Справа № 160/15442/22
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Савченка А.В.
при секретарі судового засідання Губкіній А.М.
представників позивача Білоконя С.С., Селіна Д.В.
представника відповідача Марінеско А.В.
представника відповідача - Мудрої І.А.
розглянувши у судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою Громадської організації «Платформа Громадський Контроль» до Департаменту громадського порядку та цивільного захисту, Дніпровської міської ради про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач 05.10.2022 р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
1. визнати протиправним відмову Департаменту громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради у наданні інформації, запитуваної в інформаційному запиті Громадської організації «Платформа Громадський Контроль» від 06.09.2022 р. №598/22 щодо отримання публічної інформації;
2. зобов`язати Департамент громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради надати запитувану в інформаційному запиті Громадської організації «Платформа Громадський Контроль» від 06.09.2022 р. №598/22 таку інформацію:
- перелік сховищ цивільного захисту (бомбосховищ) на території м. Дніпра;
- перелік протирадіаційних укриттів на території м. Дніпра;
- перелік споруд подвійного призначення на території м. Дніпро, де можна укриватися мешканцям;
- перелік найпростіших укриттів на території м. Дніпра, де можна укриватися мешканцям.
3. визнати протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради відносно не надання інформації запитуваної в інформаційному запиті Громадської організації «Платформа Громадський контроль» від 06.09.2022 р. №598 щодо отримання публічної інформації;
4. зобов`язати Дніпровську міську раду надати, запитувану в інформаційному запиті «Платформа Громадський Контроль» від 06.09.2022 р. №598/22 таку інформацію:
- перелік сховищ цивільного захисту (бомбосховищ) на території м. Дніпра;
- перелік протирадіаційних укриттів на території м. Дніпра;
- перелік споруд подвійного призначення на території м. Дніпро, де можна укриватися мешканцям;
- перелік найпростіших укриттів на території м. Дніпра, де можна укриватися мешканцям.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що Громадською організацією «Платформа Громадський Контроль» було направлено запит на доступ до інформації на адресу Дніпровського міського голови Філатова Б. А. щодо отримання публічної інформації. Відповідно до вищезазначеного запиту, Громадською організацією «Платформа Громадський Контроль» у строки, визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації», було запитано міського голову ОСОБА_1 надати наступну життєво необхідну інформацію: перелік сховищ цивільного захисту (бомбосховищ) на території м. Дніпра; перелік протирадіаційних укриттів на території м. Дніпра; перелік споруд подвійного призначення на території м. Дніпро, де можна укриватися мешканцям; перелік найпростіших укриттів на території м. Дніпра, де можна укриватися мешканцям. Проте, місцевою владою не надано жодного переліку бомбосховищ чи укриттів, відтак, фактично наразі населення м. Дніпро не має жодної інформації, яка в прямому сенсі є життєво необхідною в умовах воєнного стану на території України та безпосередньо міста Дніпра. Таким чином, вважають протиправними дії Департаменту громадського порядку та цивільного захисту, що полягають у відмові в наданні публічної інформації, всупереч Закону України «Про доступ до публічної інформації», у зв`язку з чим, звернулись до суду із цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2022 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
28 жовтня 2022 року від Департаменту громадського порядку і цивільного захисту надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони зазначили, що до Департаменту громадського порядку та цивільного захисту надійшов запит на отримання публічної інформації від Громадської організації «Платформа Громадський Контроль» щодо надання наступної інформації: перелік сховищ цивільного захисту (бомбосховищ) на території м. Дніпра; перелік протирадіаційних укриттів на території м.Дніпра; перелік споруд подвійного призначення на території м. Дніпра де можна укриватися мешканцям; перелік найпростіших укриттів на території м. Дніпра де можна укриватися мешканцям. Департаментом громадського порядку та цивільного захисту, надано відповідь Громадській організації «Платформа Громадський Контроль», відповідно до якої для запобігання національній безпеці у період воєнного стану, надання запитуваної інформації тимчасово неможливо. Після скасування правового режиму воєнного стану позивач може звернутися із запитом про надання інформації у встановленому Законом порядку. Отже, відповідач-1 для запобігання національної безпеці у період воєнного стану, повідомив про тимчасову неможливість надання запитуваної інформації, та повідомив, що після правового режиму воєнного стану позивач може звернутися із запитом про надання відповідної інформації, відповідь надана вчасно, при наданні відповіді були додержані всі норми законодавства, що в свою чергу вказує на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.
