Справа № 260/5556/22
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2023 року м. Ужгород№ 260/5556/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окрема мотопіхотна Маріупольська бригада), ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окрема мотопіхотна Маріупольська бригада, ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою просить: 1) Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації; 2) Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 окремої мотопіхотної Маріупольської бригади) прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби особового складу Збройних сил України військової частини НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач протиправно був призваний на військову службу під час загальної мобілізації з огляду на те, що йому не було проведено медичного обстеження стану його здоров`я, оскільки він жодних медичних оглядів, згідно направлень ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проходив та йому лише формально поставили три печатки від різних лікарів та все це було зроблено незаконно однією службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 навіть без належної освіти.

Відповідач 1 надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, в зв`язку з тим, що позивач інформацію щодо свого стану здоров`я у Військову частину НОМЕР_1 не надавав. Крім цього, висновку військово-лікарської комісії щодо військовослужбовця ОСОБА_1 немає, отже у Військової частини НОМЕР_1 повноваження щодо звільнення ОСОБА_1 відсутні.

Відповідач 2 у відзиві на позов зазначив, що позивач подав заяву про відмову від медичного огляду, вважає себе здоровим для проходження служби, скарг на стан здоров`я не заявляв. Був оглянутий лікарями відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке затверджене наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 та розпорядження військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.02.2022 року № М8 ДСК. Під час медичного огляду лікарями скарг та заяв не подавав. Жодних документів, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач не надав. З заявами, скаргами, клопотаннями до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в момент призову, позивач не звертався. З огляду на зазначене, 12.03.2022 року позивач був призваним для проходження військової служби під час мобілізації у військову частину НОМЕР_4 .

Представником позивача було подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якої зазначив, що позивач не подавав надану ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву про відмову від медичного огляду, не підписував її, не писав своє прізвище ім`я по батькові на неї та бачив її вперше.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконання Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 р., ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 11 березня 2022 року громадянина ОСОБА_1 було взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.03.2022 року № 73 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації» призвано з 12.03.2022 року та направлено для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані і відправленні в складі команд №№ НОМЕР_5 ( НОМЕР_4 ) солдата ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу командира Військової частини (по стройовій частині) від 07.04.2022 року № 197 ОСОБА_1 прибув із Військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_1 , для подальшого проходження служби. З 07 квітня 2022 року ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

Вважаючи протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову на військову службу під час мобілізації, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні відносини врегульовані Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ, який визначає правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (ч. 7 вказаної статті).

За приписами частин 1, 2 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Пунктом 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 передбачено, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.

У добровільному порядку громадяни проходять: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

За приписами статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Згідно пункту цього Указу мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ (далі - Закон № 3543-ХІІ) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону № 3543-ХІІ зміст мобілізації становить, зокрема, переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу.

Статтею 22 Закону № 3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону № 3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно ч. 5 ст. 22 Закону № 3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно п. 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Згідно п. 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Згідно п. 12 Положення № 154 керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.

Отже, обов`язки щодо мобілізації на військову службу за призовом покладені на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема на ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Частиною 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ передбачено, що громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.

Однак, вищезазначений Закон визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Тому, з урахуванням прийняття Президентом України Указів "Про загальну мобілізацію" та введення в Україні воєнного стану, правовідносини які є предметом розгляду у даній справі регулюються положеннями Закону № 3543-ХІІ, яким врегульовано загальні засади проходження військової службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Так, ч. 5 ст. 22 Закону № 3543-ХІІ передбачено, що особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Суд звертає увагу, що відповідно до Директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24.02.2022 р. під час проведення загальної мобілізації ступінь придатності до військової служби громадян, які призначені (призначаються) на доукомплектування військових частин, Сил територіальної оборони Збройних Сил України здійснюється в обсязі тілесного огляду шляхом опитування скарг та заяв. У разі зазначення скарг громадянин направляється до відповідного медичного спеціаліста для визначення ступеня придатності до військової служби.

Таким чином, в умовах правового режиму воєнного стану, на початку військової агресії, Територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки проводився спрощений порядок призову громадян по мобілізації до військових частин Сил територіальної оборони Збройних Сил України. Ступінь придатності до військової служби громадян, які призначені (призначаються) на доукомплектування військових частин Сил територіальної оборони Збройних Сил України, здійснювався в обсязі тілесного огляду шляхом опитування скарг та заяв.

Отже, у разі наявності скарг на стан здоров`я позивач мав право подати скаргу, та за її наявності підлягав направленню до відповідного медичного спеціаліста для визначення ступеня придатності до військової служби.

Однак, позивач не надав доказів звернення до ІНФОРМАЦІЯ_1 про направлення для проходження медичного огляду.

Суд також враховує пояснення відповідача 2 про те, що останнім проводилося усне опитування позивача щодо стану його здоров`я.

Таким чином, у відповідача 2 були відсутні будь-які дані щодо того, що станом на момент оголошення мобілізації та призову у воєнний час позивач був непридатний до військової служби, оскільки скарги чи заяви з приводу стану здоров`я від позивача не надходили.

Стосовно тверджень позивача про те, що він не подавав надану відповідачем 2 заяву про відмову від медичного огляду та не підписував її, суд зазначає, що такі твердження не спростовують факту відсутності будь-яких доказів повідомлення та/або звернення позивача із скаргами чи заявами з приводу стану свого здоров`я.

Зважаючи на ті обставини, що при мобілізації на військову службу з 24.02.2022 р. медичний огляд позивача здійснювався в обсязі тілесного огляду шляхом опитування скарг та заяв, і позивачем не доведено, що він звертався зі скаргами на стан здоров`я до ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 окремої мотопіхотної Маріупольської бригади) прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби особового складу Збройних сил України Військової частини НОМЕР_1 , суд зазначає наступне.

Звільнення громадян з військової служби передбачено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється, зокрема, за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово - лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.

Як встановлено судом, висновок про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку позивача ВЛК не приймався, відповідно відсутні підстави для звільнення позивача з військової служби.

Так як суд дійшов висновку про правомірність призову позивача та відсутність підстав для звільнення його з військової служби, відповідно позовна вимога про прийняття рішення про звільнення задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька