Справа № 300/184/23
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" березня 2023 р. справа № 300/184/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Микитюка Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ), 18.01.2023 звернулася до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі також - відповідач, ІФОТЦКСП), в якій просить:
- визнати відмову від 27.12.2022 №9/1/2690 ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконною;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити висновок щодо призначення одноразової грошової допомоги.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.11.2022 ОСОБА_1 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про призначення їй одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16-1 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» оскільки перебувала у шлюбі із загиблим військовослужбовцем ОСОБА_2 та незважаючи на те, що на момент смерті шлюб був розірваний, позивач вдруге заміж не вийшла. У своїй відповіді від 27.12.2022 № 9/1/2690 ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовив ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги, відмову відповідач обґрунтував тим, що шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 04.08.2009 року був розірваним, а свідоцтво є не дійсним. Також відповідач зазначив, про те що ОСОБА_2 20.01.2010 повторно зареєстрував шлюб із ОСОБА_3 , та 27.07.2016 року шлюб було розірвано. Також у відповіді зазначено, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 в шлюбі не перебував. Відповідач вказав, що підстав для виплати одноразової грошової допомоги немає. Позивач вважає, що зазначена відмова ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.12.2022 № 9/1/2690 винесена із порушенням законодавства, є незаконною та підлягає скасуванню.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.34-35).
06.02.2023 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив ІНФОРМАЦІЯ_1 на позовну заяву від 01.02.2023, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позову. Відзив обґрунтований тим, що згідно ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20 грудня 1991 року право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Також ІНФОРМАЦІЯ_4 звертає увагу на те що, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвали шлюб 04.08.2009, отже, від 04.08.2009 та на день смерті (загибелі) ОСОБА_2 20.03.2022 року прав та обов`язків подружжя між ними не виникало та згідно із Державного акту цивільного стану громадян на день загибелі 20.03.2022 року ОСОБА_2 в шлюбі не перебував (а.с. 40-41).
Позивач скористалась своїм правом на подання відповіді на відзив, в якій з використанням наведеної у позовній заяві аргументації заперечує доводи відповідача щодо правомірності оскаржуваних рішень (а.с. 48-49).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив такі обставини.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 15.05.1982 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб про що свідчить свідоцтво про одруження від 15.05.1982 та дублікат такого свідоцтва про шлюб (а.с.12-13).
За час перебування у шлюбі у них народилось двоє синів: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.14-15).
04.08.2009 позивач з чоловіком ОСОБА_2 розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1 (а.с.21).
Після розірвання шлюбу позивач повторно не одружувалась про що свідчить нотаріально посвідчена довідка (а.с.22).
В 20.01.2010 ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 , який 27.07.2016 розірвано та згідно Державного реєстру актів цивільного стану громадян на день загибелі 20.03.2023 ОСОБА_2 в шлюбі не перебував.
Згідно довідки про безпосередню участь особи в операції об`єднаних сил, для здійснення заходів із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях від 08.12.2021 №1865, ОСОБА_2 в період з 10.10.2018 по 03.06.2019 брав участь у здійсненні заходів із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях на посаді старшого солдата (а.с. 23).
У відповідності до довідки про безпосередню участь особи в операції об`єднаних сил, для здійснення заходів із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях від 08.12.2021 № 1866, ОСОБА_2 в період з 29.05.2017 по 30.07.2017 та з 15.08.2017 по 24.04.2018 брав участь у здійсненні заходів із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях на посаді старшого солдата (а.с. 24).
Відповідно до довідки про участь особи в операції об`єднаних сил, для здійснення заходів із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях від 22.12.2021 № 1875, ОСОБА_2 в період з 30.04.2020 по 11.09.2020 брав участь у здійсненні заходів із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсіч і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях на посаді старшого солдата (а.с. 25).
Згідно довідки від 07.04.2022 № 187, ОСОБА_2 в період з 07.03.2022 до 15.03.2022 та з 15.03.2022 по 20.03.2023 брав участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів із національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на посаді старшого солдата (а.с. 26).
20.03.2022 року під час захисту Батьківщини від збройної агресії російської федерації поблизу населеного пункту Бучанського району Київської області загинув військовослужбовець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Обставини загибелі та причини смерті ОСОБА_2 викладені у наступних військово-облікових документах:
- витязі з протоколу 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань поранень, контузій травм, каліцтв (а.с.30);
- лікарському свідоцтві про смерть №546 від 04.04.2022 року (а.с.27).
Відповідно до вказаних документів, причиною смерті ОСОБА_2 є «Травма голови, тулуба з ушкодженням головного мозку, легень та серця. Осколкові поранення голови та тулуба». Встановлено, що загибель (травми, які її спричинили) «Так, пов`язані із захистом Батьківщини».
Позивач, 03.11.2022 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її колишнього чоловіка ОСОБА_2 , яка надійшла до відповідача 08.11.2022 року та зареєстрована за вх. № 4872.
