Справа № 380/11989/22
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 рокуСправа № 380/11989/22 пров. № А/857/18772/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Затолочного В.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 9 грудня 2022 року (суддя Хома О.П., м.Львів), -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП) звернулася до суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі Головне управління) якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.08.2022 №№1, 1 (далі ППР №№164, 166 відповідно).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 9 грудня 2022 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити.

В апеляційній скарзі вказує, що за місцем здійснення господарської діяльності позивача здійснюється зберігання тютюнових виробів без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами та без внесення місця зберігання тютюнових виробів до Єдиного державного реєстру місць зберігання (далі Реєстр), а тому у відповідача були цілком обґрунтовані підстави для прийняття спірних ППР.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подала.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на судове рішення, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що при проведенні фактичної перевірки позивача Головний правлінням не підтверджено факту здійснення позивачем реалізації тютюнових виробів. За відсутності ФОП ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, що визнається сторонами, у позивача не було підстав для внесення відомостей про місце зберігання тютюнових виробів до Реєстру. Крім того, обов`язок ведення обліку товарних запасів не може бути покладений на фізичних осіб-підприємців, які здійснюють підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування.

Такі висновки суду першої інстанції, відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ФОП зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності та здійснює роздрібну торгівлю в неспеціалізованих магазинах продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Головним управлінням на підставі Наказу від 14.07.2022 №1135-ПП видано направлення на перевірку від 14.07.2022 №№3889, 3895 суб`єкта господарювання за адресою: Дрогобицька ТГ с. Нагуєвичі вул. І. Франка (далі Адреса) тривалістю 9 діб з метою контролю за дотриманням вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, порядком здійснення готівкових розрахунків, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, свідоцтва, за результатами якої складено Акт від 21.07.2022 №4941/13-01-09-01/ (далі Акт).

Перевіркою встановлено порушення ФОП вимог:

пункту 12 статті 13 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон №265/95-ВР);

частини шістдесятої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» (далі Закон №481/95-ВР);

пункту 226.5 статті 226 Податкового кодексу України (далі ПК).

На підставі висновків Акта контролюючим органом 10.08.2022 прийнято ППР:

№164, якими до ФОП застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну у сумі 17000 грн;

№166 за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки у сумі 11000 грн, всього на загальну суму 28000 грн.

Вказані в Акті порушення вимог законодавства полягають у тому, що, на думку контролюючого органу, позивачем не надано під час проведення фактичної перевірки документів (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (зберігання), а також встановлено факт зберігання тютюнових виробів за Адресою: без ліцензії або без внесення місця зберігання тютюнових виробів до Реєстру та без марок акцизного податку встановленого зразка.

При цьому позивачем не заперечується факт зберігання сигарет без марок акцизного податку, що підтверджується наданою позивачем до перевірки довідкою (пояснення) від 21.07.2022.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються ПК.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон №481/95-BP.

Відповідно до статті 1 Закону №481/95-BP тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання, жування чи нагрівання;

Згідно зі статтею 1 Закону №481/95-BP ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта підприємницької діяльності на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

За частиною чотирнадцятою статті 15 Закону №481/95-BP роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Зі змісту статті 15 Закону №481/95-BP вбачається, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Частиною шістдесятою статті 15 Закону №481/95-BP передбачено, що зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) таке місце зберігання було внесено до Єдиного Реєстру.

Згідно із статтею 1 Закону №481/95-BP місце зберігання місце, яке використовується для зберігання спирту, або місце яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Відповідно до положень статті 15 Закону №481/95-BP внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) з обов`язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Відповідальність за порушення норм Закону №481/95-BP передбачена статтею 17 цього Закону.

Відповідно до абзацу одинадцятого частини другої статті 17 Закону №481/95-BP до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

«Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання» затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 28.05.2002 №251 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.08.2002 за №670/6958; далі Порядок №251).

Відповідно до пункту 2.2 Порядку №251 заява про внесення місця зберігання спирту до Єдиного реєстру подається за формою згідно з додатком 1, а заява про внесення місця зберігання алкогольних напоїв або тютюнових виробів до Єдиного реєстру подається за формою згідно з додатком 2.

До заяви додаються:

Документ, що підтверджує право користування цим приміщенням, та довідка про відповідність місця зберігання спирту установленим вимогам, видана Департаментом або його регіональними управліннями, - у реєстрації місця зберігання спирту;

Нотаріально посвідчена копія ліцензії на відповідний вид діяльності, копія документа, що підтверджує право користування приміщенням (договір оренди, свідоцтво на право власності та інше).

Отже обов`язок подання заяви про внесення місць зберігання, зокрема тютюнових виробів до Реєстру покладено саме на суб`єктів господарювання, які здійснюють/мають намір здійснювати реалізацію таких виробів, для чого отримали відповідну ліцензію, а також стосується тільки тих місць зберігання тютюнових виробів, які розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що при проведенні фактичної перевірки позивача Головним управлінням не підтверджено факту здійснення позивачем реалізації тютюнових виробів.

За відсутності ФОП ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, що визнається сторонами, у позивача не було підстав для внесення відомостей про місце зберігання тютюнових виробів до Реєстру.

Оскільки виявлені в ході проведеної перевірки тютюнові вироби не були предметом господарської діяльності і не підлягали реалізації, то за встановлених судом фактичних обставин у відповідача не було правових підстав для застосування штрафних санкцій, передбачених абзацом одинадцятим частини другої статті 17 Закону №481/95-BP.

Щодо посилання відповідача на порушення позивачем пункту дванадцятого статті 3 Закону №265/95-ВР, відповідно до якого суб`єкт господарювання не надав контролюючому органу під час проведення фактичної перевірки документів (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (зберігання) на загальну суму 11000 грн, суд зазначає таке.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі визначає Закон №265/95-ВР.

Як передбачено пунктом 12 частини першої статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Відповідно до статті 20 Закону №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Верховний суд у постанові від 11 лютого 2021 року у справі №815/6191/15 сформулював правову позицію, відповідно до якої обов`язок ведення обліку товарних запасів не може бути покладений на фізичних осіб-підприємців, які здійснюють підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування.

Як встановлено судом, ФОП є платником єдиного податку ІІ групи спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, що підтверджується Витягом №8202 з реєстру платників єдиного податку, що зумовлює висновок про відсутність у неї обов`язку по вести облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації.

Вказане дає суду підстави стверджувати про неправомірність застосування до позивача як суб`єкта господарювання фінансових санкцій, передбачених Законом №265/95-ВР.

Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 9 грудня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
В. С. Затолочний