07 листопада 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому вони зазначили, що посилання відповідача-1 на наявність воєнного стану як підставу для відмову у наданні запитуваної інформації та наданні такої інформації після закінчення правового режиму воєнного стану є необґрунтованою, адже вказана інформація є суспільно-необхідною саме в період воєнного стану на території України. Інформація про бомбосховища та укриття є життєво-необхідною саме в період реальної загрози, в період коли така інформація може врятувати життя та зберегти здоров`я людей. В цьому випадку, суспільний інтерес значно переважає будь-які інші ризики чи припущення, на які посилається відповідач, а тому таку інформацію відповідно до чинного законодавства України, повинно бути надано в обов`язковому порядку. Однак, з незрозумілих причин в момент реальної загрози здоров`ю та життю громадян, що проживають чи тимчасово перебувають на території міста Дніпра внаслідок ракетних ударів по території м. Дніпра відповідач відмовляє в наданні інформації, яка беззаперечно спрямована виключно на збереження здоров`я та життя населення. Фактично, своїми діями, Департамент громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської ради та Дніпровська міська рада залишають жителів м. Дніпра без можливості знайти укриття та зберегти своє здоров`я та життя у разі ракетних обстрілів чи іншої надзвичайної ситуації, що прямо загрожує здоров`ю та життю жителів міста. У цьому випадку відповідачем-1 порушується як чинне законодавства в частині забезпечення захисту цивільного населення, так і чинне законодавство в частині доступу до публічної інформації, що зайвий раз свідчить про некомпетентність та протиправність дій Департаменту. Крім того, введення воєнного стану на території держави на цьому етапі жодним чином не перешкоджає відповідачу здійснювати покладені на нього чинним законодавством обов`язки, адже місто не перебуває в окупації, штатні працівники працюють та мають доступ до інформації, якою володіє Департамент. Жодної інформації та доказів на її підтвердження щодо знищення чи пошкодження носіїв, приладів, обладнання на якому зберігається запитувана інформація чи іншої інформації, якою підтверджується неможливість надати запитувану інформацію, матеріали справи також не містять.
08 листопада 2022 року від Дніпровської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони зазначили, що відповідачем-1 обґрунтовано, в порядку ч.6 ст.22 Закону, прийнято рішення про відстрочку в задоволенні запиту на інформацію із аргументацією причин такого рішення, про що повідомлено позивача. Позивач вважає, що йому саме відмовлено в наданні інформації. Проте, позивачу не було відмовлено в наданні відповіді на інформаційний запит в розумінні Закону, оскільки відповідачем-1 було прийнято рішення про відстрочку в задоволенні запиту на інформацію. В свою чергу, відстрочка в задоволенні запиту на інформацію є одним із варіантів відповіді на запит, при цьому, у задоволенні запиту розпорядник не відмовляє. Такими чином, твердження позивача, що відповідачем-1 відмовлено у наданні відповіді на інформаційний запит є безпідставними. Позивачем не отримано рішення про відмову у наданні запитуваної інформації, оскільки відповідачем-1 не приймалось такого рішення. Позивач помилково ототожнив такі поняття як «відмова в наданні інформації» та «відстрочка в задоволенні запиту на інформацію». Результатом чого і стало обрання невідповідного способу захисту нібито порушеного права, що має бути підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Крім цього, статутом Громадської організації «Платформа громадський контроль» не передбачено, яким чином членами організації оформлюється прохання, щодо звернення до суду організації в їх інтересах. Також не визначено, як та ким приймається рішення, щодо звернення до суду із позовом в інтересах ГО «Платформа громадський контроль». Таким чином, можна прийти до висновку, що відповідачами не порушено прав позивача, а останній, посилаючись на порушення інтересу територіальної громади, не обґрунтував свій особистий, безпосередній, індивідуальний інтерес, оскільки відповідно до п.2.3. пункту 2 статуту позивач має право захисту лише своїх законних інтересів та законних інтересів своїх членів. В свою чергу, позивач жодним чином не доведено спричинення жодної шкоди, що також не спростовується змістом позовної заяви. Також, зазначили, що відповідач-2 не є держателем запитуваної інформації, а розпорядником такої інформації є Управління цивільного захисту Дніпропетровської обласної державної адміністрації. Таким чином, беручи до уваги, що розпорядником інформації щодо обліку захисних споруд фактично є Управління цивільного захисту Дніпропетровської обласної державної адміністрації, а не відповідач-2 та у зв`язку із тим, що відповідач-1 здійснює взаємодію цим управлінням, відповідно до п.3.1.16 Положення, Дніпровською міською радою було скеровано запит позивача до відповідного Департаменту. Так, з огляду на вчинення всіх необхідних заходів для скерування запиту органу, який володіє запитуваною інформацією, порушення в діях відповідача-2, відсутні.
08 листопада 2022 року від Дніпровської міської ради надійшла заява, в якій вони просять здійснювати розгляд вказаної позовної заяви за правилами загального позовного провадження із повідомленням сторін.
08 листопада 2022 року від Дніпровської міської ради надійшло клопотання про витребування доказів у Управління цивільного захисту Дніпропетровської обласної Державної адміністрації належним чином завірену копію положення про Управління цивільного захисту Дніпропетровської обласної Державної адміністрації, яка діяла на 08.09.2022 р.
08 листопада 2022 року від Дніпровської міської ради надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2022 р. розгляд вказаної справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.01.2023 р. о 15:30 год.
1. Пояснення та докази (за наявності) щодо того, який орган є балансоутримувачем сховищ, споруд подвійного призначення та протирадіаційних укриттів на території м.Дніпра;
2. Пояснення щодо того, чи є у них у задокументованій формі інформація щодо:
- переліку сховищ цивільного захисту (бомбосховищ) на території м. Дніпра;
- переліку протирадіаційних укриттів на території м. Дніпра;
- переліку споруд подвійного призначення на території м. Дніпро, де можна укриватися мешканцям;
- переліку найпростіших укриттів на території м. Дніпра, де можна укриватися мешканцям.
18 січня 2023 року від Департаменту громадського порядку і цивільного захисту надійшли додаткові пояснення, на виконання ухвали суду від 09.12.2022 р., в яких вони зазначили, що Департамент громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради не є власником або балансоутримувачем сховищ, споруд подвійного призначення та протирадіаційних укриттів на території м. Дніпра. Згідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 р. №138 терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають таке значення: балансоутримувач захисної споруди - власник захисної споруди або юридична особа, яка утримує її на балансі. Отже, відповідно до вищевикладеного балансоутримувачем сховищ, споруд подвійного призначення та протирадіаційних укриттів на території м. Дніпра є підприємства, установи та організації усіх форм власності у м. Дніпро у власності чи на балансі яких перебувають споруди вільного захисту. Додатково повідомили, що відповідно до п. 23 Постанови - ДСНС веде загальнодержавний електронний облік захисних споруд. Електронний облік захисних споруд є спеціальним програмним забезпеченням, яке призначене для збирання, обробки та зберігання інформації про захисні споруди незалежно від форми власності і формується на підставі даних документального обліку захисних споруд. Також, повідомили, що відповідач відповідно до норм чинного законодавства на підставі даних наданих балансоутримувачей веде паперовий облік фонду захисних споруд цивільного захисту, що зафіксовано у письмовому вигляді у відповідних книгах обліку, а саме: книги обліку захисних споруд цивільного захисту (сховища та протирадіаційні укриття); книги обліку найпростіших укриттів.
18 січня 2023 року від Департаменту громадського порядку і цивільного захисту надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що відповідач не має змоги забезпечити явку уповноваженого представника у судове засідання.
19 січня 2023 року від Дніпровської міської ради надійшли пояснення, на виконання ухвали суду від 09.12.2022 р., в якому вони зазначили, що відповідно до п.23 Постанови Д№138 ДСНС веде загальнодержавний електронний облік захисних споруд. Таким чином, балансоутримувачем сховищ, споруд подвійного призначення та протирадіаційних укриттів на території м. Дніпра є підприємства, установи та організації усіх форм власності у м. Дніпро у власності чи на балансі яких перебувають споруди цивільного захисту. Відповідач, лише на підставі даних наданих балансоутримувачами веде паперовий облік фонду захисних споруд цивільного захисту, що зафіксовано у письмовому вигляді у відповідних книгах обліку, а саме: книги обліку захисних споруд цивільного захисту (сховища та протирадіаційні укриття); книги обліку найпростіших укриттів.
19 січня 2023 року від Дніпровської міської ради надійшло клопотання про залучення до участі у справі Державної служби України з надзвичайних ситуацій в якості третьої особи.
В підготовче судове засідання 19.01.2023 р. з`явився представник позивача та представник відповідача.
Усною ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, з занесенням до протоколу судового засідання відмовлено у задоволенні клопотання Дніпровської міської ради про залучення до участі у справі Державної служби України з надзвичайних ситуацій в якості третьої особи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2023 р. суд ухвалив:
1. Витребувати у Департаменту громадського порядку та цивільного захисту докази (за наявності) щодо того, чи є Департамент громадського порядку та цивільного захисту балансоутримувачем сховищ, споруд подвійного призначення та протирадіаційних укриттів на території м.Дніпра;
2. У разі відсутності доказів, вказаних у п.1 цієї ухвали, Департаменту громадського порядку та цивільного захисту надати відповідне документальне підтвердження;
3. Витребувати у Дніпровської міської ради у докази (за наявності) щодо того, чи є Дніпровська міська рада балансоутримувачем сховищ, споруд подвійного призначення та протирадіаційних укриттів на території м.Дніпра;
4. У разі відсутності доказів, вказаних у п.3 цієї ухвали, Дніпровській міській раді надати відповідне документальне підтвердження;
5. Встановити відповідачам строк для виконання вимог цієї ухвали до 07.02.2023 р.;
6. Відкласти розгляд справи до 09.02.2023 р.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 09.02.2023 р. о 16:00 год.
30 січня 2023 року від позивача надійшли додаткові пояснення, на виконання ухвали суду від 19.01.2023 р., в яких вони зазначили, що відповідачами не доведено відповідно до чинного законодавства, того факту, що запитувану інформацію віднесено до інформації з обмеженим доступом, як і не доведено причини ненадання такої інформації під час воєнного стану. Так, на офіційному інформаційному порталі «Доступ до правди» міститься Інформаційний запит Софії Єлагіної від 16.03.2021 р., який направлено на адресу Дніпровської міської ради. Відповідно до вказаного інформаційного запиту було запитано наступну публічну інформацію: перелік адрес, де розташовані бомбосховища у місті Дніпро; сума коштів, яка закладена у міський бюджет на 2021 рік для обслуговування бомбосховищ; особа або орган, що несе відповідальність за стан бомбосховищ; яким чином позначаються бомбосховища та вказівки щодо них у громадських місцях. У відповідь на зазначений було надано відповідь від Департаменту громадського порядку та цивільного захисту Дніпровської міської ради №7/9-4 від 18.03.2021 р. Згідно з зазначеною відповіддю, Департаментом громадського порядку та цивільного захисту було надано перелік адрес розташування сховищ у м. Дніпрі. Варто звернути увагу, що жодної інформації про те, що зазначену інформацію неможливо оприлюднювати без попереднього залучення Державної служби з надзвичайних ситуацій зазначений запит не містить. Жодних доводів про те, що запитувану інформацію віднесено до інформації з обмеженим доступом, лист відповідача-1 також не містить. Таким чином, виникає ситуація коли одна й та сама інформація в одному випадку і надається відповідачем-1, а в іншому випадку з незрозумілих причин така інформація відповідачем-1 приховується.
07 лютого 2023 року від Департаменту громадського порядку і цивільного захисту надійшли додаткові пояснення, в яких вони зазначили, що Департамент громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради не є власником або балансоутримувачем сховищ, споруд подвійного призначення та протирадіаційних укриттів на території м. Дніпра. Згідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 р. № 138 терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають таке значення: балансоутримувач захисної споруди - власник захисної споруди або юридична особа, яка утримує її на балансі. Отже, відповідно до вищевикладеного балансоутримувачем сховищ, споруд подвійного визначення та протирадіаційних укриттів на території м. Дніпра є підприємства, організації усіх форм власності у м. Дніпро у власності чи на балансі яких перебувають споруди цивільного захисту.
09 лютого 2023 року від Дніпровської міської ради надійшла заява, надійшла заява, в якій вони зазначили, що ухвалою від 19.01.2023 р. суд витребував у Дніпровської міської рад докази щодо і чи є Дніпровська міська рада балансоутримувачем сховищ, споруд подвійного признане протирадіаційних укриттів на території міста Дніпра. З метою отримання витребуваної інформації, до департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради був направлений відповідний запит. За результатами розгляду зазначеного запиту, керуючою справами виконавчого комітету міської ради надано лист від 09.02.2023 р. за вих.№3/2-8, відповідно до змісту якого повідомлено, що Дніпровська міська рада не є балансоутримувачем нерухомого майна, в тому числі сховищ, споруд подвійного призначення та протирадіаційних укриттів.
В підготовче судове засідання 09.02.2023 р. всі викликані сторони з`явились.
В судове засідання 02.03.2023 р. всі викликані сторони з`явились.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив повністю задовольнити позовні вимоги.
Представники відповідачів у судовому засіданні пред`явлений позов не визнали та заперечували проти його задоволення.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, що Громадська організація «Платформа Громадський Контроль» звернулась до Дніпровського міського голови із запитом на отримання публічної інформації від 06.09.2022 р. вих.598/22, відповідно до якого просила надати таку інформацію:
- перелік сховищ цивільного захисту (бомбосховищ) на території м. Дніпра;
- перелік протирадіаційних укриттів на території м. Дніпра;
- перелік споруд подвійного призначення на території м. Дніпро, де можна укриватися мешканцям;
- перелік найпростіших укриттів на території м. Дніпра, де можна укриватися мешканцям.
На вказаний запит Департамент громадського порядку і цивільного захисту листом «Про надання інформації» від 13.09.2022 р. №11/9-56 повідомив, що через військову агресію російської держави проти України публічна інформація щодо діяльності органів державної влади, може спричиняти злочини та бути загрозою національній безпеці, а тому підлягає обмеженню. Крім того, збір відповідної інформації під час війни може мати ознаки диверсійної діяльності, спрямованої проти України, а тому є необхідність ретельної перевірки осіб, які таку інформацію збирають, та переслідуваної мети. Для запобігання загрози національній безпеці у період воєнного стану, надання запитуваної інформації тимчасово неможливе. Після скасування правового режиму воєнного стану вони можуть звернутися із запитом про надання інформації у встановленому Законом порядку.
Позивач не погоджується з відмовою Департаменту громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради у наданні інформації, запитуваної в інформаційному запиті Громадської організації «Платформа Громадський Контроль» від 06.09.2022 р. №598/22 щодо отримання публічної інформації, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначено у Законі України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 р. №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Отже, визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.
