Справа № 200/4445/22
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року Справа№200/4445/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Стойки В.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Покровської міської ради Донецької області (ЄДРПОУ - 04052933, адреса: 85300, Донецька область, м. Покровськ, площа Шибанкова, буд. 11) про стягнення з Покровської міської ради Донецької області на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Покровської міська рада Донецької області (далі відповідач), в якій просить суд:

стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі № 200/9477/20-а в частині поновлення на роботі посаді заступника Покровського міського голови Донецької області, за період з 18.07.2022 до часу винесення судом рішення, з розрахунку середньоденної заробітної плати 547,82 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі № 200/9477/20-а визнано протиправними та скасовано розпорядження виконуючого повноваження Покровського міського голови Донецької області № 254 рrо від 18.09.2020, а також рішення Покровської міської ради Донецької області від 28.08.2020 № 7/83-1 «Про скасування рішення міської ради від 06.08.2020 № 7/82-5 «Про заступника міського голови Воробйова К.П.», поновлено на посаді заступника Покровського міського голови Донецької області з 29.08.2020, стягнуто з відповідача на середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.08.2020 по 26.10.2021 у сумі 158 870,70 грн., без урахування податків і обов`язкових платежів. Постанова суду підлягало негайному виконанню, проте відповідачем рішення суду не виконано та не видано розпорядження про поновлення на посаді з невідомих причин, що слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою від 05.10.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач позову не визнав, 22.10.2022 подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 допускає неоднозначне її розуміння, а як наслідок - незрозумілий порядок виконання. Вказує, що позивач був поновлений на посаді заступника міського голови. Відповідач зазначає, що у ч.3 ст.51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ідеться, що виконавчий комітет створюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, керуючого справами (секретаря) відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету. Тож виборні посадові особи місцевого самоврядування, які входять за посадою до персонального складу виконавчого комітету, теж припиняють свої повноваження з дати затвердження нового складу виконавчого комітету. Отже, відповідно до норм чинного законодавства підставою для звільнення заступника міського голови є рішення ради про сформування нового складу виконавчого комітету. Строк повноважень виконавчого комітету закінчився 17.12.2020, тобто з моменту утворення нового складу виконавчого комітету на підставі рішення міської ради від 17.12.2020 №8/1-24. Крім того, відповідач зазначає, постанова була прийнята 26.10.2021 коли вже сформований новий склад виконавчого комітету та почалась каденція нового 8 скликання, а рішення міської ради було прийнято депутатами міської ради попереднього 7 скликання, що взагалі унеможливлює виконання рішення суду та суперечить вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідачем була направлена заява про роз`яснення судового рішення у справі №200/9477/20-а, але ухвалою від 22.12.2021 Першим апеляційним адміністративним судом у задоволенні заяви про роз`яснення постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 відмовлено. Крім того, відповідач зазначає, що відповідно до Указу Президента України від 01.09.2022 року №620/2022 «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Донецькій області» утворена Покровська міська військова адміністрація. Розпорядженням Президента України від 7 вересня 222 року №172/2022-рп «Про призначення С. Добряка начальником Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області» призначено начальника адміністрації. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 21.09.2022 №2616-IX «Про здійснення начальниками Добропільської, Мирноградської, Покровської та Селидівської міських військових адміністрацій Покровського району Донецької області повноважень, передбачених частиною другою статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» начальник міської військової адміністрації здійснює повноваження міської ради, її виконавчого комітету та міського голови. Відповідач звертає увагу суду, що посада заступника міського голови невід`ємно пов`язана з виконавчим комітетом, тому, в даному випадку, поновлення на посаді заступника міського голови позивача ускладнене вищевказаними обставинами.

Також зазначає, що позивачем не надано достатніх доказів щодо співмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повному обсязі.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 № 259 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 18.05.2022, затвердженим Верховною Радою України (законопроекти №7389 та №7390), продовжено строк дії воєнного стану із 25 травня 2022 на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022).

Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України № 2500-IX від 15.08.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України № 2738-IX від 16.11.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06.02.2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України № 2915-IX від 07.02.2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

На підставі викладеного суд вважає за належне продовжити строк розгляду справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 .

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі № 200/9477/20-а визнано протиправними та скасовано розпорядження виконуючого повноваження Покровського міського голови Донецької області № 254 рго від 18.09.2020, а також рішення Покровської міської ради Донецької області від 28.08.2020 № 7/83-1 «Про скасування рішення міської ради від 06.08.2020 № 7/82-5 «Про заступника міського голови Воробйова К.П.», поновлено на посаді заступника Покровського міського голови Донецької області з 29.08.2020, стягнуто з Покровської міської ради Донецької області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.08.2020 по 26.10.2021 у сумі 158 870,70 грн., без урахування податків і обов`язкових платежів.

18.11.2021 позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою щодо добровільного виконання вказаного рішення суду в частині поновлення на посаді заступника Покровського міського голови Донецької області та стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 158 870,70 грн., без урахування податків і обов`язкових платежів. Проте рішення виконане не було.

Позивач у січні 2022 року звернувся до суду з позовними вимогами до Покровської міської ради Донецької області, просив суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі № 200/9477/20-а в частині поновлення на роботі посаді заступника Покровського міського голови Донецької області, за період з 26.11.2021 до часу винесення судом рішення з розрахунку середньоденної заробітної плати 547,82 грн., вирішити питання судових витрат (а.с. 1-2).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2022 року у справі № 200/1679/22 позов задоволено частково.

Стягнуто з Покровської міської ради Донецької області на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі № 200/9477/20-а в частині поновлення позивача на посаді за період з 27.10.2021 по 15.07.2022 у розмірі 98059,78 грн. (без урахування обов`язкових податків та зборів).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Покровської міської ради Донецької області на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 662 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Покровської міської ради Донецької області на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2022 року виправлено описку в номері коду ЄДРПОУ.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2022 року по справі № 200/1679/22 апеляційну скаргу Покровської міської ради Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2022 р задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2022 р. у справі № 200/1679/22 - змінено. В абзаці четвертому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2022 р. у справі № 200/1679/22 після слів …у сумі 8000, 00 грн. зазначити …у сумі 4000, 00 (чотири тисячі) грн.. Апеляційну скаргу на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2022 р. у справі № 200/1679/22 - залишено без задоволення.

Вважаючи свої права порушеними щодо несвоєчасного поновлення на посаді, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

За визначенням ч. 1 ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Статтею 1 Кодексу законів про працю України визначено, що цей Кодекс регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

За змістом ч.ч. 1, 7 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Так, судом встановлено, що Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі № 200/9477/20-а визнано протиправними та скасовано розпорядження виконуючого повноваження Покровського міського голови Донецької області № 254 рго від 18.09.2020, а також рішення Покровської міської ради Донецької області від 28.08.2020 № 7/83-1 «Про скасування рішення міської ради від 06.08.2020 № 7/82-5 «Про заступника міського голови Воробйова К.П.», поновлено на посаді заступника Покровського міського голови Донецької області з 29.08.2020, стягнуто з Покровської міської ради Донецької області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.08.2020 по 26.10.2021 у сумі 158 870,70 грн., без урахування податків і обов`язкових платежів.

Незважаючи на вимоги суду, відповідачем прийняте судом рішення виконано не було, що підтверджується позицією відповідача у відзиві про те, що постанова була прийнята 26.10.2021 коли вже сформований новий склад виконавчого комітету та почалась каденція нового 8 скликання, а рішення міської ради було прийнято депутатами міської ради попереднього 7 скликання, що взагалі унеможливлює виконання рішення суду та суперечить вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідач вказав, їм було направлено заява про роз`яснення судового рішення у справі №200/9477/20-а, але ухвалою від 22.12.2021 Першим апеляційним адміністративним судом у задоволенні заяви про роз`яснення постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 відмовлено. Доказів поновлення позивача на посаді заступника Покровського міського голови Донецької області з 29.08.2020 відповідачем суду не було надано.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем Постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 у адміністративній справі № 200/9477/20-а в частині поновлення позивача виконане не було.

Згідно з вимогами абз. 7 ст.235 КЗпП України прийняте судом рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

Приписами ст..236 КЗпП України передбачено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Таким чином, згідно із ст.236 КЗпП проводиться виплата заробітної плати за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця у такій затримці. Закон пов`язує таку виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Ст.124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на території України.

Відповідно до частини другої ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частина третя вказаної статті вказує на те, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У даному випадку обов`язок у відповідача поновити позивача на посаді виник з моменту проголошення Постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 у адміністративній справі № 200/9477/20-а, тобто з 26.10.2012.

При цьому, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав своєчасно вказане судове рішення, що є підставою для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на посаді.

Визначаючи суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, слід врахувати наступне.

Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100). Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, та призначення пенсії.

Відповідно до п. 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу п.4 цього Порядку.

Так приписами вказаного абзацу п. 4 Порядку № 100 визначено, що в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

За приписами абз.3 п. 3 Порядку № 100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати (пункт 5 Порядку №100).

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Так, у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 у адміністративній справі № 200/9477/20-а зазначено, що судом встановлено, що розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 547,82 грн.

Отже, приймаючи до уваги преюдиційність встановлених судом у справі № 200/9477/20-а обставин, суд у даній справі бере до уваги, що середньоденна заробітна плата позивача становить 547,82 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.07.2022 року по справі №200/1679/22 було стягнуто з Покровської міської ради Донецької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання Постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 у № 200/9477/20-а в частині поновлення на посаді за період з 27.10.2021 по 15.07.2022 у розмірі 98 059,78 грн. (без урахування обов`язкових податків та зборів).

Наступний період затримки який підлягає стягненню суми середнього заробітку, є період з 18.07.2022 по 16.03.2023 (дата винесення рішення судом).

В ході судового розгляду відповідачем не було надано доказів того, що позивача станом на 16.03.2023 було поновлено на посаді. Отже, період затримки, за який підлягає стягненню сума середнього заробітку, є період з 18.07.2022 по 16.03.2023 170 робочих днів затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді.

Враховуючи, що відповідачем не виконано рішення суду про поновлення на посаді у період 18.07.2022 по 16.03.2023, що складає 170 робочих днів, середній заробіток за час затримки розрахунку, що підлягає стягненню на користь позивача становить 93129,40 грн. (170 днів * 547,82 грн.) без урахування обов`язкових податків та зборів.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ч.1 та 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача про невиконання рішення суду про поновлення на посаді та не виплаті середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду не надав.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000, 00 грн. суд виходить з такого.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Частиною четвертою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Приписами частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною дев`ятою статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд звертає увагу на те, що зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії (постанова Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

КАС України передбачено наступні критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність":

договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1);

- гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30).

На підтвердження понесення цих витрат позивачем надані: договір про надання правової допомоги від 29.06.2022 разом з розрахунком суми гонорару, опис виконаних робіт, квитанцію, акт про оплату послуги.

Суд виходить з того, що до Договору про надання правової допомоги від 29.06.2022 року передбачено, що до послуг, які надаються адвокатом, входить участь у розгляді справи у суді на всіх її стадіях, але справа призначена і розглянута судом одноособово без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Суд погоджується з доводами відповідача наданими в відзиві, що відповідні витрати не співмірні, не пов`язані з розглядом справи, є завищеними тощо.

За таких обставин, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. слід зменшити до 4000 грн.

За таких обставин, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000, 00 грн. належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем при зверненні до суду відповідно квитанції № 16797 від 30.09.2022 року було сплачено 992, 40грн. в якості судового збору, то сказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись положеннями КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Покровської міської ради Донецької області (ЄДРПОУ- 04052933, адреса: 85300, Донецька область, м. Покровськ, площа Шибанкова, буд. 11) про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду у справі № 200/9477/20-а в частині поновлення на роботі посаді заступника Покровського міського голови Донецької області, за період з 18.07.2022 до часу винесення судом рішення, з розрахунку середньоденної заробітної плати 547,82 грн., - задовольнити.

Стягнути з Покровської міської ради Донецької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання Постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021 у № 200/9477/20-а в частині поновлення на посаді за період з 18.07.2022 по 16.03.2023 у розмірі 93129,40 грн. (без урахування обов`язкових податків та зборів).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровської міської ради Донецької області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992, 40грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровської міської ради Донецької області на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Стойка