Справа № 140/7485/22
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
16 березня 2023 року ЛуцькСправа № 140/7485/22
Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозовського О.А.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансімпорт Україна» про стягнення витрат на професійну правову (правничу) допомогу в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансімпорт Україна» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансімпорт Україна» (далі ТзОВ «Трансімпорт Україна», позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 16.08.2022 №UA205140/2022/000113/2 про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митного оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2022/019654 від 16.08.2022.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 позов задоволено повністю; визнано протиправними та скасовано рішення Волинської митниці від 16.08.2022 №UA205140/2022/000113/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2022/019654 від 16.08.2022; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансімпорт Україна» судовий збір в розмірі 5377 (п`ять тисяч триста сімдесят сім) гривень 23 копійок.

10.03.2023 до суду від представника позивача надійшла заява про стягнення витрат на професійну правову (правничу) допомогу в розмірі 10000,00 грн.

14.03.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про залишення без розгляду заяви про стягнення витрат на професійну правову (правничу) допомогу, у зв`язку з пропуском представником позивача строків звернення із такою заявою. Крім того, у вказаному клопотанні представник відповідача заперечив щодо задоволення вказаної заяви, оскільки заявлені до відшкодування витрати є вкрай завищеними з огляду на правову природу спору та обсяг виконаних робіт.

Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, то заяву розглянуто в тому ж порядку - без повідомлення (виклику) сторін, у письмовому провадженні.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення з огляду на таке.

Судом встановлено, що при ухваленні судового рішення не вирішено питання про судові витрати, в частині відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката.

Як передбачено пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, дослідивши докази, які підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат, дійшов висновку, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу в загальній сумі 8000,00 грн з таких мотивів і підстав.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пунктами 1, 3 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

За приписами частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як вбачається із наявних у справі письмових доказів, а саме: договору про надання правової допомоги від 03.08.2022 №03-08/01, додаткової угоди №03 (замовлення) до договору про надання правової допомоги від 03.08.2022 №03-08/01, акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №03 від 03.03.2023, рахунку № 03 від 02.01.2023 за надані юридичні послуги згідно договору про надання правової допомоги від 03.08.2022 №03-08/01 та додаткової угоди №03 (замовлення) до цього договору та платіжної інструкції від 01.02.2023 №544 адвокатським об`єднанням «ДЖЕНЕРАЛ ЛІГАЛ ГРУП» надані послуги ТзОВ «Трансімпорт Україна» у даній справі на суму 10 000,00 грн.

Правова допомога адвоката позивачу відповідно до рахунку № 03 від 02.01.2023 за надані юридичні послуги згідно договору про надання правової допомоги від 03.08.2022 №03-08/01 та додаткової угоди №03 (замовлення) до цього договору складається з: юридична консультація з питань визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийняти митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення задовольнити повністю (2 год.) 2000 грн; складання позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення Волинської митниці від 16.08.2022 №UА205140/2022/000113/2 про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митного оформлення випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА205140/2022/019654 від 16.08.2022.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

Крім того, враховуючи вимоги статей 134, 139 КАС України під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Таким чином, з наведеної правової позиції слідує, що суд вправі зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката як за клопотанням сторони, так і з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

На думку суду, заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною, а тому, враховуючи предмет спору, незначну складність справи, заявлене представником відповідача клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України вважає, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.

При цьому, суд зазначає, що юридична консультація з питань визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийняти митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення задовольнити повністю включається до витрат пов`язаних зі складанням адміністративного позову, охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду, а тому дані витрати повинен понести позивач.

Суд не бере до уваги клопотання представника Волинської митниці про залишення заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансімпорт Україна» про стягнення витрат на професійну правову (правничу) допомогу до уваги, оскільки в позовній заяві позивач заявив про стягнення з відповідача судових витрат і, дотримавшись строку встановленого частиною сьомою статті 139 КАС України (п`ять днів після ухвалення рішення суду) подав до суду докази понесених витрат.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 8000,00 грн.

Керуючись статтями 134, 139, 143, 252, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43958385) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Трансімпорт Україна (43010, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Дубнівська, 22-Б, ідентифікаційний код юридичної особи 43941675) судові витрати у сумі 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський