Справа № 580/8/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року справа № 580/8/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С. О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу Першого заступника керівника Звенигородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації, Державної екологічної інспекції Центральгого округу до Катеринопільської селищної ради об`єднаної територіальної громади, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся Перший заступник керівника Звенигородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації, Державної екологічної інспекції Центральгого округу (далі позивач) з позовом до Катеринопільської селищної ради об`єднаної територіальної громади (далі відповідач), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж гідрологічного заказника "Бродецький" загальною площею 39,3 га, який знаходиться в адміністративних межах с.Бродецьке Катеринопільської територіальної громади Звенигородського району Черкаської області;

- зобов`язати відповідача відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж гідрологічного заказника "Бродецький" загальною площею 39,3 га, який знаходиться в адміністративних межах с.Бродецьке Катеринопільської територіальної громади Звенигородського району Черкаської області, та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Ухвалою від 09.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що на його думку відповідач протиправно не вживає заходів з метою проведення робіт з винесення меж гідрологічного заказника "Бродецький" загальною площею 39,3 га, який знаходиться в адміністративних межах с.Бродецьке Катеринопільської територіальної громади Звенигородського району Черкаської області.

Звенигородською окружною прокуратурою подається вказаний позов в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу, оскільки в ході реалізації повноважень, наданих органам прокуратури Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру», встановлено факт недотримання вимог природоохоронного законодавства, що проявляється у не винесенні меж гідрологічного заказника "Бродецький" загальною площею 39,3 га, який знаходиться в адміністративних межах с.Бродецьке Катеринопільської територіальної громади Звенигородського району Черкаської області.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що на пленарному засіданні Катеринопільської селищної ради прийнято рішення від 22.12.2022 №24-29/VIII "Про дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення". На виконання рішення Катеринопільською селищною радою укладено з товариством з обмеженою відповідальністю "Інститут проектування та землевпорядкування" договір від 26 грудня 2022 року №26/17/22 щодо надання послуг з виготовлення технічної документації , а саме проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду місцевого значення - гідрологічний заказник Бродецький орієнтовною площею 39,3000 га для збереження та використання заказників. Таким чином, відповідачем вжито заходів, що свідчать про забезпечення проведення робіт з винесення меж гідрологічного заказника Бродецький у відповідності до вимог земельного законодавства. За вказаних обставин просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

10.02.2023 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що прийняття відповідачем рішення від 22.12.2022 № 24-29/VIII «Про дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення» не спростовує факту бездіяльності органу місцевого самоврядування з указаного питання та вказує на те, що селищна рада наразі лише розпочала вчиняти дії, направлені на встановлення меж гідрологічного заказника «Бродецький» в натурі (на місцевості), а отже фактично визнала наявність у неї такого обов`язку.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації надала письмові пояснення щодо позову в яких зазначила, що за період її діяльності проект землеустрою щодо організації та встановлення меж території гідрологічного заказника "Бродецький" загальною площею 39,3 га не надходив, висновок про погодження не надався.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Звенигородською окружною прокуратурою вивчено питання наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді у сфері охорони навколишнього природного середовища та виявлено факт порушення природоохоронного законодавства, що полягає у невжитті органом місцевого самоврядування заходів для забезпечення охорони і збереження об`єкта природного заповідного фонду на території Катеринопільської селищної ради об`єднаної територіальної громади Звенигородського району Черкаської області.

На території с. Бродецьке, Звенигородського району, Черкаської області знаходиться гідрологічний заказник «Бродецький» площею 39,3 га, який рішенням Черкаської обласної ради від 23.12.1998 №5-3 «Про оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду області» оголошений об`єктом природно-заповідного фонду.

Відповідно до п. 1.2 Положення про гідрологічний заказник «Бродецький», яке затверджене наказом Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації від 25.02.2022 №68 (далі Положення №68), заказник входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення й використання.

Заказник розташований в адміністративних межах села Бродецьке та знаходиться у віданні Катеринопільської територіальної громади, Звенигородського району (п. 1.3 Положення №68).

Згідно з п. 3.1 Положення №68 на території заказника забороняється будь-яка діяльність, що суперечить цілям і завданням Заказника, передбаченим цим положенням і загрожує збереженню природного комплексу.

Відповідно п.п. 2, 3 Охоронного зобов`язання від 25.02.2022 №343 територія гідрологічного заказника «Бродецький» передана під охорону Катеринопільській територіальній громаді. Землекористувач зобов`язаний: дотримуватися встановленого режиму для території (об`єкта) природно-заповідного фонду; не здійснювати у межах території (об`єкта) природно-заповідного фонду забороненої господарської діяльності; вживати заходів щодо попередження і ліквідації екологічних наслідків аварій та шкідливого впливу на територію (об`єкт) природно-заповідного фонду; забезпечити охорону та збереження цінних природних комплексів території (об`єкта) природно-заповідного фонду.

Землекористувач (землевласник) забезпечує охорону та збереження території (об`єкта), що перебуває у його користуванні (власності).

Згідно відкритих даних земельного кадастру України розміщених на веб-порталі «kadastr.live» гідрологічний заказник «Бродецький» знаходиться на території Катеринопільської громади та позначений на карті зеленим фоном, як об`єкт природно - заповідного фонду. Межі об`єкту природно-заповідного фонду не визначені, кадастровий номер не присвоєний.

Відповідно до листа Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації (далі - Управління) від 28.02.2022 № 02/10-02-15/533 та доданих до нього документів, межі гідрологічного заказника «Бродецький» не винесені в натуру (на місцевості). Разом з цим, зобов`язання щодо охорони та збереження вказаного об`єкту природно-заповідного фонду покладені на Катеринопільську територіальну громаду відповідно до охоронного зобов`язання.

Листом Головного управління Дсржгеокадастру у Черкаській області від 27.06.2022 №10-23-0.82-1820/2-22 повідомлено, що по об`єкту природно-заповідного фонду «Бродецький» документація із землеустрою до місцевого та регіонального фондів документації із землеустрою та оцінки земель не надходила.

Листами від 18.04.2022 № 02-32/1395 та від 30.11.2022 №02-32/4351 відповідач повідомив, що роботи з винесення меж та закріплення їх в натурі (на місцевості) гідрологічного заказника «Бродецький» не проводилися. Розроблення проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території гідрологічного заказника місцевого значення «Бродецький» площею 39,3 га на 2022 рік не планувалося, пропозиції по фінансуванню зазначеного заходу до Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації не вносилися через недостатність джерел фінансування.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді.

Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтями 2, 23 Закону України «Про прокуратуру» та статтею 53 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави.

Обираючи форму представництва, прокурор визначає, у чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Згідно із частиною четвертою статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

В даному випадку, охоронюваний законом інтерес полягає в забезпеченні охорони гідрологічного заказника "Бродецький" загальною площею 39,3 га.

Відповідно, у даному випадку порушено інтереси держави у сфері охорони навколишнього природного середовища. Оскільки орган, уповноважений відповідно до вимог чинного законодавства України звертатися до суду з позовом про зобов`язання сільської ради здійснити вищевказані дії не вжив відповідних заходів, тому є підстави для відповідного звернення до суду прокурора в інтересах держави.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Земельного кодексу України передбачено, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно з ч. 2 ст. 45 Земельного кодексу України порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно з ч. З, 5 ст. 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами.

Території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

Згідно з ст. 60 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» охорона територій та об`єктів природно-заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Згідно з ч. 4 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно- заповідного фонду.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою - сукупність економічних, проектних І технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

При цьому з огляду на зміст абз. «в» ч. 2 ст. 25 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно- заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою: збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму; створення приміських зелених зон, збереження і використання об`єктів культурної спадщини; проведення науково-дослідних робіт; встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг; визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно- заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

Згідно з ст. 26 Закону України «Про землеустрій» замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Відповідно до ст. 47 абз. 4 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно- заповідного фонду розробляються для біосферних заповідників, природних заповідників, національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, парків - пам`яток садово-паркового мистецтва та зоологічних парків на землях та земельних ділянках, що включаються до складу цих територій без вилучення у землевласників та землекористувачів.

Статтею 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд» передбачено, що до природно-заповідного фонду України належать: природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища.

У ст. 47 Закону України «Про землеустрій» вказано, що рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

На підставі ст. 19 Закону України «Про землеустрій» до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: організація і здійснення землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Відповідно до ст. 7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи (ч.ч. 1,3 ст. 140 Конституції України).

Таким чином, місцеве самоврядування є одним із проявів здійснення народом, у формі територіальної громади, влади, яка, в свою чергу, не належить до жодної із гілок державної влади, що характеризується самостійністю у вирішенні певного кола питань.

Водночас, предметом відання місцевого самоврядування є не будь-які питання суспільного життя, а питання саме місцевого значення, тобто ті, що пов`язані передусім із життєдіяльністю територіальних громад.

Виходячи з вказаних конституційних положень в їх системному зв`язку з положеннями ст. 6 Конституції України, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 вказав на те, що гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами ст. ст. 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України.

З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Конституція України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п. 34, 37 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо регулювання земельних відносин; прийняття рішень про організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; внесення пропозицій до відповідних державних органів щодо оголошення природних та інших об`єктів, що мають екологічну, історичну, культурну або наукову цінність, пам`ятками природи, історії або культури, які охороняються законом, прийняття рішень про оголошення в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами «сезону тиші» з обмеженням господарської діяльності та добуванням об`єктів тваринного світу.

27.05.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» (далі - Закон України 1423-ІХ).

Підпунктом 58 пункту 4 Закону України 1423-ІХ, внесені зміни до розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, зокрема, доповнено пунктом 24, який передбачає, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та Іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е)визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

З огляду на викладене, оскільки об`єкт знаходиться в адміністративних межах Катеринопільської селищної ради, а тому, заходи землеустрою щодо об`єкта є обов`язком відповідача та перебуває в межах його відповідальності.

З вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що саме на Катеринопільську селищну раду покладається обов`язок із вчинення дій щодо замовлення проекту землеустрою, організації і встановлення меж території в натурі гідрологічного заказника "Бродецький" загальною площею 39,3 га, а також здійснення контролю за його виготовленням.

Щодо доводів відповідача про вжиття ними заходів винесення меж гідрологічного заказника "Бродецький", суд зазначає наступне.

Так, прийняття рішення від 22.12.2022 №24-29/VIII "Про дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення" та договір про надання послуг з виготовлення технічної документації , а саме проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду місцевого значення - гідрологічний заказник Бродецький не свідчить про вжиття відповідачем заходів винесення меж гідрологічного заказника "Бродецький", а свідчить лише про намір їх вчинення.

З наданих відповідачем доказів слідує, що селищна рада наразі лише розпочала вчиняти дії, направлені на встановлення меж гідрологічного заказника «Бродецький» в натурі (на місцевості).

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Зважаючи на вищезазначене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва

Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Згідно Положення про Державну екологічну інспекцію Центрального округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 01.06.2021 № 250, Держекоінспекція: - здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства, зокрема про охорону і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду; - звертається до суду із позовами щодо визнання протиправними дій чи бездіяльності фізичних і юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, органів державної влади та місцевого самоврядування, їх посадових осіб.

Тобто, уповноваженим державою органом у спірних правовідносинах є Державна екологічна інспекція Центрального округу, яка має повноваження звертатись до суду з метою реалізації повноважень у сфері охорони й збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Державна екологічна інспекція Центрального округу листом від 22.09.2022 №03.5-11/3752 повідомила, що заходи щодо захисту інтересів держави вказаним органом не здійснювались.

Таким чином, Звенигородською окружною прокуратурою подається вказаний позов в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу, оскільки в ході реалізації повноважень, наданих органам прокуратури Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру», встановлено факт недотримання вимог законодавства в сфері охорони об`єктів природно-заповідного фонду, що проявляється у незабезпеченні проведення робіт з винесення меж території гідрологічного заказника "Бродецький" загальною площею 39,3 га. Незважаючи на повідомлення окружної прокуратури про виявлені порушення Державна екологічна інспекція Центрального округу не скористались наданими їм повноваженнями щодо захисту та відновлення порушених прав у суді.

Невжиття відповідачем заходів для проведення робіт з винесення меж території ландшафтного заказника місцевого значення, закріплення їх в натурі (на місцевості) створює небезпеку використання земель на території заказника не за цільовим призначенням, тому наявні підстави для зобов`язання відповідача вжити відповідних заходів по винесенню меж заказника та закріпити його межі в натурі (на місцевості). Відсутність визначених меж заповідника місцевого значення впливає на дотримання вказаних вище вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, у тому числі дотримання обмежень землекористування та фактично унеможливить збереження його природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивач не надав доказів понесених судових витрат пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, тому судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 139, 189, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною Катеринопільської селищної ради об`єднаної територіальної громади відповідача щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж гідрологічного заказника "Бродецький" загальною площею 39,3 га, який знаходиться в адміністративних межах с.Бродецьке Катеринопільської територіальної громади Звенигородського району Черкаської області;

Зобов`язати Катеринопільську селищну раду об`єднаної територіальної громади відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж гідрологічного заказника "Бродецький" загальною площею 39,3 га, який знаходиться в адміністративних межах с.Бродецьке Катеринопільської територіальної громади Звенигородського району Черкаської області, та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