Справа № 120/10863/22
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 березня 2023 р. Справа № 120/10863/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Т.М., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі відповідач), у якому просив:

визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 1085 від 04.11.2022 "Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих поліцейських відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області" в частині застосування до заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді суворої догани.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами службового розслідування, наказом начальника ГУНП у Вінницькій області №1085 від 04.11.2022 «Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих поліцейських відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області», до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани.

Позивач вважає, що зазначений наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності є незаконним, оскільки дисциплінарних проступків він не вчиняв, а службове розслідування, яке стало підставою для його винесення було проведено поверхово, з порушенням правил та порядку його проведення, що і стало підставою для звернення до суду.

Також позивач подав до суду заяву, у якій просить поновити строк звернення до суду. Заява мотивована тим, що про оскаржуваний наказ дізнався лише 29.11.2022, а тому із урахуванням ч. 5 ст. 122 КАС України строк звернення до суду починається із 29.11.2022.

Ухвалою суду від 29.12.2022, поновлено строк звернення до суду, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні). Цією ж ухвалою витребувано у позивача докази щодо позбавлення можливості вчасно ознайомитися з оскаржуваним наказом; у відповідача інформацію коли позивач ознайомився з оскаржуваним наказом.

13.01.2023 представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, що у ході проведення службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку, що безпосередній керівник Ю.Любарця - майор поліції В. Сушко та прямий керівник - підполковник поліції ОСОБА_2 належним чином не контролювали дотримання підлеглим дисципліни та законності в поза робочий час, не проводили роботу щодо завчасного виявлення та припинення порушень, службової дисципліни.

Тобто, при прийнятті оскаржуваного наказу № 1085 від 04.11.2022 в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді суворої догани, ГУНП у Вінницькій області діяло в порядку, в межах, у спосіб та на підставі чинного законодавства України.

Враховуючи наведене, що у задоволенні позову слід відмовити.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши інші докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Наказом начальника ГУНП у Вінницькій області № 12 о/с від 25.01.2022 підполковника поліції ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

Службу проходить на посаді заступника начальника ВП N 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області з превентивної діяльності поліції, спеціальний жетон 0073597.

Наказом ГУНП у Вінницькій області від 24.10.2022 № 1387 призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію за фактом можливого порушення службової дисципліни інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 та окремими поліцейськими цього ж підрозділу.

У ході службового розслідування установлено, що 23.10.2022 о 14:03 на спецлінію « 102» надійшло повідомлення громадянина ОСОБА_4 про те, що водій автомобіля марки «ВАЗ-2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , у м. Козятин, по вул. Ярослава Мудрого, 155А, здійснюючи рух заднім ходом, не впевнився в безпеці даного маневру, допустив зіткнення з припаркованим на узбіччі його автомобілем марки «Volkswagen Touareg» та зник з місця ДТП. Тілесних ушкоджень ніхто з учасників ДТП не отримав. Зі слів заявника за кермом даного автомобіля, що зник з місця ДТП, перебував поліцейський Ю.Любарець, який мав ознаки алкогольного сп`яніння.

Вказане повідомлення було зареєстровано в ІКС ІПНП (журналі ЄО) відділення поліції № 2 Хмільницького РВП від 24.10.2022 за № 5748.

У ході проведення службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку, що безпосередній керівник Ю. Любарця - майор поліції ОСОБА_5 та прямий керівник - підполковник поліції ОСОБА_2 належним чином не контролювали дотримання підлеглим дисципліни та законності в поза робочий час, не проводили роботу щодо завчасного виявлення та припинення порушень службової дисципліни.

Опитаний заступник начальника ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області з превентивної діяльності підполковник поліції ОСОБА_1 пояснив, що на постійній основі проводив роз`яснювальну роботу серед особового складу щодо недопущень скоєння надзвичайних подій, порушень службової та транспортної дисципліни. Про подію за участю старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 дізнався від т.в.о. начальника ВП №2 Хмільницького РВП майора поліції І. Фалдіна.

Відповідно до висновку за результатами службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 та окремими поліцейськими цього ж підрозділу встановлено порушення службової дисципліни старшим лейтенантом поліції ЮЮ. Любарцем, майором толіції ОСОБА_7 та підполковником поліції ОСОБА_8 .

За скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушені вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1, пунктів 6, 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу II, пункт 1 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 2.6 розділу II посадової інструкції, застосувати до заступника начальника ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області з превентивної діяльності підполковника поліції ОСОБА_1 (0073597) дисциплінарне стягнення у виді суворої догани.

В подальшому, наказом начальника ГУНП у Вінницькій області №1085 від 04.11.2022 «Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих поліцейських відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області» (п. 3 наказу) за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", частини 1, пунктів 6, 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу П, пункт 1 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 2,6 розділу II посадової інструкції, застосувати до заступника начальника ВП N 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області з превентивної діяльності підполковника поліції ОСОБА_1 (0073597) дисциплінарне стягнення у виді суворої догани.

Позивач, вважаючи протиправним застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді суворої догани, звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію", Законом України "Про дисциплінарний статут Національної поліції України" та Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року N 580-VIII з наступними змінами та доповненнями у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон N 580-VIII), пунктами 1, 2 частини 1 статті 18 якого передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до частини 2 статті 19 Закон N 580-VIII підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Так, відповідно до частин 1, 2, 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 N 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, у тому числі знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.

У підпункті 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту передбачено, що керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний, у тому числі контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.

За правилами статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За змістом статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 4, 6, 10 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно із частинами 9, 15 статті 15 Дисциплінарного статуту уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право, у тому числі: одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

За правилами статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до частини 1 статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Вказані положення Дисциплінарного статуту Національної поліції України кореспондуються із приписами наказу Міністерства внутрішніх справ України "Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України" від 07.11.2018 №893, зареєстрованого Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807.

Окрім того, принципи етики для працівників МВС визначають Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 №1179, відповідно до яких, зокрема, поліцейські повинні неухильно дотримуватись положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Розділу V цих Правил регламентовано порядок контролю керівників поліції за дотримання етики поліцейськими. Зокрема, керівник органу (підрозділу) поліції зобов`язаний запобігати проявам неетичної поведінки своїх підлеглих поліцейських шляхом організації роботи з розвитку професійної етики, у тому числі через проведення навчань, інформаційно-роз`яснювальної роботи.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно - щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Із цією метою висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставини, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Отже, в контексті спірних правовідносин в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни та має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку. Тому вирішуючи спір та встановлюючи істину в справі, суд повинен базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби в суду не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Так, як слідує із матеріалів справи та встановлено судом вище, за результатом проведеного службового розслідування було складено висновок службового розслідування від 03.11.2022 (затверджений начальником ГУНП у Вінницькій області 03.11.2022), на підставі якого і був прийнятий оскаржуваний наказ № 1085 від 04.11.2022, пунктом 3 якого застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у виді суворої догани.

При цьому, проаналізувавши спірний наказ № 1085 від 04.11.2022 в частині, що оскаржується, у сукупності із зібраними матеріалами службового розслідування, суд встановив, що в основі висновку відповідача про скоєння позивачем дисциплінарного проступку лежать дві взаємопов`язані підстави, які слугували причиною для застосування до ОСОБА_1 відповідного дисциплінарного стягнення:

1) нездійснення ОСОБА_1 , як прямим керівником ОСОБА_9 , належного контролю за дотриманням підлеглим дисципліни та законності в поза робочий час;

2) не проведення ОСОБА_1 належної роботи щодо завчасного виявлення та припинення можливих порушень.

Щодо першої підстави то суд зазначає, що дійсно згідно з пунктом 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни.

Разом із тим жодною нормою із зазначених у оскаржуваному наказі правових актів, які, як вважає відповідач, були порушені позивачем, не передбачено обов`язок безпосереднього керівника здійснювати контроль за своїми підлеглими та дотримання ними дисципліни в поза робочий час.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами спору, подія, яка мала місце 23.10.2022 за участю старшого лейтенанта поліції Ю.Любарця, відбулась у вихідний день та в період поза службою як самого ОСОБА_9 так і його прямого керівника підполковника поліції ОСОБА_1 .

При цьому, із матеріалів службового розслідування вбачається, що обставини, які пом`якшують відповідальність підполковника ОСОБА_10 є його попередня бездоганна поведінка. Обставин, які обтяжують відповідальність поліцейського не установлено.

Тим більше, інкримінуючи позивачу порушення пункту 2.6 розділу ІІ його посадової інструкції, затвердженої начальником ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області 10.01.2022, відповідач залишив поза увагою ту обставину, що згаданою нормою визначено проведення інспектування, контрольні перевірки вивчення стану службової діяльності, дисципліни та законності, фактичного забезпечення виконання вимог Закону України «Про поліцію», інших нормативно-правових актів, які регламентують роботу секторів та груп реагування патрульної поліції, а також надання їм методичної та практичної допомоги, а не щодо подій, які можуть мати місце поза службою підлеглих йому працівників.

Матеріалами службового розслідування не встановлено жодних фактів з посиланням на обов`язкові законодавчі приписи, за яких позивач мав безпосередній обов`язок здійснювати контроль за дотримання дисципліни та законності стосовно підлеглих йому працівників в період поза несення ними служби, як і не вказав, які ж саме дії мав вчиняти позивач у спірній ситуацій, пов`язаної із забезпеченням профілактичної роботи, спрямованої на недопущення порушень дисципліни в поза робочий час.

