Справа № 580/419/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року справа № 580/419/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С. О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДПС у Черкаській області (далі позивач) з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача податковий борг в сумі 47 243,43 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб в загальній сумі 47 243,43 грн. Вказана заборгованість відповідачем добровільно не погашається, в зв`язку з чим податковий орган просить стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі на підставі даного позову, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач відзив на позовну заяву в строк, встановлений судом, як і станом на дату ухвалення рішення суду у цій справі не надав. Копію ухвали про відкриття провадження суд направляв на адресу відповідача, а саме: АДРЕСА_1 , яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, до суду 08.03.2023 повернувся не вручений конверт із вмістом судового поштового відправлення № 186 з відміткою поштового відділення зв`язку: "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до положень частин 3 - 4 ст. 124 Кодексу адміністративного судочинства України судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється: 1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу; 2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно з ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких підстав, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги Кодексу адміністративного судочинства України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як фізична особа-підприємець зареєстрований 14.03.2014, перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Черкаській області та є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України.

Згідно з відомостями із інтегрованої картки платника податків та розрахунку податкової заборгованості відповідач має непогашений податковий борг перед бюджетом у сумі 47 243,43 грн. з урахуванням сплати 13,93 грн. по єдиному податку з фізичних осіб, який виник згідно з такими документами:

- заяви про застосування спрощеної системи оподаткування № 45 від 17.03.2014 зі строком сплати 20.03.2019 - 20.03.2022, на загальну суму 37 981,20 грн;

- акта про результати перевірки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань по єдиному податку №868/23-00-13-0723/ від 01.11.2018;

- податкового повідомлення-рішення № від 29.01.2019 зі строком сплати 14.03.2019 на суму 1 575,90 грн.

- акта про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань до бюджету №265/23-00-50-3323/ від 17.01.2020;

- податкового повідомлення-рішення № від 20.01.2020 зі строком сплати 10.03.2020 на суму 1 313,85 грн.;

- податкового повідомлення-рішення № від 20.01.2020 зі строком сплати 10.03.2020 на суму 5 752,20 грн.

Залишок несплаченої пені, відповідно ст. 129 Податкового кодексу України складає 634,21 грн.

Позивач 07.07.2017 сформував податкову вимогу форми Ф №10130-17 на суму 1 280,00 грн., яка була направлена позивачу, про що в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № Р 182 (зворотній бік а. с. 6).

Оскільки заборгованість добровільно відповідачем не сплачено, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Обов`язок сплати податків платником передбачений п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України), відповідно до якого, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п. п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Згідно пп. 2 п. 291.4. ст. 291 ПК України другою групою платників єдиного податку, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності є фізичні особи підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Пунктом 293.1. ПК України передбачено, що ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Суд встановив, що відповідач обрав 2 групу платника єдиного податку та ставку 20% від розміру мінімальної заробітної плати. Відтак, щомісячний платіж з єдиного податку у 2019 році становить 834,60 грн. (4173х20 %), у 2020 році 944,60 грн. (4723х20 %), у 2021 році 1200,00 (6000х20 %), у 2022 році 1300,00 (6500х20 %). Проте вказані податкові зобов`язання відповідач не сплатив.

У відповідності до п. 295.1. ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої групи сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Відповідно до п. 54.5 ст. 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 56.1 ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня (п. 56.2 ст. 56 ПК України).

В силу п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з абзацом 1 пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов?язання.

Пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (п. 42.2 ст. 42 ПК України).

У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (п. 42.5 ст. 42 ПК України).

Як встановив суд, податкова вимога форми «Ф» №10130-17 від 07.07.2017 була направлена відповідачу за податковою адресою рекомендованим листом Р 182. Однак конверт з даним вкладенням повернувся до позивача як невручений з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання" (зворотній бік а. с. 6).

Податкове повідомлення - рішення № від 29.01.2019 позивач надіслав відповідачу на його податкову адресу рекомендованим листом Р 186, однак лист повернувся як невручений за закінченням встановленого строку зберігання (зворотній бік а. с. 20).

Податкові повідомлення - рішення № та № від 20.01.2020 надсилалися відповідачу за податковою адресою рекомендованим листом Р 183, однак лист повернувся як невручений за закінченням встановленого строку зберігання (а. с. 27).

Відтак, як вбачається з матеріалів справи, зазначені вище податкова вимога та податкові повідомлення-рішення надсилалися відповідачу рекомендованими листами з повідомленням та повернуті з незалежних від позивача підстав, а тому вважаються належним чином врученими.

В ході розгляду справи сторонами доказів оскарження/скасування вказаних податкової вимоги та податкових повідомлень-рішень до суду не надано. Не встановлено таких обставин і судом відповідно до автоматизованої системи діловодства Черкаського окружного адміністративного суду.

Таким чином, на час ухвалення рішення у справі прийняте контролюючим органом податкове повідомлення - рішення є чинним, а визначені у них податкові зобов`язання вважаються узгодженими.

Як вбачається із матеріалів справи, станом на дату звернення до суду за відповідачем рахується податковий борг в загальній сумі 47 243,43 грн.

Як зазначено у п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

При цьому, станом на день розгляду справи, суду не надано доказів погашення відповідачем в добровільному порядку вказаної вище суми заборгованості.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

У відповідності до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму податкового боргу відповідач у встановлені законодавством строки до бюджету не сплатив, наявність податкового боргу підтверджується матеріалами справи, відзиву із запереченнями щодо заявлених позовних вимог відповідачем не подано, відтак суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 139 КАС України судові витрати у цій справі у виді судового збору стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. 72, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб за період з 14.03.2019 по 20.04.2022 в сумі 47 243,43 грн. (сорок сім тисяч двісті сорок три гривні 43 копійки).

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