Справа № ЗВ/360/40/23
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

20 березня 2023 року м. ДніпроСправа № ЗВ/360/40/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про заміну стягувача за вимогою № 4051/1, виданої 09.01.2014 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 70,78 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про заміну стягувача за вимогою про сплату боргу від 04.02.2011 № Ю298/25-у.

З посиланням на статтю 379 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заявник просить суд замінити стягувача за вимогою №4051/1, виданої 09.01.2014 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 70,78 грн, з Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Ухвалою суду 13.02.2023 призначено до розгляду заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні на 20.03.2023.

ОСОБА_1 повідомлена про призначення розгляду заяви відповідно до пункту 20 Перехідних положень та на виконання статті 11 КАС України.

Заявник у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві про заміну сторони просив розглянути справу за відсутності його представника.

Згідно з частиною другою статті 379 КАС України суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути заяву у письмовому провадженні на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Постановою від 05.03.2014 за вимогою № 4051/1, виданої 09.01.2014 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 70,78 грн, відкрито виконавче провадження № 42390259.

Постановою від 04.11.2021 виконавче провадження № 42390259 закінфено у зв`язку з фактичним виконанням на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

На час розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження за даними автоматизованої системи виконавчого провадження відсутня інформація про наявні відкриті виконавчі провадження, боржником в яких є ОСОБА_1 щодо примусового виконання вимоги № 4051/1 від 09.01.2014 про стягнення боргу у розмірі 70,78 грн.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 925 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» вирішено реорганізувати деякі територіальні органи Пенсійного фонду України в Донецькій та Луганській областях шляхом приєднання до головних управлінь Пенсійного фонду України в Донецькій та Луганській областях за переліком згідно з додатком.

Відповідно до додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 925 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» у Луганській області Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України, Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України, Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України, Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України, Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України, Управління Пенсійного фонду в м. Лисичанську, Управління Пенсійного фонду в м. Сєвєродонецьку, Управління Пенсійного фонду в Попаснянському районі, Управління Пенсійного фонду в Станично-Луганському районі реорганізовані шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Згідно з частиною першою статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074, який визначає механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - органи виконавчої влади) та їх територіальних органів, орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу виконавчої влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох органів виконавчої влади. Орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Згідно з пунктом 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074, права та обов`язки органів виконавчої влади переходять:

у разі злиття органів виконавчої влади - до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття;

у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади;

у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу;

у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади;

у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанськ Луганської області припинено згідно з даними з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Правонаступником прав та обов`язків визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 3 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404) відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Відповідно до частин першої, другої статті 15 Закону № 1404 сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною п`ятою статті 15 Закону № 1404 визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Частиною четвертою статті 4 Закону № 1404 визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону № 1404 рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404 рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частиною першою статті 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до частини четвертої статті 379 КАС України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Нормами Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного та господарського судочинства.

Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди.

Аналізуючи в сукупності норми Закону № 1404 та статті 379 КАС України, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, то це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2019 в справі № 826/7941/17. Проте, у справі № 826/7941/17 заміна стягувача або боржника відбувалася у відкритому виконавчому провадженні.

Особливістю цієї справи є те, що на момент звернення заявника із заявою про заміну стягувача, відсутнє відкрите виконавче провадження з примусового виконання вимоги про сплату боргу № 4051/1, виданої 09.01.2014 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 70,78 грн.

За приписами частин першої та четвертої статті 379 КАС України, яку розміщено у Розділі IV «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах», у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Імперативними приписами частини четвертої статті 379 КАС України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, за системного, цільового та граматичного тлумачення наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі заміною сторони виконавчого провадження, суд у контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 379 КАС України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, під яким розуміється виконавчий документ, виданий судом, який розглядав адміністративну справу як суд першої інстанції.

Вимога органу Пенсійного фонду України про сплату боргу є різновидом виконавчого документа у розумінні статті 3 Закону № 1404, який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом і процедурою видання, а отже, положення частини четвертої статті 379 КАС України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у вимозі органу Пенсійного фонду України про сплату боргу, виконавче провадження за якою ще не відкрито.

У цьому контексті суд зазначає, що, виходячи із закріплених у статті 4 Закону № 1404 вимог, яким повинен відповідати виконавчий документ, та вичерпного переліку підстав для повернення стягувачу виконавчого документу, невідповідність стягувача та особи, яка звертається із заявою про примусове виконання рішення, не є перешкодою для відкриття виконавчого провадження.

З урахуванням викладеного, вимоги про заміну сторони у вимозі органу Пенсійного фонду України про сплату боргу до відкриття виконавчого провадження у порядку статті 379 КАС України є передчасними.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № ЗВ/380/22/20, від 28.01.2021 у справі № 824/387/20-а та від 24.06.2021 у справі № 420/2141/20.

Крім того, відповідно до абзацу 2 частини першої статті 40 Закону № 1404 виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення (частина перша статті 41 Закону № 1404).

Законність постанови про закінчення виконавчого провадження не оспорювалась.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється саме для реалізації завдань адміністративного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 КАС України, в межах стадій судового процесу.

Велика Палата Верховного Суду, відступивши від попередньої правової позиції, сформувала правовий висновок у постанові від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10, згідно з яким, враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Суд у цій справі в силу приписів частини другою статті 242 КАС України, враховує вказану правову позицію Великої Палати Верховного Суду щодо неможливості заміни сторони виконавчого провадження, яке було закінчене, враховуючи, що заявник не заявив щодо відновлення виконавчого провадження на підставі скасування постанови про закінчення виконавчого провадження згідно з частини першої статті 41 Закону № 1404.

Отже, враховуючи вищевикладене, у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про заміну стягувача за вимогою № 4051/1, виданою 09.01.2014 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, слід відмовити.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 256, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про заміну стягувача за вимогою № 4051/1, виданої 09.01.2014 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 70,78 грн відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.В. Смішлива