Справа № 399/578/22
Суддя: Лях М. М.
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 399/578/22
Провадження № 2-а/399/5/2023
РІШЕННЯ
Іменем України

07 березня 2023 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судових засідань Гриценко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 2 роти УПП в м. Кременчук ДПП в Полтавській області лейтенанта поліції Золотар Григорія Григоровича, Управління патрульної поліції у м. Кременчук ДПП в Полтавській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Представник позивача адвокат Охріменко В.Б. звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 564047 від 28.09.2022. Просив поновити строк на оскарження вказаної постанови та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування позову зазначив, що 28 вересня 2022 року інспектором 2 взводу 2 роти УПП в м. Кременчук ДПП в Полтавській області лейтенантом поліції Золотарем Г.Г. винесено постанову серії БАБ № 564047, згідно якої 28.09.2022 о 04.24 год. в м. Кременчук на перехресті вулиць Київська-Вадима Пугачова водій ОСОБА_1 , керував автомобілем HONDA CRV, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ НВФ «Хела-Агро», використовуючи державний номер НОМЕР_2 , який не належить даному ТЗ, чим порушив вимоги п. 30.2 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121, ч. 6 ст. 126 КУпАП. За вчинення вказаних правопорушень на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн.
Вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки на даний час ОСОБА_1 є військовослужбовцем, автомобіль, яким він керував, був перефарбований в колір хакі та використовувався для виконання завдань, поставлених командуванням частини НОМЕР_3 , в якій він перебуває на військовій службі з 17.03.2022. У зв`язку з тим, що автомобіль мав певні технічні поламки, він приїхав до друзів з наміром відремонтувати його для подальшого використання за призначенням. Разом з тим, просив врахувати, що, в порушення вимог законодавства, до матеріалів справи не надано відеодоказів вчинення ним зазначеного адміністративного правопорушення. Вказані обставини змусили його звернутися до суду.

В клопотанні про поновлення строку оскарження вказав, що військова частина НОМЕР_3 , в якій він перебуває на військовій службі, веде бойові дії в Донецькій області, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості оскаржити постанову в установлений законом строк. Просив визнати причини пропуску поважними та поновити строк на оскарження постанови.

Ухвалою від 31 жовтня 2022 року в справі відкрите спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду.
Ухвалою від 29 листопада 2022 року залучено до участі у справі в якості відповідача Управління патрульної поліції у м. Кременчук ДПП в Полтавській області та виключено їх з кола третіх осіб у справі.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Охріменко В.Б. в судове засідання не з`явились, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив суд справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позові. Крім того, просив врахувати пояснення на відзив, в яких зазначив, що він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 . 27 вересня 2022 року разом зі знайомим односельцем ОСОБА_2 на один день приїхав додому з зони бойових дій. 28.09.2022 вночі проїздом через м. Кременчук повертались в розтащування частини в напрямку м. Харкова. На перехресті вулиць Київська-Вадима Пугачова в м. Кременчук їх зупинили працівники поліції за порушення правил дорожнього руху. За кермом автомобіля був ОСОБА_2 , якого працівники поліції пізніше повезли на огляд до лікарні, а він залишився чекати в машині. Після двох годин очікування він вирішив сам поїхати до ОСОБА_2 в лікарню, але в районі будинку АДРЕСА_1 був зупинений працівниками поліції, яким пояснив, що автомобіль був наданий їхньому підрозділу безкоштовно для виконання бойових завдань, в зв`язку з чим він був перефарбований в колір хакі та на ньому були розміщені відповідні наклейки, які символізують техніку ЗСУ. Йому відомо, що після зміни кольору автомобіля необхідно внести зміни до техпаспорта. Але, даний автомобіль використовується на потреби ЗСУ, а не на потреби громадян в мирний час, та ПДР не містять заборони використовувати автомобіль, наданий патріотами України для ЗСУ, по дорогах України. Крім того, просив врахувати, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення працівник поліції його права перелічив, а не роз`яснив, як вимагає інструкція та КУпАП.
Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Кременчук ДПП в Полтавській області в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. 06.12.2022 надіслав на адресу суду відзив, в якому зазначив, що особа, яка експлуатує транспортний засіб, що переобладнаний та не має при собі відповідних документів про переобладнання та перереєстрацію ТЗ в порядку та строк, встановлений чинним законодавством, порушує вимоги чинного законодавства. Так, працівниками поліції було законно встановлено порушення ОСОБА_1 п. 30.1 Правил дорожнього руху України та ЗУ «Про дорожній рух», тому, вважає, що поліцейський діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений законом України «Про національну поліцію» та КУпАП, виконуючи свої службові обов`язки, тому позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. Справу просив розглянути без його участі. А доводи позивача просив оцінити критично як єдиний спосіб уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. Позивач ОСОБА_1 керував автомобілем під час комендантської години, за що і був зупинений. Жодних належних і допустимих доказів на підтвердження доводів, викладених в позові, позивачем не надано, тому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та розглянути справу без його участі.
Відповідач інспектор 2 взводу 2 роти УПП в м. Кременчук ДПП в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду пояснення, аналогічні викладеним у відзиві та просив відмовити в задоволенні позову, а справу розглянути без його участі.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі, прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.
Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.
Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена, зокрема, ч.1, 2, 3, 5, 6, 8, 10, 11 ст.121, ст.121-1, 121-2, ч.1, 2,3, 5, 6 статті 122, ч.1 ст.123, ст.125, ч.1, 2,4 ст.126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить також з того, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.12.2018 року у справі № 263/15738/16-а.
При цьому, сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом наявності складу порушення, оскільки така по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує процедура його фіксування.
Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.
На виконання вимог ухвали суду від 24 лютого 2023 року представником відповідача надано копію постанови серії БАБ № 564047, складеної інспектором 2 взводу 2 роти УПП в м. Кременчук ДПП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 , згідно якої 28.09.2022 о 05.46 год. в м. Кременчук по вул. Вадима Пугачова, 33/27 водій ОСОБА_1 , керував автомобілем HONDA CRV, який належить Управлінню охорони, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , який не належить даному ТЗ, зазначеному у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 - д.н.з. НОМЕР_1 , та не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, також протягом 10 днів з моменту переобладнання не вніс зміни до реєстраційних документів, чим порушив вимоги п. 30.2, 30.1, 2.1 б) ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП. За вчинення вказаних правопорушень на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн. Після викладення фабули вчиненого ОСОБА_1 правопорушення на бланку постанови вчинений запис п/в. № 476911, в-р: 9831 /відео/, але пояснень до цих записів в постанові не наведено, таким чином, їх відповідність судом перевірена не може бути, тому не береться до уваги.
Разом з тим, суд зауважує, що оскаржувана постанова не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, так як у графі 7 постанови «До постанови додаються» вказано - «не надходило».
Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Таким чином, приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
У постанові Верховного Суду від 13.02.2020р. по справі №524/9716/16-а зазначено, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі) не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В якості доказу до відзиву на позовну заяву представником відповідача надано відеозапис з місця події, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 був зупинений 28.09.2022 в м. Кременчук, керуючи автомобілем HONDA, з номерним знаком НОМЕР_2 , що не відповідає даним в реєстраційній картці вказаного транспортного засобу. Крім того, зупинений працівниками поліції автомобіль має зелений колір, що, також, не відповідає даним в реєстраційній картці. При цьому, на обкладинці диску зазначені ч. 1 ст. 121, ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, за порушення яких було складено постанову відносно ОСОБА_1 , в той час, як в самій постанові вказані лише ч. 1 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП.
За таких підстав, наданий представником відповідача диск, на якому наявний відеозапис з місця події, не є належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки в оскаржуваній постанові відсутні відомості про фіксацію правопорушення на відповідний технічний засіб.
Будь-які інші докази на підтвердження правомірності прийняття оскаржуваної постанови ні відповідачем ОСОБА_3 , ні представником відповідача Управління патрульної поліції в м. Кременчук ДПП в Полтавській області суду не надано.
Суд зауважує, що сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження.
Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
Керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, як передбачено ч. 6 ст. 121 КУпАП.
Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Зважаючи на викладене, враховуючи, що відповідачем не надано належні та допустимі докази вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку, що його вина у вчиненні зазначеного правопорушення не доведена належними і допустимими доказами.
Отже, відповідачем при виявленні правопорушення, фіксації правопорушення, формуванні доказової бази (матеріалів справи), розгляду справи про адміністративне правопорушення не дотримано вимог ст. 258 КУпАП, оскільки після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідали вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.
Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.
Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15.02.2013).
Враховуючи викладене, суд вважає висновки поліцейського про порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху припущеннями та такими, що не підтверджені фактичними даними для доказування вини особи, оскільки обставини, з якими закон пов`язує настання даних подій, відповідачами не доведені.
Наведене свідчить, що під час винесення постанови працівниками поліції були порушені норми чинного законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право на об`єктивний та справедливий розгляд справи.
На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінюючи дії відповідача ОСОБА_3 на відповідність вищевказаним критеріям, суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення, посадовою особою не було її мотивовано та не дотримано встановленого законом порядку її винесення, поліцейським при її винесенні не було зібрано всі достатні докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 вказаних в постанові адміністративних правопорушень, а тому постанова підлягає скасуванню у судовому порядку.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.
При цьому суд враховує, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України при обґрунтованості заявлених вимог щодо наявності підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд уповноважений закрити справу про адміністративне правопорушення, а тому з метою повного відновлення прав позивача суд вважає необхідним закрити справу про адміністративне правопорушення щодо нього.
Оскільки доводи позивача спростовані не були, всі сумніви з приводу наявності вини позивача ОСОБА_1 трактуються на користь останнього, а наявні у справі докази не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбаченіч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення, підлягає закриттю.
Частиною 1 ст. 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Суд вважає за можливе поновити позивачу ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк для звернення до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення, оскільки позивач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 з 17.03.2022, що підтверджується довідкою № 7036 від 24.10.2022, внаслідок чого не мав можливості вчасно оформити позов до суду, і ця обставина визнається судом поважною причиною пропуску строку звернення до суду з відповідною заявою /а.с. 21/.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 122, 123, 132, 134, 139, 143, 242, 243, 244, 245, 246, 286 КАС України, суд -

вирішив:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 564047 від 28.09.2022.
Позов ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 2 роти УПП в м. Кременчук ДПП в Полтавській області лейтенанта поліції Золотар Григорія Григоровича, Управління патрульної поліції у м. Кременчук ДПП в Полтавській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 564047 від 28.09.2022, винесену інспектором 2 взводу 2 роти УПП в м. Кременчук ДПП в Полтавській області лейтенантом поліції Золотарем Григорієм Григоровичем за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу правопорушення.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма у часниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя М.М. Лях