Що ж до інших висновків зроблених відповідачем про не проведення ОСОБА_1 належної роботи щодо завчасного виявлення та припинення можливих порушень його підлеглими, то суд зважає на те, що в ході службового розслідування дисциплінарною комісією зроблено узагальнююче припущення про порушення службової дисципліни ОСОБА_1 в частині не забезпечення профілактичної роботи з підлеглим особовим складом, без витребування та дослідження необхідних доказів, які б підтверджували чи спростовували вказані обставини.

Так, як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_1 від 25.10.2022, наданих ним в ході службового розслідування, останній повідомляв відповідачу, що ним на постійній основі проводиться роз`яснювальна робота серед особового складу щодо недопущення надзвичайних подій, а також щоденно на інструктажах проводиться роз`яснювальна робота щодо дотримання особовим складом вимог транспортної дисципліни та законності під час виконання службових обов`язків. Про подію з ОСОБА_11 , а саме вчинення ним ДТП без потерпілих, ОСОБА_1 стало відомо від т.в.о. начальника ВП № 2 Хмільницького РВП майора поліції І.Фалдіна.

Втім, дані доводи позивача під час службового розслідування дисциплінарною комісією взагалі не перевірялися, що само по собі вказує на однобічність та неповноту такого розслідування.

Отже, із вищевикладеного суд доходить висновку, що позивачем, як прямим керівником ОСОБА_9 , вживалися визначені законом заходи та проводилась робота пов`язана із контролем за дотриманням службової дисципліни та запобіганню скоєння можливих порушень. При цьому сам факт скоєння ОСОБА_9 дисциплінарного проступку в поза робочий час не можливо ставити в провину позивачу та робити висновок про його бездіяльність з посиланням лише на один факт підлеглості.

Суд вважає, що при проведенні службового розслідування стосовно позивача дисциплінарна комісія зобов`язана була перелічити відповідні посадові обов`язки ОСОБА_1 та вказати конкретні обставини їх дотримання та/або порушення, а також врахувати той факт, що події за участю ОСОБА_9 , які мали місце 23.10.2022, відбувалися поза межами несення служби як самого ОСОБА_9 так і ОСОБА_1 . Натомість у висновку службового розслідування як і в оскаржуваному наказі відсутні посилання на те, в чому саме полягає неналежний контроль позивача за дотриманням підлеглими службової дисципліни в поза робочий час. Так, дисциплінарною комісією відповідні документи, які б свідчили про неналежний контроль за підлеглими не досліджувалися (висновок таких доказів не містить). Крім того, відповідач не надав жодних інших розпорядчих документів з приводу того, яким саме чином позивачу слід здійснювати контроль за службовою дисципліною підлеглих в поза робочий час.

Тобто, в порушення вимог Дисциплінарного статуту та Порядку №893 висновок службового розслідування в частині, що стосується позивача, не містить обставин щодо вчинення саме позивачем дисциплінарного проступку (часу, місця, способу його вчинення, об`єктивна та суб`єктивна сторона).

Суд критично оцінює твердження представника відповідача про те, що вчинення дисциплінарного проступку старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 поза його службою та у вихідний день (23.10.2022) не звільняє позивача від здійснення контролю за діяльністю підлеглих в силу статті 12 Закону України "Про Національну поліцію", оскільки позивач за його відсутності фактично не міг контролювати дотримання службової дисципліни його підлеглим.

Таким чином суд вважає, що притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідач не навів обґрунтованих доводів та не встановив доказів вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного правопорушення пов`язаного із неналежним виконанням ним своїх службових обов`язків, а тільки з урахуванням лише одного факту підлеглості здійснив абстрактне посилання на вимоги пунктів 1,2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", частини 1, пункту 11 частини 3 статті 1, пунктів 6,7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та інших як таких, що, на його думку, були порушені позивачем.

Згідно з правових висновків викладених Верховним Судом у постанові від 20.05.2021 у справі №420/2916/20, застосування дисциплінарного стягнення не може ґрунтуватися на припущеннях або недоведених фактах, а при прийнятті рішень суб`єкт владних повноважень повинен уникати невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.

За наведених вище обставин суд доходить висновку, що в ході судового розгляду справи не знайшов свого підтвердження склад дисциплінарного проступку в поведінці позивача, за який до нього пунктом 3 резолютивної частини наказу №1085 від 04.11.2022 було застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани. А отже, вказаний вище наказ відповідача в частині застосування щодо ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді суворої догани є протиправним та підлягає скасуванню.

Як зазначено у частині першій статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 1085 від 04.11.2022 "Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих поліцейських відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області" в частині застосування до заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді суворої догани.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (місцезнаходження: вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050, ).

Повне судове рішення складено та підписано суддею 20.03.2023

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна