Справа № 520/2373/22
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 р.Справа № 520/2373/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Дуднік Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністра фінансів України в особі Міністерства фінансів України на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В.) від 11.08.2022 року по справі № 520/2373/22

за позовом ОСОБА_1

до Міністра фінансів України в особі Міністерства фінансів України, Державної митної служби України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Міністра фінансів України щодо непогодження призначення на вакантну посаду першого заступника начальника Харківської митниці ОСОБА_1 , як переможця конкурсу;

визнати протиправною бездіяльність Державної митної служби України щодо не направлення Державною митною службою України документів щодо погодження призначення позивача на посаду першого заступника начальника Харківської митниці та не призначення його на вакантну посаду першого заступника начальника Харківської митниці, як переможця конкурсу;

зобов`язати Державну митну службу України направити документи щодо погодження призначення позивача на посаду першого заступника начальника Харківської митниці та призначити його на посаду першого заступника начальника Харківської митниці, як переможця конкурсу;

зобов`язати Міністра фінансів України погодити призначення на вакантну посаду першого заступника начальника Харківської митниці ОСОБА_1 , як переможця конкурсу.

В обґрунтування позову вказує, що відповідно до наказу ДМС від 15.07.2021 №535 було оголошено конкурс на зайняття вакантних посад державної служби категорії «Б» у територіальні ограни як відокремлені підрозділи ДМС України, зокрема, на посаду першого заступника начальника Харківської митниці. Конкурс проведено на підставі ЗУ «Про державну службу», Порядку проведення конкурсу на заняття посад державної служби, затвердженого постановою КМУ від 25.03.2016 №246 та Положення про Державну митну службу України, затвердженого постановою КМУ від 06.03.2019 №277. За результатами конкурсного відбору 27.08.2021 ОСОБА_1 визнано переможцем конкурсу на посаду першого заступника начальника Харківської митниці, про що на Єдиному порталі вакансій державної служби оприлюднено інформацію. З 10.09.2021 розпочато спеціальну перевірку, на ім`я голови ДМС ОСОБА_2 було подано письмову згоду на проведення спеціальної перевірки. Додатково подано заяву від 10.09.2021 щодо призначення на посаду першого заступника начальника Харківської митниці, як переможця конкурсу. Позивач зазначає, що станом на 23.12.2021 його не було ознайомлено з результатами спеціальної перевірки та не призначено на посаду першого заступника начальника Харківської митниці, як переможця конкурсу. 23.12.2021 позивачем було направлено лист-звернення до ДМСУ, в якому він зазначив, що відповідно до абз.2 ч.3 ст.31 ЗУ «Про державну службу» на посаду державної служби призначається особа, визначена переможцем конкурсу, і таке рішення приймається не пізніше п`яти календарних днів з дня надходження результатів спеціальної перевірки. У зв`язку з чим прохав надати копію відповідної довідки. ДМСУ на адресу позивача було направлено копію довідки про результати спеціальної перевірки щодо ОСОБА_1 . Відповідно до вказаної довідки від 07.10.2021 інформації, що перешкоджає зайняттю ОСОБА_1 посади, яка передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища, або посади з підвищенням корупційним ризиком не виявлено. Позивач вважає, що спеціальна перевірки щодо нього закінчена 07.10.2021 і рішення про його призначення на посаду першого заступника начальника Харківської митниці мало бути прийнято не пізніше п`яти календарних днів з дня надходження результатів спеціальної перевірки, а саме не пізніше 12.10.2021. Не погоджуючись із вказаною бездіяльністю відповідачів стосовно непогодження призначення ОСОБА_1 на посаду першого заступника начальника Харківської митниці та невинесення наказу про призначення позивача на посаду першого заступника начальника Харківської митниці, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністра фінансів України щодо непогодження призначення на вакантну посаду першого заступника начальника Харківської митниці ОСОБА_1 , як переможця конкурсу.

Зобов`язано Міністра фінансів України прийняти рішення про погодження призначення на вакантну посаду першого заступника начальника Харківської митниці ОСОБА_1 , як переможця конкурсу.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Відповідач, Міністр фінансів України в особі Міністерства фінансів України, не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в частині вимоги до Міністра фінансів України в особі Міністерства фінансів України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що Міністр фінансів України не є суб`єктом призначення позивача, а отже не наділений повноваженнями приймати рішення про призначення позивача на посаду, як це передбачено частиною третьою статті 31 Закону України «Про державну службу». Будь-яке внутрішнє міжвідомче погодження Міністром остаточного рішення носить суто внутрішній організаційно-погоджувальний характер, а отже вимоги до Міністра фінансів України щодо міжвідомчого погодження не підлягають задоволенню та розгляду в порядку адміністративного судочинства. Отже, поза увагою суду першої інстанції залишились доводи відповідача, що оскаржувана позивачем бездіяльність Міністра фінансів України щодо внутрішнього міжвідомчого погодження остаточного рішення не створює жодних правових наслідків безпосередньо для позивача та не є рішенням, дією абобездіяльністю у сфері публічно-правових відносин між позивачем та Міністром фінансів України.Будь-яке внутрішнє міжвідомче погодження або непогодження остаточного рішення не підпадає під визначення публічно-правового спору, оскільки носить суто внутрішній організаційно-погоджувальний характер. Також посилається на неврахування судомпершої інстанції висновків Верховного Суду (Великої Палати Верховного Суду) по справам №219/5238/17, №295/4481/16-цщодо неможливості розгляду в судах вимог при обранні заявником неефективного способу захисту за наявності альтернативного ефективного способу захисту, а також висновку Верховного Суду у справі №823/598/17 стосовно застосування ч. 3 ст.31 Закону України «Про державну службу» щодо відсутності рішення про призначення на посаду переможця конкурсу через відсутність погодження призначення на посаду з боку Міністерства.

Позивач письмовий відзив на апеляційну скаргу не подав.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2023 року відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційний розгляд у відкритому судовому засіданні в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник скаржника у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, , перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Державною митною службою України був проведений конкурс на посаду першого заступника начальника Харківської митниці, в якому прийняв участь позивач.

Відповідно до наказу Державної митної служби України від 27.08.2021 № 651 «Про результати конкурсу» ОСОБА_1 визнано переможцем конкурсу на зайняття вакантної посади першого заступника начальника Харківської митниці,

Відповідна інформація оприлюднена на Єдиному порталі вакансій державної служби.

За результатами проведеної спеціальної перевірки, передбаченої Порядком проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 171 інформації, що перешкоджає зайняттю позивачем посади, яка передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища, або посади з підвищеним корупційним ризиком не виявлено.

Довідка про результати спеціальної перевірки щодо ОСОБА_1 , який претендує на зайняття посади першого заступника начальника Харківської митниці складена 07.10.2021.

Державною митною службою України на адресу Міністра фінансів України було направлено лист №08-1/12-02/5.1/9311 від 07.10.2021, в якому ДМС України просила погодити призначення на вакантну посаду першого заступника начальника Харківської митниці ОСОБА_1 , як переможця конкурсу на підставі положення про Державну митну службу України, затвердженого постановою КМУ від 06.03.2019 №227, а також вимог ч.3 ст.31 ЗУ «Про державну службу».

Міністерство фінансів України від 09.11.2021 №17030-07-61/34186 повернула лист Державної митної служби України №08-1/12-02/5.1/9311 від 07.10.2021 у зв`язку із зміною керівництва Державної митної служби України.

Вважаючи, що відповідачами було допущено протиправну бездіяльність, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що хоча і відсутня пряма норма, що встановлює строки погодження профільним Міністром призначення на посаду переможця конкурсу, однак, враховуючи, що Законом України «Про державну службу» встановлено п`ятиденний строк для прийняття рішення про призначення на посаду переможця конкурсу, відповідно всі необхідні погодження повинні бути здійснені в цей строк. Міністром фінансів України не було надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про оформлення подання Державною митною службою України неналежним чином і з порушенням норм законодавства, що стало б підставою для його повернення на доопрацювання. Також не надано доказів, що унеможливлюють погодження кандидатури позивача для призначення на посаду першого заступника начальника Харківської митниці. Відтак, Міністром фінансів України допущено бездіяльність, яка полягає у нездійсненні розгляду отриманих від Державної митної служби України документів щодо погодження призначення позивача на посаду в межах строків, які б дозволяли Державній митній службі України прийняти рішення про призначення позивача на посаду в порядку, визначеному Законом України «Про державну службу». Щодо вибору способу захисту порушеного права позивача, суди зазначили, що, враховуючи, що у відповідності до частини третьої статті 31 Закону України «Про державну службу» рішення про призначення на посаду державної служби приймається суб`єктом призначення не пізніше п`яти календарних днів з дня надходження результатів спеціальної перевірки у випадку та порядку, передбачених законодавством у сфері запобігання корупції, результати спеціальної перевірки стосовно позивача надійшли до Міністерства фінансів України листом Державної митної служби України №08-1/12-02/5.1/9311 від 07.10.2021, станом на час звернення позивача до суду та вирішення справи по суті спору рішення стосовно погодження позивача як переможця конкурсу на посаду першого заступника начальника Харківської митниці Міністром фінансів не прийнято, матеріали, що надійшли від Державної митної служби України з супровідним листом №08-1/12-02/5.1/9311 від 07.10.2021 не повернуті Міністерством фінансів України на доопрацювання, а доказів, які б унеможливлювали погодження Міністром фінансів України призначення на посаду позивача як переможця конкурсу відповідачем не надано, то належним способом захисту порушених прав позивача буде саме зобов`язання Міністра фінансів України прийняти рішення про погодження призначення на вакантну посаду першого заступника начальника Харківської митниці ОСОБА_1 , як переможця конкурсу. Повноваження відповідача у даному випадку не вважатимуться дискреційними.

Відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про їх необґрунтованість.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 3 ст. 308 КАС України).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, урегульовані Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, далі № 889-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №889-VIII, державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави. Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відповідно до статті 21 Закону №889-VIII вступ на державну службу здійснюється шляхом призначення громадянина України на посаду державної служби за результатами конкурсу. Прийняття громадян України на посади державної служби без проведення конкурсу забороняється, крім випадків, передбачених цим Законом. Особа, яка вступає на посаду державної служби вперше, набуває статусу державного службовця з дня публічного складення нею Присяги державного службовця, а особа, яка призначається на посаду державної служби повторно, - з дня призначення на посаду.

Відповідно до частини третьої статті 31 Закону №889-VIII на посаду державної служби призначається переможець конкурсу. Рішення про призначення на посаду державної служби приймається суб`єктом призначення після проведення співбесіди з кандидатом та підписання з ним контракту про проходження державної служби (у разі укладення). Таке рішення приймається не пізніше п`яти календарних днів з дня надходження результатів спеціальної перевірки у випадку та порядку, передбачених законодавством у сфері запобігання корупції.

Пунктом 16 частини четвертої статті 19 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» від 17.03.2011 № 3166-VI (далі Закон № 3166-VI) встановлено, що керівник центрального органу виконавчої влади призначає на посади за погодженням із відповідним міністром та головами відповідних місцевих державних адміністрацій, звільняє з посад керівників територіальних органів центрального органу виконавчої влади.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну митну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227 (далі Положення № 227) Державна митна служба України (Держмитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів.

Згідно з підпунктом 14 пункту 11 Положення № 227 Голова Держмитслужби призначає на посаду та звільняє з посади за погодженням з Міністром фінансів керівників та заступників керівників територіальних органів Держмитслужби, у тому числі у разі покладення обов`язків за вакантними посадами, призначає на посаду та звільняє з посади керівників митних постів, укладає та розриває з ними контракти про проходження державної служби у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375 (далі Положення № 375) Міністерство фінансів України (Мінфін) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Положення № 375 передбачено, що Мінфін у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Мінфін очолює Міністр, який призначається на посаду за поданням Прем`єр-міністра України і звільняється з посади Верховною Радою України (приписи пункту 9 Положення про Міністерство фінансів України).

Приписами пункту 10 Положення № 375 визначено, зокрема, що Міністр очолює Мінфін, здійснює керівництво його діяльністю; спрямовує і координує здійснення центральними органами виконавчої влади заходів з питань, віднесених до відання Мінфіну.

Порядок погодження Міністром фінансів України призначення осіб на посаду здійснюється відповідно до Наказу Міністерства фінансів України № 467 від 04 травня 2018 року, яким затверджено Порядок погодження Міністром фінансів України призначення на посади та звільнення з посад керівників і заступників керівників самостійних структурних підрозділів апаратів центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України (далі Порядок № 467).

Відповідно до підпунктів 5 та 6 Порядку № 467, Служба управління персоналом Мінфіну перевіряє відповідність кандидата на посаду загальним та спеціальним вимогам до посади згідно з поданими документами. У разі якщо документи, що додаються до подання, оформлено неналежним чином і з порушенням норм законодавства, в тому числі цього Порядку, такий пакет документів повертається ЦОВВ на доопрацювання не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після надходження подання до Мінфіну.

Згідно норм Порядку № 467 погодження Міністром фінансів України призначення осіб на посаду, з метою ознайомлення з досвідом роботи кандидата на посаду, визначення його професійного рівня, ділових та моральних якостей, оцінки відповідності посаді, на яку він рекомендується, відповідні заступники Міністра фінансів України, державний секретар Мінфіну та керівники самостійних структурних підрозділів Мінфіну можуть проводити з кандидатом на посаду співбесіди.

Висновки про результати співбесід заносяться до картки погодження призначення на посаду керівника (заступника керівника) самостійного структурного підрозділу апарату центрального органу виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України (далі - картка погодження), за формою згідно з додатком до цього Порядку (пункт 7 Порядку № 467).

