю (основний вид діяльності за кодом КВЕД 69.10 - діяльність у сфері права).

З 02.03.2010 позивач взятий на облік у ГУ ДПС Київській області (Білоцерківське управління) як платник податків (а.с.54).

ГУ ДПС у Київській області прийнято рішення від 05.10.2020 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 1131,30 грн. за період з 20.04.2019 до 16.01.2020 та нараховано пеню у розмірі 758,66 грн. (0,1% недоїмки) (а.с.4).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, 12.10.2020 позивачем оскаржено його до Державної податкової служби України (а.с.9).

Рішенням про результати розгляду скарги від 04.11.2020 №31702/6/99-00-06-03-01-06 Державна податкова служба України залишила скаргу позивача без задоволення, а рішення ГУ ДПС у Київській області від 05.10.2020 № без змін (а.с.5-6).

Вважаючи спірне рішення відповідача необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з частиною восьмою статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Частиною п`ятою статті 8 Закону №2464-VI передбачено, що єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

Частиною десятою статті 9 Закону №2464-VІ встановлено, що днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі; 3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до частини одинадцятої статті 9 Закону №2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Частиною третьою статті 25 Закону №2464-VІ передбачено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

За змістом частини шостої статті 25 Закону №2464-VI за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Згідно з частиною десятою статті 25 Закону №2464-VІ на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону №2464-VI за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску (частина чотирнадцята статті 25 Закону №2464-VI).

Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено процедуру нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів.

За порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону (пункт 1 розділу VII Інструкції).

Підпунктом 2 пункту 2 розділу VII Інструкції встановлено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

Також у пункті 5 розділу VII Інструкції зазначено, що на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу.

Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. За несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірах визначених Законом, а на суму недоїмки нараховується пеня за кожний день прострочення платежу. Розрахунок фінансової санкції за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Таким чином, визначальним для вирішення справи є встановлення фактів несплати (несвоєчасної) сплати позивачем ЄСВ на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, а саме - зворотного боку облікової картки платника, а також первинних документів щодо нарахування (декларації, розрахунки) та сплати (платіжні доручення). І виключно на підставі встановленого суд надає оцінку правомірності нарахування контролюючим органом штрафних санкцій та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, згідно з оскаржуваного рішення.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 13.11.2018 у справі №813/4686/16.

З розрахунку штрафної санкції до спірного рішення від 05.10.2020 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску убачається, що контролюючим органом нараховано позивачу пеню та застосовано до нього штрафну санкцію за несвоєчасне перерахування єдиного внеску за період з 20.04.2019 до 16.01.2020.

Зокрема, контролюючим органом нараховано:

- 281,69 грн. (20%) штрафних санкцій і 274,65 грн. пені за несвоєчасну сплату з 20.04.2019 по 31.10.2019 (195 днів) ЄСВ за І квартал 2019 року у розмірі 1408,45 грн.;

- 281,69 грн. (20%) штрафних санкцій і 214,08 грн. пені за несвоєчасну сплату з 20.07.2019 по 18.12.2019 (152 днів) ЄСВ за ІІ квартал 2019 року у розмірі 1408,45 грн.;

- 269,15 грн. (20%) штрафних санкцій і 139,96 грн. пені за несвоєчасну сплату з 20.07.2019 по 31.10.2019 (104 дня) ЄСВ за ІІ квартал 2019 року у розмірі 1345,75 грн.;

- 298,77 грн. (20%) штрафних санкцій і 129,97 грн. пені за несвоєчасну сплату з 22.10.2019 по 16.01.2020 (87 днів) ЄСВ за ІІІ квартал 2019 року у розмірі 1493,85 грн. (а.с.20, зворотній бік).

Отже підставою для прийняття спірного рішення від 05.10.2020 № є несвоєчасна сплата позивачем ЄСВ за І-ІІІ квартали 2019 року у період з 20.04.2019 до 16.01.2020.

Судом встановлено, що позивачу як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність нараховано ЄСВ за І-ІІІ квартали 2019 року у розмірі 8262,54 грн. основного платежу (з термінами сплати: 19.04.2019 - 2754,18 грн., 19.07.2019 - 2754,18 грн., 21.10.2019 - 2754,18 грн.).

Відповідно до квитанцій від 18.04.2019 на суму 2880,00 грн., від 18.07.2019 на суму 2754,18 грн. і від 31.10.2019 на суму 2754,20 грн. позивач сплачував ЄСВ за І-ІІІ квартали 2019 року (а.с.25).

Відповідач не заперечує факту надходження від позивача платежів, зазначених у позовній заяві та підтверджених квитанціями банку. Проте ці платежі на підставі закону контролюючий орган зараховував в рахунок погашення заборгованості позивача попередніх періодів.

Як видно з даних інтегрованої картки платника з єдиного соціального внеску по виду бюджету 70 (Цільові фонди), код класифікації доходів бюджету 71040000 (а.с.121-144), станом на 18.04.2019 у позивача існувала заборгованість з ЄСВ в сумі 5122,57 грн. (недоїмка - 4935,07 грн., пеня - 187,50 грн.).

18.04.2019 в інтегрованій картці відображено сплату внеску з ЄСВ у сумі 2880 грн., унаслідок чого заборгованість зменшилась до 2242,57 грн. (5122,57 грн. - 2880 грн.) (недоїмка - 2242,57 грн.; пеня - 0 грн.).

19.04.2019 нараховано ЄСВ за І квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн., а тому недоїмка склала 4996,75 грн. (2754,18 грн. + 2242,57 грн.).

19.07.2019 нараховано ЄСВ за ІІ квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн., а тому недоїмка склала 7750,93 грн. (2754,18 грн. + 4996,75 грн.).

02.09.2019 в інтегрованій картці відображено нарахування штрафних санкцій та пені у сумі 4974,47 грн. за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску згідно з рішенням від 19.08.2019 №, а тому заборгованість склала 12725,40 грн. (4974,47 грн. + 7750,93 грн.) (недоїмка - 10292,69 грн.; пеня - 2432,71 грн.).

21.10.2019 нараховано ЄСВ за ІІІ квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн., а тому заборгованість склала 15479,58 грн. (2754,18 грн. + 12725,40 грн.) (недоїмка -13046,87 грн. пеня - 2432,71 грн.).

21.10.2019 в інтегрованій картці відображено корегування щоквартальних нарахувань з ЄСВ відповідно до судового рішення від 20.06.2019 у справі №320/1108/19, унаслідок чого відбулося погашення недоїмки у сумі 1345,74 грн. (ЄСВ за І квартал 2019 року) та у сумі 2242,57 грн. (ЄСВ за ІV квартал 2018 року).

31.10.2019 в інтегрованій картці відображено сплату внеску з ЄСВ у сумі 2754,18 грн., унаслідок чого відбулося погашення недоїмки на суму 1408,44 грн. (ЄСВ за І квартал 2019 року) та на суму 1345,74 грн. (ЄСВ за ІІ квартал 2019 року).

18.12.2019 в інтегрованій картці відображено стягнення коштів у сумі 5122,57 грн., унаслідок чого відбулося погашення недоїмки на суму 1408,44 грн. (ЄСВ за ІІ квартал 2019 року) та боргу на суму 3714,33 грн. (рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 19.08.2019 №).

16.01.2020 в інтегрованій картці відображено сплату внеску з ЄСВ у сумі 2754,20 грн., унаслідок чого відбулося погашення недоїмки на суму 1493,86 грн. (ЄСВ за ІІІ квартал 2019 року).

Таким чином, відомостями інтегрованої картки ОСОБА_1 з єдиного соціального внеску підтверджується, що з квітня 2019 року у позивача постійно обліковується недоїмка зі сплати єдиного внеску. Станом на 30.04.2019 така недоїмка становила 4996,75 грн. Всі поточні платежі з єдиного внеску у період з квітня 2019 року по січень 2020 року зараховувались у погашення суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Водночас у ході розгляду справи судом також було встановлено, що станом на день розгляду цієї справи в облікових даних позивача містяться відомості про наявність боргу, відсутність якого спростовано судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Так, у зв`язку з наявністю станом на 30.04.2019 у ОСОБА_1 заборгованості з ЄСВ у сумі 4996,75 грн., ГУ ДФС у Київській області було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.05.2019 №Ф-291749-50/4229 (а.с.186).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 у справі №320/3646/19 позов ОСОБА_1 задоволено. Вимогу ГУ ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 11.05.2019 №Ф-291749-50/4229 скасовано. Постановами Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2020 та 22.12.2020 зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Суд першої інстанції у мотивувальній частині свого рішення вказав, що згідно з даними інтегрованої картки ОСОБА_1 по єдиному соціальному внеску автоматично здійснені наступні нарахування: за 2017 рік - 8448,00 грн.; за І квартал 2018 року - 2457,18 грн.; за ІІ квартал 2018 року - 2457,18 грн.; за ІІІ квартал 2018 року - 2457,18 грн.; за IV квартал 2018 року - 2457,18 грн.; за І квартал 2019 року - 2754,18 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач самостійно визначав та сплачував у 2018 році єдиний внесок за місяць у мінімальному розмірі - 819,06 грн. (3723 х 22%), то за квартал 2018 року визначив суму у розмірі 2457,18 грн. (819,06 х 3). 02.05.2018 позивачем подано до податкового органу декларацію про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування особами, які провадять незалежну професійну діяльність за 2017 рік, згідно з якої сума нарахованого єдиного внеску становить 3322,00 грн. У 2017 році позивачем сплачено єдиний внесок у розмірі 3322,00 грн., що підтверджується квитанціями від 02.05.2018 №35, від 03.05.2018 №14 та від 22.06.2018 №88.

Відтак, суд першої інстанції у мотивувальній частині рішення від 13.04.2020 у справі №320/3646/19 визнав те, що податковим органом не правильно розраховано розмір недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а відтак оскаржувана вимога про сплату боргу від 11.05.2019 №Ф-291749-50/4229 підлягає скасуванню.

Частиною четвертою статті 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судом встановлено, а відповідачем не спростовано відсутність у позивача недоїмки зі сплати ЄСВ станом на 30.04.2019 в сумі 4996,75 грн.

Висновок про відсутність у позивача станом на 30.04.2019 недоїмки з ЄСВ у розмірі 4996,75 грн. свідчить про протиправність нарахування відповідачем штрафу та пені за період з 20.04.2019 до 16.01.2020, з огляду на те, що сплачені позивачем кошти у період з квітня 2019 року по січень 2020 року (у тому числі з ЄСВ за І-ІІІ квартали 2019 року) у порядку черговості відповідно до частини шостої статті 25 Закону №2464-VI були безпідставно зараховані в рахунок сплати недоїмки, яка у вказаний період була відсутня у позивача.

До того ж, з інтегрованої картки ОСОБА_1 вбачається, що в даному випадку сплачені суми у період з квітня 2019 року по січень 2020 року також були зараховані в рахунок погашення податкового боргу по податковому повідомленню-рішенню від 19.08.2019 №.

Однак, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 у справі №320/5645/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.08.2020, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДФС у Київській області від 19.08.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне неперерахування) єдиного внеску.

Отже несвоєчасна сплата позивачем нарахованого єдиного внеску у період з 20.04.2019 до 16.01.2020 відбулась також у зв`язку з проведенням в інтегрованій картці платника до сплати штрафів та пені, визначених згідно з податковим повідомленням-рішенням від 19.08.2019 №, що згодом визнане в судовому порядку протиправним та скасоване.

Враховуючи встановлені обставини, беручи до уваги платіжні доручення, які підтверджують сплату позивачем ЄСВ за І-ІІІ квартали 2019 року майже своєчасно (сплата ЄСВ за І-ІІ квартали 2019 року відбулася в граничний строк, сплата ЄСВ за ІІІ квартал 2019 року була прострочена на 10 днів) та в повному обсязі, а також те, що ці сплачені суми безпідставно зараховувалися відповідачем у рахунок погашення боргу в порядку календарної черговості його виникнення з урахуванням погашення недоїмки станом на 30.04.2019, оцінку протиправності нарахування якої надано судовими рішеннями у справі №320/3646/19, суд констатує, що заявлений позов є обґрунтованим та мотивованим. А тому спірне рішення ГУ ДПС у Київській області від 05.10.2020 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне неперерахування) єдиного внеску є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною першою статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною першою статті 77 КАС України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина друга статті 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач жодних доказів на спростування позовних вимог не надав.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання цього адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. згідно з квитанцією від 18.12.2020 (а.с.26), який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби в Київській області від 05.10.2020 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне неперерахування) єдиного внеску.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 840,80 гривень (вісімсот сорок грн. 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Державної податкової служби у Київській області (ідентифікаційний код ВП 44096797, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 5А).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 15.03.2023.

Суддя Кушнова А.О.