За наслідками розгляду поданої позивачем заяви начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 надано відповідь від 16.11.2022 № 9/1/2237, де зазначається, що відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 (зі змінами) одноразова грошова допомога виплачується сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». а саме: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця. Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». В представлених Вами документах відсутнє свідоцтво про шлюб з загиблим ОСОБА_2 . Для оформлення висновку щодо призначення одноразової грошової допомоги та направлення документів на комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум для прийняття рішення щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України віл 28.02.2022 № 168. Також зазначив, що позивачу необхідно представити свідоцтво про шлюб із загиблим військовослужбовцем ОСОБА_2 або факт перебування на його утриманні (а.с. 8).
Позивач 09.12.2022 повторно звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги, яка надійшла на адресу відповідача 21.12.2022 та зареєстрована за вх. №5685. До заяви додано свідоцтво про шлюб із загиблим військовослужбовцем ОСОБА_2 , а також у відповідності до вимог ст. 16-1 ЗУ "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" нотаріально посвідчене підтвердження (заяву), що позивач після розірвання шлюбу із загиблим військовослужбовцем ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі як в Україні так і поза її межами не перебувала і не перебуваю. Крім того, зазначила в даній заяві, що в паспорті відсутня відмітка про реєстрацію іншого шлюбу.
За наслідками розгляду поданої позивачем заяви начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 надано відповідь від 27.12.2022 № 9/1/2690. Підставою для відмови позивачу у призначені одноразової грошової допомоги стало те, що позивач представила свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 15.05.1982 та серії НОМЕР_3 від 21.10.2006 про реєстрацію шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян 04.08.2009 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Крім того згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян ОСОБА_2 20.01.2010 повторно зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 та 27.07.2016 шлюб було розірвано. Згідно Державного реєстру актів цивільного стану громадян на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 в шлюбі не перебував. Отже підстав для оформлення висновку щодо призначення одноразової грошової допомоги та направлення документів на комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум для прийняття рішення щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 немає (а.с. 10).
Вважаючи зазначене рішення відповідача протиправним, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Змістом спірних правовідносин є право позивача на призначення їй Міністерством оборони України одноразової грошової допомоги, передбаченої п.2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», як один із подружжя, який не одружився вдруге загиблого військовослужбовця - її колишнього чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , внаслідок смерті, пов`язаної із захистом Батьківщини.
Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.
Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.
Згідно з ч.5 ст.17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII, тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.
Відповідно до ч.1 ст.16 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
У ч.2 цієї ж статті встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, згідно п.1 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Відповідно до п. «а» ч.1 ст.162 Закону №2011-ХІІ, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.
Частинами 1, 8 ст.163 Закону №2011-ХІІ визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
Відповідно до п. 10 постанови Кабінет Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 « Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:
- заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;
- витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);
- витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
До заяви додаються копії:
- документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;
- свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;
- свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);
- свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);
- документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);
- свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;
- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);
- рішення районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);
- рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);
- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Згідно з ч..6, 8 ст.163 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, визначене ст.161 Закону №2011-ХІІ, а саме: у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. При цьому, члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
У даній справі відповідач заперечує, що позивач є членом сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 .
Таким чином, для вірного вирішення даного спору, суду слід встановити коло осіб, які вважаються членами сім`ї військовослужбовців та мають право на отримання грошової допомоги у разі загибелі таких військовослужбовців.
Закон №2011-ХІІ, який є спеціальним у спірних правовідносинах, визначення «члена сім`ї» не містить.
Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Отже, для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: а) факт проживання з загиблим; б) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №456/1258/17 і не вбачає підстав для відступу від зазначеної правової позиції.
Щодо поняття утримання - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», то згідно ч.1 ст. 31 Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Згідно ч. 2 вищезгаданої статті члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.
Позивач у позовній заяві також вказала, що після розірвання шлюбу в 2016 році померлий ОСОБА_2 вирішив відновити спілкування із нею.
Так чи інакше доказів на підтвердження факту, що ОСОБА_1 входить до кола осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, визначене ст.161 Закону №2011-ХІІ, а саме: у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста, позивач не надає, а матеріали адміністративної справи не містять.
Отже, у цій справі судом не встановлено та не подано доказів від позивача, що: а) позивач та загиблий ОСОБА_2 проживали разом; б) позивач та загиблий ОСОБА_2 вели спільний побут та мали взаємні права та обов`язки; в) факту перебування на утриманні загиблого ОСОБА_2 . А отже зазначеним особам, які хочуть отримати грошову допомогу від держави, необхідно довести приналежність до кола сім`ї загиблого військового.
За вказаних умов, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Згідно з частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд також враховує частину 2 статті 2 КАС України, відповідно до приписів якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.
Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи відповідача, позивач під час розгляду справи не надав.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З урахуванням вищезазначеного, суд на підставі наданих учасниками справи письмових доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що відповідь від 27.12.2022 № 9/1/2690 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 є правомірною, а заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Судові витрати, які підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства, відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
у задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,- відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.