Згідно зі ст. 3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
За приписами ст. 5 Закону №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.
Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону №2939-VI публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Такі випадки встановлені ч. 1 ст. 6 Закону №2939-VI, згідно з якою публічною інформацією з обмеженим доступом, є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.
Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону №2939-VI обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:
1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;
2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;
3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Статтею 12 Закону №2939-VI передбачено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
При цьому, п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону №2939-VI визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону №2939-VI розпорядники інформації зобов`язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Частинами 2-5 статті 19 Закону №2939-VI передбачено, що запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Відповідно до частин першої та четвертої статті 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:
1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;
2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;
3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;
4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Аналізуючи положення Закону №2939-VI та встановлені у справі обставини, суд, насамперед зауважує, що розпорядник публічної інформації може (і має своїм обов`язком) надати тільки ту публічну інформацію, яку він, з огляду на свій правовий статус, створив та яка певним чином задокументував/відобразив на матеріальних носіях інформації і якою він (розпорядник) володіє.
Тобто, розпорядник може надати ту інформацію, яка вже існує і заздалегідь зафіксована на будь-яких носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації, а тому не покладає на розпорядника (додаткових) зобов`язань та/або відповідальності за надання/ненадання запитувачу такої інформації.
Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 р. у справі №9901/925/18.
Крім того, ч. 3 ст. 22 Закону №2939-VI встановлено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.
Отже, з аналізу викладених норм слідує, що розпорядник інформації, за запитом на інформацію, який відповідає вимогам ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», зобов`язаний або задовольнити його, надавши запитувачу достовірну, точну та повну інформацію, або відмовити у задоволенні такого запиту за умови існування законних підстав, які перелічені в ч. 1 ст. 22 Закону, або повідомити запитувача, що запит направлений належному розпоряднику. Також, закон передбачає можливість відстрочки в задоволенні запиту на інформацію, у випадку, якщо інформація не може бути надана для ознайомлення у встановлені законом строки через обставини непереборної сили.
Як встановив суд, у відповідь на запит Громадської організації «Платформа Громадський Контроль» Департамент громадського порядку і цивільного захисту надіслав лист «Про надання інформації» від 13.09.2022 р. №11/9-56.
У вказаному листі не вказано про відмову у наданні інформації та не зазначено про існування будь-яких із підстав для відмови в задоволенні запиту на інформацію, які перелічені в ч. 1 ст. 22 Закону.
Натомість у цьому листі Департамент громадського порядку і цивільного захисту послався на ч. 6 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідно до якої відстрочка в задоволенні запиту на інформацію допускається в разі, якщо запитувана інформація не може бути надана для ознайомлення в передбачені цим Законом строки у разі настання обставин непереборної сили, та зазначив, що для запобігання загрози національній безпеці у період воєнного стану, надання запитуваної інформації тимчасово неможливе. Після скасування правового режиму воєнного стану вони можуть звернутися із запитом про надання інформації у встановленому Законом порядку.
За оцінкою суду, вказані обставини свідчать про те, що лист «Про надання інформації» від 13.09.2022 р. №11/9-56 за своїм змістом не є відмовою в задоволенні запиту на інформацію, а є відстрочкою в задоволенні запиту на інформацію.
З цього приводу, суд зазначає, що підстави для відстрочки в задоволенні запиту на інформацію визначені ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Відповідно до чч. 6, 7 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відстрочка в задоволенні запиту на інформацію допускається в разі, якщо запитувана інформація не може бути надана для ознайомлення в передбачені цим Законом строки у разі настання обставин непереборної сили. Рішення про відстрочку доводиться до відома запитувача у письмовій формі з роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
У рішенні про відстрочку в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; дату надсилання або вручення повідомлення про відстрочку; причини, у зв`язку з якими запит на інформацію не може бути задоволений у встановлений цим Законом строк; строк, у який буде задоволено запит; підпис.
