Справа № 260/5190/22
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2023 року м. Ужгород№ 260/5190/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судових засідань Полянич В.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

позивача - ОСОБА_1 ;

представника відповідача - Гришко К.В.;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що отримавши повістку від уповноваженої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28 лютого 2022 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказує, що у зв`язку зі скаргами на органи зору, його було направлено в лікувальний заклад МОЗ України у місті Мукачево на додаткове обстеження органів зору, про що було складене відповідне направлення. Висновком лікувального закладу було встановлено, що позивач має порушення рефракції та акомодації (міопія високого ступеню, астигматизм,) а, саме хвороба органів зору з дитинства короткозорість обох очей, інші хвороби ока, в тому числі оперування правого ока у зв`язку із відшаруванням сітківки. Протоколом засідання військово-лікарської комісії № 908 про що, зроблено відповідний запис в книзі протоколів засідань встановлено розклад хвороби, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби - Стаття 30 (пункт-а), Статгя 26 (пункт-б), Наказу Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008р., встановлено «непридатність до військової служби із виключенням з військового обліку». У зв`язку із відсутністю документа (довідки) передбаченого Наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 р., позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою отримання дубліката (копії) документа засвідченого належним чином уповноваженими на це особами. Однак, на усне звернення позивачеві було відмовлено надати копію зазначеної довідки. Позивач наголошує, що 08.08.2022 року він письмово звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою отримання дублікату (копії) документа передбаченого Наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008р. Однак, згідно відповіді від 30.08.2022 року відповідач повідомив позивача, що письмово не надасть копії даного документа (довідки), оскільки в даному документі міститься конфіденційна інформація про стан здоров`я особи, а ІНФОРМАЦІЯ_2 не вправі надавати дану інформацію письмово третім особам. Позивач вказує, що така відмова відповідача є протиправною, оскільки поданий ним запит стосувався інформації, яка стосується безпосередньої позивача. Враховуючи викладене позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив задовольнити такі.

У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з мотивів викладених у відзиві на позов, вказавши на те, що оскільки у відповідача була відсутня згода позивача на поширення конфіденційної інформації щодо нього, а зі змісту листа (заяви) було неможливо встановити особу, що звернулася з таким, крім того в листі (заяві) були зазначені помилкові (неіснуючі документи), а тому відповідач відмовив у наданні документів згідно поданої заяви від 07.08.2022 року. Враховуючи викладене відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що отримавши повістку від уповноваженої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач 28 лютого 2022 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як встановлено в ході розгляду справи по суті та не заперечується сторонами, позивач був скерований на військово-лікарську комісію (далі - ВЛК) при ІНФОРМАЦІЯ_3 для визначення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації відповідно до Наказу Міністерства оборони № 402 від 14.08.2008 р. «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України».

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 07.08.2022 року, згідно якої вказує, що Висновком лікувального закладу було встановлено, що позивач має порушення рефракції та акомодації (міопія високого ступеню, астигматизм,) а, саме хвороба органів зору з дитинства короткозорість обох очей, інші хвороби ока, в тому числі оперування правого ока у зв`язку із відшаруванням сітківки (а.с. 23).

Згідно поданої заяви від 07.08.2022 року позивач просить відповідача надати йому копії документів відносно нього, а саме: довідку ВЛК, відповідно до наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 р. засвідчену належним чином (а.а. 23).

Однак, листом від 13.08.2022 року відповідач відмовив позивачеві у наданні довідки ВЛК, відповідно до наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 р. засвідченої належним чином, у зв`язку з тим, що у ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня згода ОСОБА_1 на поширення конфіденційної інформації щодо нього.

Також, згідно листа від 13.08.2022 року відповідач повідомив позивача, що ОСОБА_1 може особисто звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання зазначеного документа (а.с. 8).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд констатує наступне.

Закон України "Про інформацію" регулює відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про інформацію" інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України "Про інформацію" не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

При цьому, абз. 2 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про інформацію" визначає, що кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України "Про інформацію" інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України "Про інформацію" конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом.

Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом.

Згідно ч. 3 ст. 21 Закону України "Про інформацію" порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.

Відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону України "Про інформацію" до інформації з обмеженим доступом не можуть бути віднесені такі відомості: 1) про стан довкілля, якість харчових продуктів і предметів побуту; 2) про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні ситуації, що сталися або можуть статися і загрожують безпеці людей; 3) про стан здоров`я населення, його життєвий рівень, включаючи харчування, одяг, житло, медичне обслуговування та соціальне забезпечення, а також про соціально-демографічні показники, стан правопорядку, освіти і культури населення; 4) про факти порушення прав і свобод людини, включаючи інформацію, що міститься в архівних документах колишніх радянських органів державної безпеки, пов`язаних з політичними репресіями, Голодомором 1932-1933 років в Україні та іншими злочинами, вчиненими представниками комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів; 5) про незаконні дії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб; 5-1) щодо діяльності державних та комунальних унітарних підприємств, господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі або територіальній громаді, а також господарських товариств, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких належать господарському товариству, частка держави або територіальної громади в якому становить 100 відсотків, що підлягають обов`язковому оприлюдненню відповідно до закону; 6) інші відомості, доступ до яких не може бути обмежено відповідно до законів та міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як підтверджується матеріалами справи позивач, звертаючись до відповідача із відповідною заявою від 07.08.2022 року просив надати інформацію (документи) які стосуються особисто позивача.

Натомість, відповідач всупереч вимогам чинного законодавства України відмовив позивачеві у наданні копій документів, які стосуються саме позивача.

Вказаною відмовою відповідач порушив права позивача на вільний доступ до інформації (документів), що стосуються особисто позивача.

При цьому суд констатує, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів жодними належними та допустимими доказами те, що звертаючись із заявою від 07.08.2022 року позивач просив надати йому інфомацію (документи), які стосуються інших осіб, а не безпосередньо позивача. Натомість у заяві від 07.08.2022 року, яку подав позивач до відповідача, чітко зазначено, що даною завою позивач просить надати йому документи, які стосуються саме позивача.

Згідно п. 1.1 наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 р. військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно п. 1.2 наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 р. постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Згідно пункту 3.8 глави 3 розділу II наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 р. постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.
Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши матеріали справи суд приходить висновку, що відповідачем було протиправно відмовлено позивачеві у наданні копії (дублікату) довідки за формою Додаток №4 відповідно до наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 р., яка стосується особисто позивача.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наведені представником відповідача у відзиві проти позову, не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію представника позивача, а останнім доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відтак, такі позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
2.Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови направити (надати) ОСОБА_1 копію (дублікат) довідки за формою Додаток №4 відповідно до наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 р.

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити (надати) ОСОБА_1 копію (дублікат) довідки за формою Додаток №4 відповідно до наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 р.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

5. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України. Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано 20.03.2023 року, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці та на лікарняному.