Опрацьовані в Мінфіні документи щодо погодження призначення кандидата на посаду разом із заповненою карткою погодження та проектом відповідного листа про погодження або відмову у погодженні призначення кандидата на посаду подаються службою управління персоналом Мінфіну на розгляд Міністру фінансів України.

За результатами розгляду пропозицій Міністр фінансів України приймає рішення про погодження або відмову у погодженні призначення кандидата на посаду.

Відповідь про погодження або відмову у погодженні Міністром фінансів України призначення кандидата на посаду надсилається до ЦОВВ у триденний строк після прийняття такого рішення (пункт 8 Порядку № 467).

Верховний Суд у постанові від 14.07.2022 року по справі № 640/23171/21 звернув увагу, що з системного аналізу норм Законів № 889-VIII та № 3166-VI, висновується те, що призначення на посаду керівника центрального органу виконавчої влади є можливим за сукупності таких умов, як: визнання особи переможцем конкурсу; проходження ним спеціальної перевірки у випадку та порядку, передбачених законодавством у сфері запобігання корупції; отримання погодження відповідного профільного міністра та голови відповідної місцевої державної адміністрації; проходження кандидатом співбесіди із суб`єктом призначення; підписання з кандидатом контракту про проходження державної служби (у разі укладення).

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що погодження з відповідним міністром є встановленою Законом обов`язковою умовою, а не міжвідомчим погодженням.

Відтак, бездіяльність скаржника щодо погодження позивача на посаду не може вважатися такою, що не породжує правових наслідків для позивача, оскільки відсутність вказаного погодження не надає можливість суб`єкту призначення діяти в рамках Закону № 3166-VI з дотриманням строків, визначених Законом № 889-VIII.

Відповідно ч. 2ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності протиправної бездіяльності Міністра фінансів України щодо непогодження призначення на вакантну посаду першого заступника начальника Харківської митниці ОСОБА_1 , як переможця конкурсу.

Відповідно до ч. 2ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідачем жодних доказів на підтвердження правомірності власних дій (рішення), які є предметом оскарження, надано не було.

Доводи скаржника щодо незастосування судами попередніх інстанцій висновку Верховного Суду у справі №823/598/17 стосовно застосування ч. 3 ст.31 Закону України «Про державну службу», колегія суддів вважає такими, що не заслуговує на увагу, оскільки в рамках справи №823/598/17 досліджувалася правомірність відмови саме суб`єкта призначення /Голови Державного агентства рибного господарства/ у призначенні особи на посаду начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаський області. Окрім того, висновки в рамках касаційного розгляду справи №823/598/17 постановлені за редакції норми права ч. 3 ст.31 Закону № 889-VIII, відмінної, від редакції зазначеної норми в рамках даної справи.

Стосовно доводів скаржника про неврахування судом першої інстанції висновків Верховного Суду (Великої Палати Верховного Суду) по справам №219/5238/17 та №295/4481/16-ц, щодо неможливості розгляду в судах вимог при обранні заявником неефективного способу захисту за наявності альтернативного ефективного способу захисту та, відповідно, втручання судів першої та апеляційної інстанцій у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, то суд відхиляє дані доводи, з огляду на наступне.

Суд зауважує, що ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбачених законом.

Верховний Суд у постанові від 22.03.2018 у справі №823/795/17 зазначив, що, якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує, то суд має право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист прав і свобод позивача. Отже, застосування судами зазначеного способу захисту права не можливо вважати втручанням у дискреційні повноваження.

Під час розгляду справи встановлено, що Міністром фінансів України, згідно приписів Порядку № 467 не було надано будь-яких доказів, які б свідчили про оформлення подання Державною митною службою України неналежним чином і з порушенням норм законодавства, що стало б підставою для його повернення на доопрацювання. Також не надано доказів, що унеможливлюють погодження кандидатури позивача для призначення на посаду.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням визначеного статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та встановлених статтею 2 КАС України завдань суду як державної правозахисної інституції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушених прав позивача буде саме зобов`язання Міністра фінансів України прийняти рішення про погодження призначення на вакантну посаду першого заступника начальника Харківської митниці ОСОБА_1 , як переможця конкурсу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують з наведених вище підстав.

При цьому, з урахуванням положень ст. 308 КАС України, рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог не підлягає апеляційному перегляду, оскільки позивачем не оскаржено, а апеляційна скарга відповідача відповідних доводів в цій частині не містить.

Відповідно до ч. 1-3ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зіст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністра фінансів України в особі Міністерства фінансів України залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 по справі №520/2373/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 17.03.2023 року