Отже, за змістом існуючого законодавчого регулювання, якщо запитувана інформація не може бути надана для ознайомлення в передбачені Законом України «Про доступ до публічної інформації» строки допускається відстрочка в задоволенні запиту на інформацію.
Єдиною умовою такої відстрочки є настання обставин непереборної сили.
Втім, Закон України «Про доступ до публічної інформації» не дає визначення поняття обставин непереборної сили.
Разом з тим, таке визначення міститься у частині 2 статті 14-1 Закону України від 02 грудня 1997 року № 671/97-ВР «Про торгово-промислові палати в Україні» згідно з якою форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Отже, обставинами непереборної сили є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, зокрема: загроза війни, збройний конфлікт, ворожі атаки, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, введення комендантської години.
Суд зазначає, що відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.
Таким чином, право особи звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, а також отримувати обґрунтовані відповіді на свої звернення у встановлений законом строк не може бути обмежене внаслідок введення в державі воєнного стану.
Отже, військові дії дійсно можуть бути обставинами непереборної сили, однак для цього необхідно встановити, що ці обставини об`єктивно унеможливлюють виконання певних зобов`язань.
Проте, відповідач не довів, що через введення в державі воєнного стану він об`єктивно не має можливості надати відповідь на запит позивача і тому необхідно відстрочити виконання запиту.
Також, аналізуючи встановлені обставини та зміст запитуваної позивачем інформації, суд доходить до висновку, що відповідач не довів, що надання такої інформації завдасть шкоди інтересам національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку.
Отже, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині визнання протиправною відмови Департаменту громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради у наданні інформації та зобов`язання надати інформацію, оскільки у спірних правовідносинах має місце не відмова, а відстрочка задоволення запиту.
Разом з тим, оскільки законних підстав для відстрочки задоволення запиту суд не встановив, позов у цій частині належить частково, визнати протиправними дії Департаменту громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради щодо відстрочення надання інформації, запитуваної в інформаційному запиті Громадської організації «Платформа Громадський Контроль» від 06.09.2022 р. №598/22 щодо отримання публічної інформації.
Суд зазначає, що відстрочка в наданні відповіді на запит є однією з форм реагування розпорядника інформації на запит, однак не є формою його розгляду по суті, оскільки відповідач не відмовляв у наданні інформації, тому підстав для зобов`язання відповідача надати інформацію немає.
Разом з тим, відповідно до пункту 10 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
З урахуванням встановлених у цій справі обставин, суд дійшов висновку про необхідність прийняти рішення, яким зобов`язати Департамент громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради повторно розглянути інформаційний запит Громадської організації «Платформа Громадський Контроль» від 06.09.2022 р. №598/22, з урахуванням висновків суду.
Що стосується позовних вимог до Дніпровської міської ради, суд у їх задоволенні відмовляє, оскільки відповідь на запит надано не Дніпровською міською радою, а Департаментом громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради, який надав відповідь на запит та який веде облік захисних споруд цивільного захисту відповідно до п. 3.1.20 Положення про Департамент громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради, яке затверджене рішенням Дніпровської міської ради від 30.03.2022 р. № 10/19.
Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2481,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 05.10.2022 р. №3802.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому підлягає стягненню з відповідача-1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у сумі пропорційній до розміру задоволених позовних вимог 1240,50 грн.
Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд, -
Позов Громадської організації «Платформа Громадський Контроль» до Департаменту громадського порядку та цивільного захисту, Дніпровської міської ради про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Департаменту громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради щодо відстрочення надання інформації, запитуваної в інформаційному запиті Громадської організації «Платформа Громадський Контроль» від 06.09.2022 р. №598/22 щодо отримання публічної інформації.
Зобов`язати Департамент громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради повторно розглянути інформаційний запит Громадської організації «Платформа Громадський Контроль» від 06.09.2022 р. №598/22, з урахуванням висновків суду.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 17.03.2023 р.

Суддя А.В. Савченко