Справа № 420/13218/22
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сігейт (вул. Любецька, 66, м. Чернігів, Чернігівська область, 14021, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166), про визнання протиправними та скасування податкових повідомленнь-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

21.09.2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Сігейт до Головного управління ДПС в Одеській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.10.2021 року №26019/15-32-07-01-22.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22 вересня 2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області за результатами документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Сігейт» було складено Акт №20606/15-32-07-01-17/40316451. В висновках зазначеного акту перевірки встановлено порушення Позивачем вимог податкового законодавства та визначено суми податкових зобов`язань. На підставі даного Акту 20.10.2021 року було винесено податкове повідомлення-рішення №26019/15-32-07-01-22 на загальну суму 45 682 522,00 гривень, з яких 36 546 018,00 - основний платіж, 9 136 504 - штрафна санкція.

Прийняте відповідачем рішення позивач вважає протиправним та таким, що не ґрунтується на законі в зв`язку з чим підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Позивач вважає, що суми грошового зобов`язання у ППР за податковими зобов`язаннями і за штрафними (фінансовими) санкціями є надуманими, необґрунтованими та не ґрунтуються на Акті перевірки.

Так, у ППР у графі «обґрунтовані підстави для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків» вказано, що ТОВ «Сігейт» було занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість по рядку 1 Декларації «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою, крім ввезення товарів на митну територію України» всього на суму 37215815 грн. та завищено податковий кредит з податку на додану вартість по рядку 10.1 Декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг з необоротних активів на митній території України за основною ставкою» всього на суму 120984 грн., що в свою чергу призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 36683326 грн. У графі «за податковими зобов`язаннями» сума грошового зобов`язання - - 36546018 гривень. Така ж сума - 36 546 018 гривень значиться і в розрахунку штрафних санкцій за актом перевірки ТОВ «Сігейт» () за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 року, що додається до ППР. Із вказаної суми - 36 546 018 гривень розрахована штрафна санкція (25%) у розмірі 9 136 504 гривні.

Однак, у Акті перевірки в розділі «податок на додану вартість - пункт 3.1.2.» сума 36 546 018 гривень, її розрахунок та будь-яке обґрунтування звідки вона взялась - відсутні. Крім того, у графі ППР «обґрунтовані підстави для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, сума грошового зобов`язання у розмірі 36 546 018 гривень також не міститься. Таким чином, і сума грошового зобов`язання у розмірі 36 546 018 гривень і штрафна санкція, які розрахована відповідно до неї (25 % від у розмірі 9 136 504 гривень), є необґрунтованими та не ґрунтуються на Акті перевірки.

Відповідачем грубо порушено Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 року №727, внаслідок чого встановлені ним порушення податкового законодавства викладені не об`єктивно: факти та обставини, що доводять наявність вини платника податку (з детальним їх описом) - відсутні; перелік документів та інформації. які підтверджують наявність вини платника податку - не визначені.

Розділ Акту перевірки « 3.1.2. Податок на додану вартість» містить три різні суми нібито заниженого ТОВ «Сігейт» податку на додану вартість:

37 215 815 грн. - походження цієї суми - невідоме, обґрунтування - відсутнє, в Акті перевірки просто написано «встановлено заниження податкових зобов`язань на всього на 37 215 815 грн».

37 181 152 грн. - 20 відсотків (ПДВ) від самостійно задекларованих підприємством інших операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою та були визнані перевіркою як такі, що не підтверджені документами, а відповідно (на думку відповідача) є такими, місце постачання яких розташоване на митній території України;

36 683 326 грн. - походження цієї суми - невідоме, обґрунтування - відсутнє, в Акті перевірки просто написано «перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість встановлено його заниження на загальну суму 36 683 327 грн».

Щодо суми 37215815 грн. позивач зазначає, що відповідно до акту перевірки, за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 ТОВ «Сігейт» задекларовано податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 63 533 151 гривень. Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.01.2017 року по 31.12.2020 року встановлено їх заниження всього на суму 37 215 815 грн.

Разом з цим, позивач зазначає, що у самому Акті перевірки не зазначено жодного договору, видаткових накладних, актів виконаних робіт, тощо по відносинах з резидентами, згідно яких відповідач прийшов до висновку про заниження ТОВ «Сігейт» податкових зобов`язань з ПДВ на суму 37 215 815 грн.

Щодо суми 37181152 грн. позивач зазначає, що як вбачається з акту перевірки, згідно з наданими ГУ ДПС України в Одеській області декларацій з ПДВ, встановлено, що ТОВ «Сігейт» задекларовано здійснення інших операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою всього на суму 185 905 766 грн.

В акті перевірки зазначено, що за нульовою ставкою оподатковуються операції з постачання таких послуг: а) міжнародні перевезення пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. Для цілей цього підпункту перевезення вважається міжнародним, якщо таке перевезення здійснюється за єдиним перевізним документом. До перевірки не надано первинні, бухгалтерські та інші документи, підтверджуючі фактичне надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення постачання послуг міжнародного перевезення вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом які оподатковуються за нульовою ставкою. Оскільки до перевірки не надано первинних, бухгалтерських на інших документів, підтверджуючі фактичне надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення постачання послуг міжнародного перевезення вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом які оподатковуються за нульовою ставкою, то такі операції можливо вважати послугами, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 ПК України. На підставі вищевикладеного ТОВ «Сігейт» не віднесено до складу податкових зобов`язань з податку на додану вартість вартість реалізованих транспортно-експедиційних послуг з організації та забезпечення постачання послуг міжнародного перевезення вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом, здійснення яких за межами митної території України не підтверджено відповідними первинними документами та не зареєстровані відповідні податкові накладні на загальну суму 37 181 152 грн.

Однак, викладена в Акті перевірки інформація щодо ненадання вказаних документів не відповідає дійсності, оскільки позивач зазначає, що всі запитувані документи були надані під час перевірки. Перевіряючими було отримано 168 папок із фінансово-господарською документацією ТОВ «Сігейт», що підтверджується не лише їх підписами, а й відеозаписами та показаннями свідка ОСОБА_1 .

Щодо суми 36 683 326 грн. позивач зазначає, що у висновку акту перевірки визначено, що перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 встановлено його заниження на 36 683 326 грн.

Однак, у самому Акті перевірки не зазначено жодного договору, видаткових накладних, актів виконаних робіт, тощо по відносинах з резидентами, згідно яких відповідач прийшов до висновку про заниження ТОВ «Сігейт» податкових зобов`язань з ПДВ на суму 36 683 326 грн.

Разом з цим позивач зазначає, що відповідач сам підтвердив, що здійснив перевірку (згідно наданих ТОВ «Сігейт» актів виконаних робіт) послуг транспортного експедирування на загальну суму 506 576 628 грн., а відповідно - має повний перелік контрагентів ТОВ «Сігейт» за перевіряємий період, в тому числі і на суму 185 095 766 грн.

Таким чином, жодного обґрунтування, посилання на докази у даній частині в Акті перевірки немає.

З наведених підстав позивач вважає протиправним оскаржуване податкове повідомлення-рішення, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Зазначеній позовній заяві було присвоєно №420/13218/22.

До позовної заяви позивачем було також додано клопотання про поновлення строку звернення до суду.

З огляду на введення на території України воєнного стану та з врахуванням обставин, викладених позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви не встановлено, у зв`язку з чим ухвалою суду від 26.09.2022 року було відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку загального провадження.

11.10.2022 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого Головне управління ДПС в Одеській області адміністративний позов не визнає та не погоджується з доводами позивача, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних причин.

В ході перевірки на адресу посадових осіб (представників) ТОВ «СІГЕЙТ» неодноразово надавалися письмові запити щодо надання до перевірки оригіналів установчих документів, документів щодо взаємовідносин з контрагентами постачальниками та покупцями, резидентами та нерезидентами, Регістрів бухгалтерського обліку, документів щодо проведення розрахунків з контрагентами та інше.

Посадовими особами (представниками) ТОВ "СІГЕЙТ" до перевірки було надано фінансово-господарські, первинні документи у кількості 168 папок, однак серед наданих до перевірки документів були відсутні оригінали первинних бухгалтерських та інших документів за період з 01.01.2017 по 31.12.2020.

У зв`язку з цим було складено Акти «про ненадання посадовими особами (представниками) ТОВ "СІГЕЙТ" належним чином завірених копій та оригіналів первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів» від 03.09.2021 №2647/15-32-07-01/40316451, від 14.09.2021 №2752/15-32-07-01/40316451, від 15.09.2021 зареєстрованого 16.09.2021 №2758/15-32-07-01/40316451.

Перевіркою встановлено, що в період, що перевірявся, ТОВ «СІГЕЙТ» здійснював надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень вантажів на митній території України та за її межами.

В підтвердження надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень вантажів на митній території України надано частково договори, акти виконаних робіт, наданих послуг, ТТН, CMR, які підтверджують фактичне надання даних послуг.

Згідно з наданими до Головного управління ДПС в Одеській області декларацій з ПДВ, встановлено, що ТОВ «СІГЕЙТ» задекларовано здійснення інших операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, рядок 3 Декларацій всього у сумі 185905766 грн.

До перевірки не надано первинні, бухгалтерські та інші документи, підтверджуючі фактичне надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення постачання послу міжнародного перевезення вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом які оподатковуються за нульовою ставкою.

У зв`язку з встановленням факту відсутності у наданих документах: оригіналів первинних бухгалтерських та інших документів за період з 01.01.2017 по 31.12.2020, в тому числі і документів, які могли б підтвердити факт здійснення операції з постачання послу які оподатковуються за нульовою ставкою, а саме: Документи підтверджуючі ЖД перевезення (ЖД накладна) та документів щодо підтвердження морських перевезень (коносаменти), які у відповідності до Закону «Про транспортно-експедиторську діяльність» підтверджують придбання та надання послуг транспортно-експедиторського обслуговування. ВМД, інвойси, коносаменти, акти виконаних робіт з нерезидентами, SWIFT повідомлення тощо , складено відповідні акти.

Враховуючи вищевикладене, перевіркою встановлено відсутність станом на момент підписання акту перевірки первинних, бухгалтерських та інших документів TОB «СІГЕЙТ», що підтверджують фактичне надання транспортно-експедиторських послуг з організації постачання послуг міжнародного перевезення вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом, які оподатковуються за нульовою ставкою.

Оскільки до перевірки не надано первинних, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують фактичне надання транспортно-експедиторських послуг з організації постачання послу міжнародного перевезення вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом, які оподатковуються за нульовою ставкою, то такі операції можливо вважати послугами, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу України.

На підставі вищевикладеного, в порушення п.п.44.1, п.п. 44.3 ,п.п.44.5, п.п.44.6 ст.44, п.п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п.п. 195.1.3. п. 195.1 ст. 195, п. 201.1 ст. 201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, ТОВ «СІГЕЙТ» не віднесено до складу податкових зобов`язань з податку на додану вартість вартість реалізованих транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення постачання послуг міжнародного перевезення вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом без їх документального підтвердження та не зареєстровано податкові накладні з зазначенням обов`язкових реквізитів (номенклатури товару, коду УКТЗЕД, інше) на загальну суму 37181152 грн.

У зв`язку з встановленням факту відсутності у наданих документах : оригіналів первинних бухгалтерських та інших документів за період з 01.01.2017 по 31.12.2020, в тому числі і документів , відсутність яких стала підставою для встановлення факту заниження фінансового результату до оподаткування ,а саме ВМД, інвойси, коносаменти, акти виконаних робіт з нерезидентами, SWIFT повідомлення тощо, складено відповідні акти.

Перевіркою також встановлено, що в періоді, який перевірявся, ТОВ «СІГЕЙТ» на підставі письмових та усних договорів здійснював надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень вантажів на митній території України виписувались та реєструвались податкові накладні на адресу суб`єктів господарювання

Перевіркою встановлено, що до складу податкових зобов`язань (рядку 1 Декларацій "операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою, крім ввезення товарів на митну територію України") з податку на додану вартість суми ПДВ по податковим накладним підприємством у відповідних періодах не включались.

В порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, зі змінами та доповненнями підприємством не віднесено до складу податкових зобов`язань з податку на додану вартість суми ПДВ по податковим накладним, виписаним на адресу юридичних осіб в результаті реалізації товарів (послуг), що призвело до заниження рядку 1 Декларацій "операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою, крім ввезення товарів на митну територію України" на загальну суму 34663 грн.

Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 встановлено його завищення на загальну суму 120984 грн.

Перевіркою встановлено розбіжності при заповненні наданої до податкового органу податкової декларації з податку на додану вартість та додатку 5 до неї за листопад 2017 року, квітень 2018 року, грудень 2018 року та сумою зареєстрованих податкових накладних в ЄРПН по контрагентам.

В порушення 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, підприємством завищено значення рядку 10.1 Декларацій "Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України за основною ставкою" на загальну суму 120984 грн.

Підсумовуючи, відповідач зазначив, що перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість (визначення суми від`ємного значення) за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 встановлено його заниження на загальну суму 36 683 326 грн.

З наведених підстав відповідач просив відмовити у задоволенні позовної заяви.

25.10.2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій додатково зазначено наступне.

У позовній заяві позивач посилався на те, що суми грошового зобов`язання щодо податку на додану вартість у ППР та у Акті перевірки різні, тобто сума, визначена у ППР не відповідає сумі, яка визначена Актом перевірки та протирічить навіть самому ППР. У відзиві на позовну заяву відповідач жодного спростування вказаному твердженню позивача не надав.

В позовній заяві позивач посилався на те, що Акт перевірки місять три різні суми нібито заниженого ТОВ «Сігейт» податку на додану вартість: 37 215 815 грн, 37 181 152 грн, 36 683 326 грн. Позивач також посилався на те, що походження сум у розмірі 37 215 815 грн та 36 683 326 грн невідомо та жодним чином не обґрунтовано. У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечує, однак, в цій частині правомірність прийнятого ним рішення навіть не намагається доказувати. Будь-яка відповідь на дане твердження позивача у відповіді на відзив відсутня.

В позовній заяві позивач посилається на повне отримання перевіряючими фінансово-господарської документації ТОВ «Сігейт». Позивач посилається й на розписки перевіряючих, і на відеозаписи, а також на показання свідка. У відзиві на позовну заяву відповідач конкретних заперечень на дані посилання позивача не надає, а просто дослівно цитує зміст Акту перевірки.

Як зазначав позивач у позовній заяві, в акті перевірки зазначено наступне (цитата): «Згідно наданих до перевірки актів виконаних робіт встановлено, протягом періоду, який перевірявся, ТОВ «Сігейт» надано послуг транспортного експедирування на суму 506 576 628 грн., при цьому на території України виконано послуг на суму 320 470 962 грн., та за межами митної території України на загальну суму 185 095 766 грн (на підставі ст. 195 ПКУ операції оподатковуються податком на додану вартість за ставкою 0 %).

Отже, відповідач сам підтвердив, що здійснив перевірку (згідно наданих ТОВ «Сігейт» актів виконаних робіт) послуг транспортного експедирування на загальну суму 506 576 628 грн., а відповідно - має повний перелік контрагентів ТОВ «Сігейт» за перевіряємий період, в тому числі і на суму 185 095 766 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач конкретного переліку контрагентів, за яким нібито у наданих первинних документів не було первинних документів, що підтверджують дійсність цих операцій, не надав. У відзиві на позовну заяву зазначений лише перелік контрагентів на суму 36 663 та 120 984 гривень. Однак, перелік контрагентів на суму 36 546 018 гривень відсутній.

Таким чином, позивач вважає, що сума податкового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 36 546 018 гривень є надуманою.

В підготовчому судовому засіданні 25.10.2022 року, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника позивача про виклик допит в якості свідка ОСОБА_1 .

Також, в підготовчому судовому засіданні 25.10.2022 року, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, судом було витребувано у позивача первинну документацію, яка надавалась відповідачу під час проведення перевірки.

Крім цього, суд зазначає, що 29.09.2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Сігейт до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.10.2022 року №26016/15-32-07-01-22.

В обґрунтування позовної заяви було зазначено, що 22 вересня 2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області за результатами документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Сігейт» було складено Акт №20606/15-32-07-01-17/40316451. В висновках зазначеного акту перевірки встановлено порушення Позивачем вимог податкового законодавства та визначено суми податкових зобов`язань. На підставі даного Акту 20.10.2021 року було винесено податкове повідомлення-рішення №26016/15-32-07-01-22 на загальну суму 36 949 018,00 гривень, з яких 29 662 798,00 - основний платіж, 7 286 220 - штрафна санкція. Згідно вказаного ППР вказано, що ТОВ «Сігейт» було встановлено заниження показника доходу від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку на загальну суму у періоді що перевіряється 164 793 323 грн., що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 29 662 798 грн. у тому числі: 2017 - 7 178 212 грн., 2018 - 10 796 569 грн., 2019 - 11 170 001 грн., 2020 517 916 грн.

У ППР відповідач посилається на те, що ним в ході проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Сігейт» не було надано: оригіналів первинних та інших документів за період з 01.01.2017 по 31.12.2020, в тому числі і документів, відсутність яких стала підставою для встановлення факту заниження фінансового результату до оподаткування, а саме: ВМД, інвойси, коносаменти, акти виконаних робіт з нерезидентами, SWIFT повідомлення, тощо, про що було складено відповідні акти від 14.09.2021 та 15.09.2021 року. Платником податків не було надано в повному обсязі бухгалтерських та інших документів, що стосуються предмета перевірки.

Прийняте відповідачем рішення позивач вважає протиправним та таким, що не ґрунтується на законі в зв`язку з чим підлягає скасуванню з огляду на наступне.

В обґрунтування прийнятого рішення відповідач посилається на Акт №20606/15-32-07-01-17/40316451 від 22.09.2021 року, складений за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Сігейт».

Однак, даний Акт було складено із грубим порушенням Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 року №727, внаслідок чого встановлені в Акті порушення податкового законодавства викладені не об`єктивно; факти та обставини, що доводять наявність вини платника податку (з детальним їх описом) - відсутні; перелік документів та інформації, які підтверджують наявність вини платника податку - не визначені.

Так, розділом III «Описова частина» Акту пункт 3.1.1.- податок на прибуток, підпункт 3.1.1.1., абзац 3 встановлено наступне: «Перевіркою повноти визначення задекларованих ТОВ «Сігейт» показників у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 встановлено їх заниження на загальну суму у періоді, що перевіряється 164 793 323 грн.».

Сторінка 8 Акту містить наступну інформацію (абзаци 2 і 3): «До перевірки надано первинні документи (договори, замовлення, товаро-транспорті, залізничні та залізничні накладні, тощо), що підтверджують виконання робіт сторонніми організаціями, залученими до надання комплексу транспортно-експедиторських послуг на території України на суму 317 711 105 грн. До перевірки не надано будь-яких первинних документів (коносаментів тощо) які би підтверджували залучення саме сторонніх організацій до надання комплексу транспортно-експедиторських послуг поза межами митної території України на суму 164 793 323 грн.

Таки чином, відповідач стверджує, що під час перевірки ТОВ «Сігейт» не надано будь-яких первинних документів, які би підтверджували залучення саме сторонніх організацій до надання комплексу транспортно-експедиторських послуг поза межами митної території України на суму 164 793 323 грн. Посилання на будь-які документи при цьому відсутні, оскільки за логікою відповідача саме на цю суму йому не було надано первинних документів, внаслідок чого він не мав можливості послатись в Акті на первинні документи, а також детально описати порушення.

Разом тим, на сторінках 6-7 Акту перевірки визначено наступне: «Згідно наданих до перевірки актів виконаних робіт встановлено, протягом періоду, який перевірявся, ТОВ «Сігейт» надано послуг транспортного експедирування на суму 506 576 628 грн., при цьому на території України виконано послуг на суму 320 470 962 грн., та за межами митної території України на загальну суму 185 095 766 грн. (на підставі ст. 195 ПКУ операції оподатковуються податком на додану вартість за ставкою 0 %).

Таким чином, відповідач сам підтвердив, що здійснив перевірку (згідно наданих ТОВ «Сігейт» актів виконаних робіт) послуг транспортного експедирування на загальну суму 506 576 628 грн., а відповідно - має повний перелік контрагентів ТОВ «Сігейт» за перевіряємий період на суму 506 576 628 грн. Тобто, відповідач мав фактичну можливість і здійснив перевірку наданий послуг транспортного експедирування на суму 506 576 628 грн., тобто - і мав і перелік контрагентів, і суми.

Отже, за викладеною самим же відповідачем інформацією в Акті перевірки, відповідач мав повну інформацію (і по контрагентах ТОВ «Сігейт», і по сумах наданих послуг) щодо первинних документів, які нібито (на твердження відповідача) йому не надавались. При цьому, жодного детального обґрунтування порушень ТОВ «Сігейт» відповідач в Акті перевірки не навів. Внаслідок цього встановлені в Акті порушення податкового законодавства викладені не об`єктивно; факти та обставини, що доводять наявність вини платника податку (з детальним їх описом) - відсутні; перелік документів та інформації, які підтверджують наявність вини платника податку - не визначені.

Крім того, інформація, яка міститься в Акті перевірки щодо ненадання ТОВ «Сігейт» під час перевірки первинної фінансово-господарської документації на суму наданий послуг 164 793 323 грн не відповідає дійсності, оскільки всі запитувані документи були надані під час перевірки.

Позивач зазначає, що перевіряючими було отримано 168 папок із фінансово-господарською документацією ТОВ «Сігейт», що підтверджується не лише їх підписами, а й відеозаписами та показаннями свідка ОСОБА_1 . Із вказаними документами перевіряючі не працювали. Їх небажання виконувати свої обов`язки вони фактично відобразили в Акті перевірки, зазначивши відсутність первинної фінансово-господарської документації, що є недостовірною інформацією.

З наведених підстав позивач вважає протиправним оскаржуване податкове повідомлення-рішення, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Зазначеній позовній заяві було присвоєно №420/13717/22.

До позовної заяви позивачем було також додано клопотання про поновлення строку звернення до суду.

З огляду на введення на території України воєнного стану та з врахуванням обставин, викладених позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви не встановлено, у зв`язку з чим ухвалою суду від 04.10.2022 року було відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку загального провадження.

14.10.2022 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого Головне управління ДПС в Одеській області адміністративний позов не визнає та не погоджується з доводами позивача, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних причин.

В ході перевірки на адресу посадових осіб (представників) ТОВ «СІГЕЙТ» неодноразово надавалися письмові запити щодо надання до перевірки оригіналів установчих документів, документів щодо взаємовідносин з контрагентами постачальниками та покупцями, резидентами та нерезидентами, Регістрів бухгалтерського обліку, документів щодо проведення розрахунків з контрагентами та інше.

Посадовими особами (представниками) ТОВ "СІГЕЙТ" до перевірки було надано фінансово-господарські, первинні документи у кількості 168 папок, однак серед наданих до перевірки документів були відсутні оригінали первинних бухгалтерських та інших документів за період з 01.01.2017 по 31.12.2020.

У зв`язку з цим було складено Акти «про ненадання посадовими особами (представниками) ТОВ "СІГЕЙТ" належним чином завірених копій та оригіналів первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів» від 03.09.2021 №2647/15-32-07-01/40316451, від 14.09.2021 №2752/15-32-07-01/40316451, від 15.09.2021 зареєстрованого 16.09.2021 №2758/15-32-07-01/40316451.

Перевіркою встановлено, що у періоді, який перевіряється, основним видом діяльності ТОВ «СІГЕЙТ» була діяльність, пов`язана з наданням послуг пов`язаних із наданням транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень вантажів на території України та за її межами за дорученням та за рахунок замовників.

Згідно наданих до перевірки первинних документів (договорів, актів виконаних послуг) транспортно-експедиторські послуги надавались ТОВ «СІГЕЙТ» за договорами посередницького типу. Тобто для виконання робіт ТОВ « СІГЕЙТ» залучав сторонні організації, які безпосередньо виконували роботи.

При цьому за виконання договорів транспортного експедирування протягом періоду , що перевірявся , ТОВ « СІГЕЙТ» отримано винагороду в розмірі 23 872 200 грн., яка в подальшому була задекларована по рядку 2000 « Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» Звітів про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) (форма № 2).

Згідно наданих до перевірки актів виконаних робіт , встановлено, що протягом періоду , який перевірявся, ТОВ «СІГЕЙТ» надано послуг транспортного експедирування на суму 506 376 628 грн., при цьому на території України виконано послуг на суму 320 470 962 грн. та за межами митної території України на загальну суму 185 905 766 грн. (на підставі ст.195 ПКУ операції оподатковуються податком на додану вартість за ставкою - 0% ).

Відповідач зазначає, що вартість наданих ТОВ « СІГЕЙТ» послуг поділяється на відповідні складові: винагорода ТОВ « СІГЕЙТ», як експедитора; вартість послуг, які були придбано ТОВ «СІГЕЙТ» у сторонніх організацій на митній території України та поза її межами за рахунок замовників .

Винагорода, яка включена до складу чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) згідно наданих до перевірки документів складає 23 872 200 грн.

Таким чином, у складі вартості наданих ТОВ «СІГЕЙТ» послуг вартість послуг (перевезення, вантажно-розвантажувальних робіт, фрахту тощо), які за даними платника є самостійно задекларованими в податкових деклараціях з податку на додану вартість, придбано та в подальшому реалізовано замовникам на території України та за її межами склала 482 504 428 грн.

До перевірки надано первинні документи (договори, замовлення, товарно-транспортні та залізничні накладні тощо), що підтверджують виконання робіт сторонніми організаціями, залученими до надання комплексу транспортно-експедиторських послуг на території України на суму 317 711 105 грн.

До перевірки не надано будь яких первинних документів (коносаментів тощо ), які би підтверджували залучення саме сторонніх організацій до надання комплексу транспортно-експедиторських послуг поза межами митної території України на суму 164 793 323 грн.

Крім того, відсутність підтверджуючих первинних документів не підтверджує і сам факт надання комплексу транспортно-експедиторських послуг саме за межами митної території України.

З урахуванням вищенаведеного, та факту самостійного декларування ТОВ «СІГЕЙТ» по рядку 3 (А) податкових декларацій з податку на додану вартість «Інші операції, що оподатковуються за нульовою ставкою» виникнення податкових зобов`язань з ПДВ від виконання робіт, пов`язаних з наданням комплексу транспортно-експедиторських послуг за межами митної території України без відповідного декларування податкового кредиту, пов`язаного з придбанням таких робіт у сторонніх організацій, сума 164 793 323 грн. визнається доходом, який не був включений до складу доходів , відображеного по рядку 2000 «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт,послуг)» Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) (форма № 2), в порушення вимог п. 5 ПСБО 15 «Дохід», затвердженого наказом МФУ від 29.11.99р. № 290, що призвело до заниження задекларованих ТОВ « СІГЕЙТ» показників у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 на загальну суму у періоді, що перевіряється 164 793 323 грн.

Відповідач зазначає, що з урахуванням ненадання посадовими особами ТОВ «СІГЕЙТ» в повному обсязі бухгалтерських та первинних документів, що стосуються предмета перевірки встановлено, що платник податків свої діяння вчиняв удавано та цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Податковим кодексом України, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання.

Підсумовуючи, відповідач зазначив, що перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 встановлено його заниження всього у сумі 29662798 грн.

З наведених підстав відповідач просив відмовити у задоволенні позовної заяви.

Ухвалою суду від 01.11.2022 року по справі №420/13717/22 було об`єднано в одне провадження адміністративні справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сігейт до Головного управління ДПС в Одеській області: №420/13717/22 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.10.2022 року №26016/15-32-07-01-22 та №420/13218/22 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.10.2021 року №26019/15-32-07-01-22 під загальним номером №420/13218/22.

16.11.2022 року до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких відповідач повторно зазначив, що посадовими особами (представниками) ТОВ "СІГЕЙТ", до перевірки було надано фінансово-господарські, первинні документи у кількості 168 папок однак серед наданих до перевірки документів були відсутні оригінали первинних бухгалтерських та інших документів за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 та наводить перелік документів, аналогічний тому, що зазначався у відзивах.

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.».

Актом перевірки викладено, що Позивачем до перевірки перевіряючим не було надано первинні, бухгалтерські та інші документи, підтверджуючі фактичне надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення постачання послуг міжнародного перевезення вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом які оподатковуються за нульовою ставкою.

У зв`язку з встановленням факту відсутності у наданих документах: оригіналів первинних бухгалтерських та інших документів за період з 01.01.2017 по 31.12.2020, в тому числі і документів, які могли б підтвердити факт здійснення операції з постачання послуг які оподатковуються за нульовою ставкою, а саме: документи підтверджуючі ЖД перевезення (ЖД накладна) та документів щодо підтвердження морських перевезень (коносаменти), які у відповідності до Закону «Про транспортно-експедиторську діяльність» підтверджують придбання та надання послуг транспортно-експедиторського обслуговування. ВМД, інвойси коносаменти, акти виконаних робіт з нерезидентами, SWIFT повідомлення тощо.

До перевірки не надано будь яких первинних документів (коносаментів тощо ), які б підтверджували залучення саме сторонніх організацій до надання комплексу транспортно-експедиторських послуг поза межами митної території України на суму 164 793 323 грн.

Перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 встановлено його заниження всього у сумі 29 662 798 грн.

Згідно з наданими до Головного управління ДПС в Одеській області декларацій з ПДВ встановлено, що ТОВ «СІГЕЙТ» задекларовано здійснення інших операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, рядок 3 Декларацій всього у сумі 185905766 грн.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 у сумі 63 711 113 грн. на підставі документів, наведених у додатку №4 до акта перевірки встановлено їх заниження всього у сумі 37215815 грн.

Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість (визначення суми від`ємного значення) за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 встановлено його заниження на загальну суму 36683326 грн.(сума заниження ПДВ, згідно акту перевірки).

У відповідності до ЗУ №540 від 30.03.2020 року сплинув термін позовної давності січні 2017 у сумі 14319 грн. та лютому 2017 у сумі 122 989 грн.

Отже, на підставі наведеного Головним управлінням ДПС в Одеській області збільшено суму грошового зобов`язання з платежу податок на додану вартість на суму 36546018 грн.

В підготовчому судовому засіданні 29.11.2022 року, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, було витребувано у відповідача перелік контрагентів, по яким позивачем не було надано у повному обсязі бухгалтерських та інших документів, що стосуються предмету перевірки, з зазначенням по кожному контрагенту яких саме документів не було надано.

14.12.2022 року, на виконання ухвали суду від 29.11.2022 року, відповідачем було надано лист управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області від 12.12.2022 року №594/15-32-07-01-06 (т. 3 а.с. 18-23), в якому зазначено, що ТОВ «Сігейт» надано послуг транспортного експедирування за межами митної території України на загальну суму 185905766 грн. на адресу 126 замовників. Під час проведення перевірки не було надано будь-яких первинних документів, які б підтверджували залучення саме сторонніх організацій до надання комплексу транспортно-експедиторських послуг поза межами митної території України на суму 164793323 грн. Відсутність таких документів унеможливлює складання відповідного переліку контрагентів-нерезидентів, які б могли надавати комплекс транспортно-експедиторських послуг поза межами митної території України.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 14.12.2022 року, представник відповідача зазначив, що не заперечує щодо того, щоб сторона позивача на виконання ухвали суду про витребування доказів надала тільки ті документи, які стосуються взаємовідносин ТОВ «Сігейт» поза межами митної території України, оскільки за результатами проведеної перевірки ТОВ «Сігейт» будь-які претензії (порушення) до ТОВ «Сігейт» за операціями на митній території України відсутні.

Крім цього, в підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 14.12.2022 року, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

26.12.2022 року до суду від позивача надійшли оригінали первинних документів, які, як зазначає позивач, підтверджують залучення сторонніх організацій до надання комплексу транспортно-експедиторських послуг поза межами митної території України на суму 164793323 грн. (папки №№ 1, 2, 4-12, 14-29), а саме рахунки, інвойси, акти виконаних робіт (т. 3 а.с. 30 т. 21 а.с. 102).

27.12.2022 року до суду від позивача надійшли копії банківських виписок по валютним рахункам ТОВ «Сігейт» відкритих у АБ «Південний» за 2017-2020 роки (т. 21 а.с. 103 т. 22 а.с. 233).

27.12.2022 року до суду від позивача надійшли копії заявок на придбання іноземної валюти за 2018-2020 роки (т. 22 а.с. 234 т. 28 а.с. 155).

27.12.2022 року до суду від позивача надійшли оригінали первинних документів, які, як зазначає позивач, підтверджують залучення сторонніх організацій до надання комплексу транспортно-експедиторських послуг поза межами митної території України на суму 164793323 грн (папка №3), а саме рахунки та акти виконаних робіт (т. т. 28 а.с. 156 т. 29 а.с. 48).

27.12.2022 року до суду від позивача надійшли оригінали первинних документів, які, як зазначає позивач, підтверджують залучення сторонніх організацій до надання комплексу транспортно-експедиторських послуг поза межами митної території України на суму 164793323 грн, а саме оригінали зовнішньоекономічних контрактів з 34 контрагентами (т. 29 а.с. 49 т. 30 а.с. 32).

30.12.2022 року до суду від позивача надійшли оригінали первинних документів, які, як зазначає позивач, підтверджують залучення сторонніх організацій до надання комплексу транспортно-експедиторських послуг поза межами митної території України на суму 164793323 грн, а саме копії довідок нерезидентів (сертифікати податкового резидентства), яких ТОВ «Сігейт» залучав до надання комплексу транспортно-експедиторських послуг поза межами митної території України. (т. 30 а.с. 42 т. 31 а.с. 55).

30.12.2022 року до суду від позивача надійшли оригінали первинних документів, які, як зазначає позивач, підтверджують залучення сторонніх організацій до надання комплексу транспортно-експедиторських послуг поза межами митної території України на суму 164793323 грн, а саме оригінали зовнішньоекономічних контрактів з 8 нерезидентами (т. 31 а.с. 56 т. 31 а.с. 108).

30.12.2022 року до суду від позивача надійшли оригінали заявок на придбання іноземної валюти за 2017 рік (т. 31 а.с. 109 т. 32 а.с. 90).

30.12.2022 року до суду від позивача надійшли оригінали первинних документів, які, як зазначає позивач, підтверджують залучення сторонніх організацій до надання комплексу транспортно-експедиторських послуг поза межами митної території України на суму 164793323 грн (папка №13), а саме інвойси та акти виконаних робіт (т. 32 а.с. 91-161)

30.01.2023 року відповідачем було надано лист управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області від 20.01.2023 року №35/15-32-07-01-06 (т. 32 а.с. 170-175), в якому зазначено, що за результатом аналізу сканованих копій документів, які було надано представником ТОВ «СІГЕЙТ» в судовому засіданні та які на думку підприємства підтверджують залучення сторонніх організацій до надання комплексу транспортно-експедиторських послуг поза межами митної території України, встановлено, що в рахунках та актах виконаних робіт відсутнє посилання на фактичного власника вантажу.

Згідно наданих до перевірки актів виконаних робіт встановлено, що протягом періоду, який перевірявся, ТОВ «СІГЕЙТ» надано послуг транспортного експедирування за межами митної території України на загальну суму 185 905 766 грн. (на підставі ст.195 ПКУ операції оподатковуються податком на додану вартість за ставкою - 0%), при цьому надавались послуги автоперевезення, перевезення морським транспортом (фрахт) та авіаперевезення.

Ані під час проведення перевірки, ані в судовому засіданні ТОВ «СІГЕЙТ» не було надано (міжнародних автомобільних накладних (CMR), коносаментів (Bill of Lading), авіаційних вантажних накладних (Air Waybill), які би підтверджували факт надання послуги експедитора при перевезенні та шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення поза межами митної території України на суму 164 793 323 грн.

Крім того, аналізом наданих в судовому засідання документів, а саме рахунків та актів виконаних робіт, отримувачем та власником товарів, які транспортувались зазначено саме ТОВ «СІГЕЙТ», тобто посилання на замовників транспортно-експедиційних послуг у наданих документах відсутнє.

Зважаючи на вищевикладене, оскільки підприємством не надано транспортні первинні документи (міжнародні автомобільні накладні (CMR), коносаменти (Bill of Lading), авіаційні вантажні накладні (Air Waybill)), відсутність посилання у наданих в судовому засіданні рахунках та актах виконаних робіт на замовників транспортно-експедиційних послуг, для яких ТОВ «Сігейт» придбавав послуги з транспортно-експедиційного обслуговування вантажів, не можливо підтвердити факт надання послуг експедитора при перевезенні, шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення та отримання вантажів саме замовниками ТОВ «СІГЕЙТ».

Ухвалою суду від 01.02.2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, було закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 14.02.2023 року.

У зв`язку з надходженням клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, 14.02.2023 року, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання розгляд справи було відкладено на 21.02.2023 року.

21.02.2023 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме копій коносаментів (т. 32 а.с. 188-248).

Також у зазначеному клопотанні представником позивача надано пояснення стосовно листа управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області від 20.01.2023 року №35/15-32-07-01-06.

Так, представник позивача зазначив, що у вказаному листі аудиту зазначено, що у наданих суду рахунків та актах виконаних робіт відсутні посилання на фактичного власника вантажу. Разом з тим, відповідачем у справі не зазначено норму закону України, якою передбачений обов`язок зазначення таких даних у вказаних документах. Посилання відповідача на необхідність зазначення фактичного власника вантажу у актах, рахунках (інвойсах) не відповідає вимогам закону. Крім того, це не є предметом доказування у даній справі, так як згідно Акту перевірки від 20.09.2021 року було зазначено про відсутність будь-яких первинних документів щодо надання позивачем комплексу транспортно-експедиторських послуг поза межами митної території України.

Крім того, у вказаному листі аудиту від 20.01.2023 року зазначено, що позивачем не надано суду документи, які б підтверджували перевезення вантажів. Відповідач зазначає, що такими документами згідно Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» є авіаційна вантажна накладна; міжнародна автомобільна накладна; накладна СМГС; коносамент; вантажна відомість; інші документи, визначені законами України.

Представник позивача зазначила, що ТОВ «Сігейт» за перевіряємий період не здійснювало перевезення вантажів авіаційним транспортом (через значну вартість таких перевезень), відповідно - не має авіаційних накладних. Крім того, ТОВ «Сігейт» не здійснювало міжнародних перевезень автомобільним транспортом, відповідно - не має міжнародних автомобільних накладних. ТОВ «Сігейт» здійснювало надання транспортно-експедиторських послуг морським транспортом, що до 24.02.2022 року було найбільш вигідним для клієнтів з урахуванням постійної роботи українських морських портів, зокрема портів м. Одеса та Чорноморська.

Видача вантажу перевізником або його агентом у порту призначення має бути здійснена за пред`явленням лише оригіналу коносамента. Перевізник не повинен видавати вантаж без оригіналу коносамента, оскільки така видача може мати наслідком його відповідальність за видачу вантажу особі, яка не має права на його одержання.

Враховуючи викладене, представник позивача зазначає, що оригінали коносаментів з метою отримання вантажів в Україні були передані клієнтам або компаніям-перевізникам (на місці) в Україні. Тобто, позивач, як юридична особа, яка виконала свої зобов`язання перед клієнтами в Україні щодо надання транспортно-експедиторських послуг не може мати оригіналів коносаментів.

При цьому представник позивача звертає увагу, що згідно акту перевірки, а також усних пояснень представника відповідача в судовому засіданні 14.12.2022 року за результатами проведеної перевірки ТОВ «Сігейт» будь-які претензії (порушення) до ТОВ «Сігейт» за операціями на митній території України відсутні.

Також представником позивача зазначено, що під час проведення податкової перевірки ТОВ «Сігейт» були надані ревізорам копії коносаментів. Враховуючи те, що на момент початку військової агресії РФ проти України (24.02.2022) року ТОВ «Сігейт» втратило сервер, на якому зберігався бухгалтерський облік компанії (сервер знаходився у м. Херсон) надати суду усі коносаменти (в копіях) на даний момент часу не представляється можливим. Разом з тим, ТОВ «Сігейт» надає суду копії коносаментів, що залишились на підприємстві у роздрукованому виді.

21.02.2023 року до суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому представник просить розглянути справу в порядку письмового провадження. Також у клопотанні зазначено що пояснення свідка ОСОБА_2 будуть надані в письмовому вигляді.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, керуючись приписами ч. 9 ст. 205 КАС України, враховуючи клопотання представника позивача від 21.02.2023 року, ухвалою суду, що занесена до протоколу судового засідання від 21.02.2023 року, продовжено розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сігейт» з 21.11.2014 року перебуває на обліку в органах ДПС як платник податків з 03.03.2016 року. Видами діяльності ТОВ «Сігейт» (за КВЕД) є: 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (основний); 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту; 52.24 Транспортне оброблення вантажів.

На підставі наказу від 02.08.2021 року № 5520-п «Про проведення планової виїзної документальної перевірки ТОВ «Сігейт» (код за ) посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області в період з 27.08.2021 року по 15.09.2021 року проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ «Сігейт» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 року по 31.12.2020 року, валютного законодавства за період з 01.01.2017 року по 31.12.2020 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування за період з 01.01.2017 року по 31.12.2020 року.

За результатами проведеної перевірки 22.09.2021 року складено акт про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Сігейт» №20606/15-32-07-01-17/40316451, яким встановлено, серед іншого, наступні порушення:

1) п.п. 14.1.203 п. 14.1 cт. 14, п. 44.1, п. 44.2, п. 44.3, п. 44.5, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 cт. 85, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, із змінами та доповненнями, п. 5, п. 7, п. 8, п. 21 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, із змінами і доповненнями, затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 31.12.1999 № 318 зареєстрованого у Мінюсті України від 19.01.2000 за № 27/4248, із змінами та доповненнями, п. 2 ст. 3, п. 1. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, із змінами та доповненнями, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 29662798 грн., у тому числі: 2017р. - 7178312 грн., 2018р. - 10796569 грн., 2019р.- 11170001 грн., 2020р. - 517916 грн.;

2) п.п. 44.1, п.п. 44.3, п.п. 44.5, п.п. 44.6 ст.44, п.п. 185.1 cт. 185, п. 187.1, ст. 187, п. 188.1 cт. 188, п.п. 195.1.3 п. 195.1 cт. 195, п. 201.1 cт. 201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755- VI із змінами та доповненнями, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 36683326 грн., в т.ч.: січень 2017- 14319 грн., лютий 2017р. - 122989 грн., березень 2017р. - 287773 грн., квітень 2017р. - 252466 грн., травень 2017р. - 471218 грн., червень 2017р. - 1106599 грн., липень 2017р. - 993999 грн., серпень 2017р. - 877892 грн., вересень 2017р. - 289605 грн., жовтень 2017р. - 803818 грн., листопад 2017р. - 823396 грн., грудень 2017р. - 753152 грн., січень 2018р. - 555622 грн., лютий 2018р. - 358210 грн., березень 2018р. - 1304954 грн., квітень 2018р. - 1058114 грн., травень 2018р. - 912648 грн., червень 2018р.- 1182026 грн., серпень 2018р. - 1924270 грн., вересень 2018р. - 1765228 грн., жовтень 2018р. - 1567926 грн., листопад 2018р. - 1771570 грн., грудень 2018р. - 1478783 грн., січень 2019р. - 2004024 грн., лютий 2019р. - 1759790 грн., березень 2019р. - 1196794 грн., квітень 2019р. - 222190 грн., травень 2019р. - 1222755 грн., червень 2019р. - 1338356 грн., липень 2019р. - 681638 грн., серпень 2019р. - 1113393 грн., вересень 2019р. - 1193664 грн., жовтень 2019р. - 1620568 грн., листопад 2019р. - 1232128 грн., грудень 2019р. - 1119264 грн., січень 2020р. - 1059389 грн., лютий 2020р. - 72608 грн., квітень 2020р. - 170188 грн.;

3) п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755 - VI, із змінами та доповненнями не виписано та не зареєстровано в ЕРПН податкові накладні на суму податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 37181152 грн. у тому числі за січень 2017р. - 52154 грн., лютий 2017р. - 132781 грн., березень 2017р. - 240146 грн., квітень 2017р. - 255587 грн., травень 2017р. - 635416 грн., червень 2017р. - 939280 грн., липень 2017р. - 987537 грн., серпень 2017р. - 877892 грн., вересень 2017р. - 289605 грн., жовтень 2017р. - 803818 грн., листопад 2017р. - 821553 грн., грудень 2017р. - 753152 грн., січень 2018р. - 555622 грн., лютий 2018р. - 768957 грн., березень 2018р. - 1308138 грн., квітень 2018р. - 767120 грн., травень 2018р. - 994783 грн., червень 2018р. - 989094 грн., серпень 2018р. - 2072470 грн., вересень 2018р. - 1599327 грн., жовтень 2018р. - 1604275 грн., листопад 2018р. - 1731623 грн., грудень 2018р. - 1557871 грн., січень 2019р. - 2225455 грн., лютий 2019р. - 1616661 грн., березень 2019р. - 973578 грн., квітень 2019р. - 820133 грн., травень 2019р. - 1090545 грн., червень 2019р. - 986065 грн., липень 2019р. - 998361 грн., серпень 2019р. - 1370106 грн., вересень 2019р. - 1341842 грн., жовтень 2019р. - 1215729 грн., листопад 2019р. - 1051888 грн., грудень 2019р. - 1056426 грн., січень 2020р. - 830777 грн., лютий 2020р. - 706719 грн., березень 2020р. - 158666 грн.

З огляду на встановлені порушення Головним управлінням ДПС в Одеській області було прийнято 2 податкових повідомлення-рішення:

№26019/15-3-07-01-22 від 20.10.2021 року, яким ТОВ «Сігейт» збільшену суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 45682522 грн., з яких 36546017 грн. за податковим зобов`язанням та 9136504 грн. за штрафними санкціями;

№26016/15-32-07-01-02 від 20.10.2021 року, яким ТОВ «Сігейт» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 36949018 грн., з яких 29662798 грн. за податковим зобов`язанням та 7286220 грн. за штрафними санкціями.

Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.21 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім НБУ), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до положень п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПКУ, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до пп. 14.1.203 п.14.1 ст.14 ПКУ продаж результатів робіт (послуг) - будь-які операції господарського, цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпоряджання товарами, у тому числі нематеріальними активами та іншими об`єктами власності, що не є товарами, за умови компенсації їх вартості, а також операції з безоплатного надання результатів робіт (послуг). Продаж результатів робіт (послуг) включає, зокрема, надання права на користування товарами за договорами оперативного лізингу (оренди), продажу, передачі права відповідно до авторських або ліцензійних договорів, а також інші способи передачі об`єктів авторського права, патентів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної, у тому числі промислової власності;

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Відповідно до положень п. 44.3 ст. 44 ПК України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).

Передбачені цим пунктом терміни зберігання документів продовжуються на період зупинення відліку строку давності у випадках, передбачених пунктом 102.3 статті 102 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 44.6 ст. 44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Пунктом 85.2 ст. 85 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до п. 135.1 ст. 135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185, ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187, ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Відповідно до положень п.п. 195.1.3 п. 195.1 cт. 195 ПК України, за нульовою ставкою оподатковуються операції з постачання таких послуг: міжнародні перевезення пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Для цілей цього підпункту перевезення вважається міжнародним, якщо таке перевезення здійснюється за єдиним міжнародним перевізним документом;

Відповідно до п. 195.2 cт. 195 ПК України, у разі якщо операції з постачання товарів звільнено від оподаткування на митній території України відповідно до положення цього розділу, до операцій з експорту таких товарів застосовується нульова ставка.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 5, п. 7, п. 8, п. 21 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, із змінами і доповненнями, затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 31.12.1999 № 318 зареєстрованого у Мінюсті України від 19.01.2000 за № 27/4248, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Критерії визнання доходу, наведені в цьому Національному положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами:

дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг);

чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг);

інші операційні доходи;

фінансові доходи;

інші доходи.

Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо).

Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.

До складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо.

До складу фінансових доходів включаються дивіденди, відсотки та інші доходи, отримані від фінансових інвестицій (крім доходів, які обліковуються за методом участі в капіталі).

До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.

Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, інших активів) визнається в разі наявності всіх наведених нижче умов:

покупцеві передані ризики й вигоди, пов`язані з правом власності на продукцію (товар, інший актив);

підприємство не здійснює надалі управління та контроль за реалізованою продукцією (товарами, іншими активами);

сума доходу (виручка) може бути достовірно визначена;

є впевненість, що в результаті операції відбудеться збільшення економічних вигод підприємства, а витрати, пов`язані з цією операцією, можуть бути достовірно визначені.

Дохід відображається в бухгалтерському обліку в сумі справедливої вартості активів, що отримані або підлягають отриманню.

Якщо безоплатно отриманий актив забезпечує надходження економічних вигід протягом кількох звітних періодів, то доходи визнаються на систематичній основі (наприклад, у сумі нарахованої амортизації) протягом тих звітних періодів, коли надходять відповідні економічні вигоди.

Згідно зі статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку. Підприємства, які мають право ведення спрощеного обліку доходів і витрат та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, можуть узагальнювати інформацію в регістрах бухгалтерського обліку без застосування подвійного запису.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких принципах:

повне висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі;

автономність - кожне підприємство розглядається як юридична особа, відокремлена від її власників, у зв`язку з чим особисте майно та зобов`язання власників не повинні відображатися у фінансовій звітності підприємства;

послідовність - постійне (з року в рік) застосування підприємством обраної облікової політики. Зміна облікової політики можлива лише у випадках, передбачених національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, міжнародними стандартами фінансової звітності та національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку у державному секторі, і повинна бути обґрунтована та розкрита у фінансовій звітності;

безперервність - оцінка активів та зобов`язань підприємства здійснюється виходячи з припущення, що його діяльність буде тривати й надалі;

нарахування - доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів;

превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми;

єдиний грошовий вимірник - вимірювання та узагальнення всіх господарських операцій підприємства у його фінансовій звітності здійснюються в єдиній грошовій одиниці;

інших принципах, визначених міжнародними стандартами або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в державному секторі залежно від того, які з наведених стандартів застосовуються підприємством.

Відповідно до ч. 6 ст. 8 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного

Так в обгрунтування підстав для висновку про заниження позивачем податку на прибуток в акті перевірки зазначено наступне.

Перевіркою встановлено, що у періоді, який перевіряється, основним видом діяльності ТОВ «СІГЕЙТ» була діяльність, пов`язана з наданням послуг пов`язаних із наданням транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень вантажів на території України та за її межами за дорученням та за рахунок замовників.

Згідно наданих до перевірки первинних документів (договорів, актів виконаних послуг) транспортно-експедиторські послуги надавались ТОВ «СІГЕЙТ» за договорами посередницького типу. Тобто для виконання робіт ТОВ «СІГЕЙТ» залучав сторонні організації, які безпосередньо виконували роботи.

При цьому за виконання договорів транспортного експедирування протягом періоду , що перевірявся , ТОВ « СІГЕЙТ» отримано винагороду в розмірі 23 872 200 грн., яка в подальшому була задекларована по рядку 2000 «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» Звітів про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) (форма № 2).

Згідно наданих до перевірки актів виконаних робіт , встановлено, що протягом періоду , який перевірявся, ТОВ «СІГЕЙТ» надано послуг транспортного експедирування на суму 506 376 628 грн., при цьому на території України виконано послуг на суму 320 470 962 грн. та за межами митної території України на загальну суму 185 905 766 грн. (на підставі ст.195 ПКУ операції оподатковуються податком на додану вартість за ставкою - 0% ).

Відповідач зазначає, що вартість наданих ТОВ «СІГЕЙТ» послуг поділяється на відповідні складові: винагорода ТОВ « СІГЕЙТ», як експедитора; вартість послуг, які були придбано ТОВ «СІГЕЙТ» у сторонніх організацій на митній території України та поза її межами за рахунок замовників .

Винагорода, яка включена до складу чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) згідно наданих до перевірки документів складає 23 872 200 грн.

Таким чином, у складі вартості наданих ТОВ «СІГЕЙТ» послуг вартість послуг (перевезення, вантажно-розвантажувальних робіт, фрахту тощо), які за даними платника є самостійно задекларованими в податкових деклараціях з податку на додану вартість, придбано та в подальшому реалізовано замовникам на території України та за її межами склала 482 504 428 грн.

До перевірки надано первинні документи (договори, замовлення, товарно-транспортні та залізничні накладні тощо), що підтверджують виконання робіт сторонніми організаціями, залученими до надання комплексу транспортно-експедиторських послуг на території України на суму 317 711 105 грн.

До перевірки не надано будь яких первинних документів (коносаментів тощо ), які би підтверджували залучення саме сторонніх організацій до надання комплексу транспортно-експедиторських послуг поза межами митної території України на суму 164 793 323 грн.

Крім того, відсутність підтверджуючих первинних документів не підтверджує і сам факт надання комплексу транспортно-експедиторських послуг саме за межами митної території України.

З урахуванням вищенаведеного, та факту самостійного декларування ТОВ «СІГЕЙТ» по рядку 3 (А) податкових декларацій з податку на додану вартість «Інші операції, що оподатковуються за нульовою ставкою» виникнення податкових зобов`язань з ПДВ від виконання робіт, пов`язаних з наданням комплексу транспортно-експедиторських послуг за межами митної території України без відповідного декларування податкового кредиту, пов`язаного з придбанням таких робіт у сторонніх організацій, сума 164 793 323 грн. визнається доходом, який не був включений до складу доходів , відображеного по рядку 2000 «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт,послуг)» Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) (форма № 2), в порушення вимог п. 5 ПСБО 15 «Дохід», затвердженого наказом МФУ від 29.11.99р. № 290, що призвело до заниження задекларованих ТОВ « СІГЕЙТ» показників у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 на загальну суму у періоді, що перевіряється 164 793 323 грн.

В свою чергу, в обгрунтування підстав для висновку про заниження позивачем податку на додану вартість в акті перевірки зазначено наступне.

За період з 01.01.2017 по 31.12.2020 ТОВ «Сігейт» задекларовано податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 2470504 грн. та відємного значення у сумі 208130 грн.

Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість (визначення суми відємного значення) за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 встановлено його заниження на загальну суму 36683323 грн.

Перевіркою встановлено, що в період, що перевірявся, ТОВ «СІГЕЙТ» здійснював надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень вантажів на митній території України та за її межами.

В підтвердження надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень вантажів на митній території України надано частково договори, акти виконаних робіт, наданих послуг, ТТН, CMR, які підтверджують фактичне надання даних послуг.

Згідно з наданими до Головного управління ДПС в Одеській області декларацій з ПДВ, встановлено, що ТОВ «СІГЕЙТ» задекларовано здійснення інших операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, рядок 3 Декларацій всього у сумі 185905766 грн.

До перевірки не надано первинні, бухгалтерські та інші документи, підтверджуючі фактичне надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення постачання послуг міжнародного перевезення вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом які оподатковуються за нульовою ставкою.

У зв`язку з встановленням факту відсутності у наданих документах: оригіналів первинних бухгалтерських та інших документів за період з 01.01.2017 по 31.12.2020, в тому числі і документів, які могли б підтвердити факт здійснення операції з постачання послу які оподатковуються за нульовою ставкою, а саме: Документи підтверджуючі ЖД перевезення (ЖД накладна) та документів щодо підтвердження морських перевезень (коносаменти), які у відповідності до Закону «Про транспортно-експедиторську діяльність» підтверджують придбання та надання послуг транспортно-експедиторського обслуговування. ВМД, інвойси, коносаменти, акти виконаних робіт з нерезидентами, SWIFT повідомлення тощо, складено відповідні акти.

Враховуючи вищевикладене, перевіркою встановлено відсутність станом на момент підписання акту перевірки первинних, бухгалтерських та інших документів TОB «СІГЕЙТ», що підтверджують фактичне надання транспортно-експедиторських послуг з організації постачання послуг міжнародного перевезення вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом, які оподатковуються за нульовою ставкою.

Оскільки до перевірки не надано первинних, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують фактичне надання транспортно-експедиторських послуг з організації постачання послу міжнародного перевезення вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом, які оподатковуються за нульовою ставкою, то такі операції можливо вважати послугами, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу України.

На підставі вищевикладеного, в порушення п.п.44.1, п.п. 44.3 ,п.п.44.5, п.п.44.6 ст.44, п.п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п.п. 195.1.3. п. 195.1 ст. 195, п. 201.1 ст. 201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, ТОВ «СІГЕЙТ» не віднесено до складу податкових зобов`язань з податку на додану вартість вартість реалізованих транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення постачання послуг міжнародного перевезення вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом без їх документального підтвердження та не зареєстровано податкові накладні з зазначенням обов`язкових реквізитів (номенклатури товару, коду УКТЗЕД, інше) на загальну суму 37181152 грн.

У зв`язку з встановленням факту відсутності у наданих документах: оригіналів первинних бухгалтерських та інших документів за період з 01.01.2017 по 31.12.2020, в тому числі і документів, відсутність яких стала підставою для встановлення факту заниження фінансового результату до оподаткування ,а саме ВМД, інвойси, коносаменти, акти виконаних робіт з нерезидентами, SWIFT повідомлення тощо, складено відповідні акти.

Разом з цим суд зазначає, що позивач заперечує щодо того, що ним первинні документи не надавались. Позивач зазначає, що для проведення перевірки посадовим особам відповідача надавались 168 папок первинної документації.

Обставини надання відповідачу первинної документації також підтверджуються наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Зазначені обставини також підтверджуються і відповідачем в акті перевірки, в якому зазначено, що посадовими особами (представниками) ТОВ "СІГЕЙТ" до перевірки було надано фінансово-господарські, первинні документи у кількості 168 папок,

Разом з цим відповідач в акті перевірки зазначає, що серед наданих до перевірки документів були відсутні оригінали первинних бухгалтерських та інших документів за період з 01.01.2017 по 31.12.2020, а саме:

установчі та дозвільні документи , в тому числі: ліцензії, дозволи та інш.;

інформацію про наявність розрахункових рахунків у банках та залишків грошових коштів на них;

відомості щодо офісних, складських приміщень, виробничих потужностей, транспортних засобів (власні чи умови оренди);

документів щодо призначення на посаду (звільнення з посади) посадових осіб;

накази підприємства Про організацію бухгалтерського обліку підприємства та облікову політику за період з 01.01.2017 по 31.12.2020;

головні книги за 2017, 2018, 2019, 2020 роки;

регістри бухгалтерського обліку, а саме: оборотно-сальдові відомості, журнали-ордера, обороти рахунків, регістри бухгалтерського обліку (зокрема, але не вичерпно) , відомості по бухгалтерським рахункам за перевіряємий період в цілому за перевіряємий період та по роках (в розрізі субрахунків): 10, 13, 15, 20, 23, 28, 30, 31, 36, 37, 40, 44, 45, 47, 63, 66, 68, 70, 79, 90, 91, 92, 93, 94 та інші;

документи підтверджуючі ЖД перевезення (ЖД накладна) та документів щодо підтвердження морських перевезень (коносаменти), які у відповідності до Закону «Про транспортно-експедиторську діяльність» підтверджують придбання та надання послуг транспортно-експедиторського обслуговування;

банківські виписки за національними та валютними розрахунками;

платіжні доручення в національній та іноземній валюті;

ВМД, інвойси, коносаменти, акти виконаних робіт з нерезидентами, SWIFT повідомлення;

контракти з нерезидентами надано не в повному обсязі;

документи, які стали підставою для виплат доходів нерезидентам із джерелом походження з України (фрахт, інші доходи) надано не в повному обсязі.

У зв`язку з цим було складено Акти «про ненадання посадовими особами (представниками) ТОВ "СІГЕЙТ" належним чином завірених копій та оригіналів первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів» від 03.09.2021 №2647/15-32-07-01/40316451, від 14.09.2021 №2752/15-32-07-01/40316451, від 15.09.2021 зареєстрованого 16.09.2021 №2758/15-32-07-01/40316451.

Отже відповідачем зроблено висновки щодо заниження податку на прибуток та ПДВ у зв`язку з ненаданням первинної документації.

З приводу наведеного суд зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України від 1 липня 2004 року №1955-IV "Про транспортно-експедиторську діяльність" (далі - Закон №1955-IV):

транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів;

транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування;

експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування;

Статтею 8 Закону №1955-IV встановлено, що експедитори надають клієнтам послуги відповідно до вимог законодавства України та держав, територією яких транспортуються вантажі, згідно з переліком послуг, визначеним у правилах здійснення транспортно-експедиторської діяльності, а також інші послуги, визначені за домовленістю сторін у договорі транспортного експедирування.

Транспортно-експедиторські послуги надаються клієнту при експорті з України, імпорті в Україну, транзиті територією України чи іншими державами, внутрішніх перевезеннях територією України.

Експедитори за дорученням клієнтів: забезпечують оптимальне транспортне обслуговування, а також організовують перевезення вантажів різними видами транспорту територією України та іноземних держав відповідно до договорів (контрактів), згідно з якими сторони мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим та іншими законами України; фрахтують національні, іноземні судна та залучають інші транспортні засоби і забезпечують їх подачу в порти, на залізничні станції, склади, термінали або інші об`єкти для своєчасного відправлення вантажів; здійснюють роботи, пов`язані з прийманням, накопиченням, подрібненням, доробкою, сортуванням, складуванням, зберіганням, перевезенням вантажів; ведуть облік надходження та відправлення вантажів з портів, залізничних станцій, складів, терміналів або інших об`єктів; організовують охорону вантажів під час їх перевезення, перевалки та зберігання; організовують експертизу вантажів; здійснюють оформлення товарно-транспортної документації та її розсилання за належністю; надають в установленому законодавством порядку учасникам транспортно-експедиторської діяльності заявки на відправлення вантажів та наряди на відвантаження; забезпечують виконання комплексу заходів з відправлення вантажів, що надійшли в некондиційному стані, з браком, у пошкодженій, неміцній, нестандартній упаковці або такій, що не відповідає вимогам перевізників; здійснюють страхування вантажів та своєї відповідальності; забезпечують підготовку та додаткове обладнання транспортних засобів і вантажів згідно з вимогами нормативно-правових актів щодо діяльності відповідного виду транспорту; забезпечують оптимізацію руху матеріальних потоків від вантажовідправника до вантажоодержувача з метою досягнення мінімального рівня витрат; здійснюють розрахунки з портами, транспортними організаціями за перевезення, переважу; зберігання вантажів; оформляють документи та організовують роботи відповідно до митних, карантинних та санітарних вимог; надають підготовлений транспорт, який має додаткове обладнання згідно з вимогами, передбаченими законодавством; надають інші допоміжні та супутні перевезенням транспортно-експедиторські послуги, що передбачені договором транспортного експедирування і не суперечать законодавству.

Відповідно до статті 9 Закону №1955-IV, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Істотними умовами договору транспортного експедирування є: відомості про сторони договору: для юридичних осіб - резидентів України: найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України; для юридичних осіб - нерезидентів України: найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу; для фізичних осіб - громадян України: прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; для фізичних осіб - іноземців, осіб без громадянства: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), адресу місця проживання за межами України; вид послуги експедитора; вид та найменування вантажу; права, обов`язки сторін; відповідальність сторін, у тому числі в разі завдання шкоди внаслідок дії непереборної сили; розмір плати експедитору; порядок розрахунків; пункти відправлення та призначення вантажу; порядок погодження змін маршруту, виду транспорту, вказівок клієнта; строк (термін) виконання договору; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зовнішньоекономічні договори (контракти) транспортного експедирування повинні відповідати вимогам законодавства про зовнішньоекономічну діяльність.

Для систематичного надання послуг експедитора можуть укладатися довгострокові (генеральні) договори транспортного експедирування.

У разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта.

За договором транспортного експедирування експедитор може організувати перевезення за одним товарно-транспортним документом вантажів кількох різних клієнтів, які прямують з одного пункту відправлення та/чи в один пункт призначення, за умови, що експедитор виступає від імені усіх цих клієнтів як вантажовідправник та/чи вантажоодержувач.

Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.

У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.

Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України.

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Як зазначає позивач ним надавались експедиторські послуги як в межах митної території України, так і поза її межами.

Як зазначено в акті перевірки, згідно наданих до перевірки актів виконаних робіт , встановлено, що протягом періоду , який перевірявся, ТОВ « СІГЕЙТ» надано послуг транспортного експедирування на суму 506 376 628 грн., при цьому на території України виконано послуг на суму 320 470 962 грн. та за межами митної території України на загальну суму 185 905 766 грн. (на підставі ст.195 ПКУ операції оподатковуються податком на додану вартість за ставкою - 0% ). У складі вартості наданих ТОВ «СІГЕЙТ» послуг вартість послуг (перевезення, вантажно-розвантажувальних робіт, фрахту тощо), які за даними платника є самостійно задекларованими в податкових деклараціях з податку на додану вартість, придбано та в подальшому реалізовано замовникам на території України та за її межами склала 482 504 428 грн. До перевірки надано первинні документи (договори, замовлення, товарнотранспортні та залізничні накладні тощо), що підтверджують виконання робіт сторонніми організаціями ,залученими до надання комплексу транспортно-експедиторських послуг на території України на суму 317 711 105 грн. До перевірки не надано будь яких первинних документів (коносаментів тощо), які би підтверджували залучення саме сторонніх організацій до надання комплексу транспортно-експедиторських послуг поза межами митної території України на суму 164 793 323 грн. Крім того, відсутність підтверджуючих первинних документів не підтверджує і сам факт надання комплексу транспортно-експедиторських послуг саме за межами митної території України.

Разом з цим, до суду від позивача надійшли оригінали первинних документів, які підтверджують залучення сторонніх організацій до надання комплексу транспортно-експедиторських послуг поза межами митної території України, а саме: оригінали зовнішньоекономічних контрактів з 42 контрагентами; копії довідок нерезидентів (сертифікати податкового резидентства), яких ТОВ «Сігейт» залучав до надання комплексу транспортно-експедиторських послуг поза межами митної території України; рахунки; інвойси; акти виконаних робіт; банківські виписки по валютним рахункам ТОВ «Сігейт» відкритих у АБ «Південний» за 2017-2020 роки; заявки на придбання іноземної валюти за 2017-2020 роки.

Крім цього, позивачем також було надано до суду копії наявних в нього, станом на час розгляду справи, коносаментів.

Як зазначено в акті перевірки, згідно наданих до перевірки актів виконаних робіт , встановлено, що протягом періоду, який перевірявся, ТОВ «СІГЕЙТ» надано послуг транспортного експедирування за межами митної території України на загальну суму 185 905 766 грн. Разом з цим в акті зазначено, що до перевірки не надано будь яких первинних документів (коносаментів тощо), які би підтверджували залучення саме сторонніх організацій до надання комплексу транспортно-експедиторських послуг поза межами митної території України на суму 164 793 323 грн.

Таким чином зі змісту акту перевіки вбачається що відповідачем, з огляду на надані позивачем під час перевірки документи визнано надання послуг транспортного експедирування за межами митної території України на загальну суму 21112443 грн.

Разом з цим зі змісту акту перевірки не вбачається на підставі чого відповідач дійшов висновку про заниження позивачем податкових зобов`язань. Так відповідач лише узагальнено зазначає про заниження позивачем податкових зобов`язань, без посилань на відповідні договори, видаткові накладні, акти виконаних робіт, тощо. Не зазначає відповідач і відповідних контрагентів позивача по відносинах з якими відповідач дійшов висновку про заниження ТОВ «Сігейт» податкових зобов`язань. Акт перевірки містить лише перелік сум по періодам.

Так, суд зазначає, що Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року №727 затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків (далі Порядок).

Цей Порядок розроблено відповідно до вимог Податкового кодексу України для застосування посадовими особами контролюючих органів при оформленні результатів документальних перевірок платників податків (у розумінні статті 15 Податкового кодексу) дотримання податкового, валютного законодавства, законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 1 Порядку).

Відповідно до п. 5 Порядку, факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів.

Обов`язково наводиться в акті документальної перевірки інформація щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Податковим кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документами та інформацією, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформація щодо пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податків.

Суд зазначає, що акт перевірки складено з порушеннями Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, зокрема п. 5 Порядку.

Відсутність в акті перевірки переліку контрагентів, по взаємовідносинам з якими відповідач дійшов висновку про заниження позивачем податку на прибуток, а також відсутність посилань на відповідну первинну документацію, відсутність якої, по кожному з контрагентів, призвела до висновку про заниження ТОВ «Сігейт» податкових зобов`язань свідчить про те, що факти виявлених порушень викладено не чітко та не об`єктивно.

При цьому суд зазначає, що у відповідача була фактична можливість зазначити відповідну інформацію в акті перевірки, оскільки, відповідач в акті сам підтвердив, що здійснив перевірку (згідно наданих ТОВ «Сігейт» актів виконаних робіт) послуг транспортного експедирування на загальну суму 506 576 628 грн., а відповідно - має повний перелік контрагентів ТОВ «Сігейт» за перевіряємий період.

Відсутність зазначеної інформації також унеможливлює подання заперечень на такий акт перевірки, оскільки платник податків фактично позбавлений можливості встановити по відносинам з якими саме контрагентами податковий орган дійшов висновку про заниження податкових зобов`язань зі сплати податків.

При цьому в процесі розгляду справи в підготовчому засіданні, яке відбулось 14.12.2022 року відповідач зазначив, що за результатами проведеної перевірки ТОВ «Сігейт» будь-які претензії (порушення) до ТОВ «Сігейт» за операціями на митній території України відсутні.

Також суд зазначає, що лише в процесі розгляду справи відповідачем було надано перелік, який складається зі 126 контрагентів, яким, як зазначає відповідач, ТОВ «Сігейт» надано послуг транспортного експедирування за межами митної території України на загальну суму 185905766 грн.

Разом з цим перевіркою встановлено відсутність будь яких первинних документів, які би підтверджували залучення сторонніх організацій до надання комплексу транспортно-експедиторських послуг поза межами митної території України на суму 164 793 323 грн.

При цьому, з матеріалів справи не вбачається по яким саме контрагентам позивач дійшов висновку щодо відсутності первинної документації, не зазначено, відсутність яких саме документів по кожному з контрагентів призвела до висновку заниження податкових зобов`язань, не зазначено детальний розрахунок сум в розрізі контрагентів, які складають суму у розмірі 164 793 323 грн.

Наявність переліку контрагентів, за відсутності фактичних відомостей щодо контрагентів, у відносинах з якими відповідач дійшов висновку про відсутність підтверджуючих первинних документів, які би підтверджували залучення саме сторонніх організацій до надання комплексу транспортно-експедиторських послуг поза межами митної території України на суму 164 793 323 грн., без посилань на відповідну документацію щодо кожного контрагента та відповідні суми, свідчить про безпідставне збільшення ТОВ «Сігейт» суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 29662798 грн.

З аналогічних підстав суд вважає безпідставним висновок відповідача в акті перевірки щодо заниження ТОВ «Сігейт» податку на додану вартість на загальну суму 36683326 грн., оскільки, як вже зазначалось судом, відсутність в акті перевірки переліку контрагентів, по взаємовідносинам з якими відповідач дійшов висновку про заниження позивачем податку на додану вартість, а також відсутність посилань на відповідну первинну документацію, відсутність якої, по кожному з контрагентів, призвела до висновку про заниження ТОВ «Сігейт» податкових зобов`язань свідчить про те, що факти виявлених порушень викладено не чітко та не об`єктивно.

При цьому, як зазначив відповідач, у відповідності до ЗУ №540 від 30.03.2020 року сплинув термін позовної давності січні 2017 у сумі 14319 грн. та лютому 2017 у сумі 122 989 грн., у зв`язку з чим Головним управлінням ДПС в Одеській області збільшено суму грошового зобов`язання з платежу податок на додану вартість на суму 36546018 грн.

При цьому суд зазначає, що щодо податку на додану вартість в акті перевірки зазначений лише перелік контрагентів на суму 36 663 та 120 984 гривень.

Разом з цим, суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення №26019/15-3-07-01-22 від 20.10.2021 року, яким ТОВ «Сігейт» збільшену суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 45682522 грн., з яких 36546017 грн. за податковим зобов`язанням та 9136504 грн. за штрафними санкціями, є недиференційованим, а зазначена сума заниженого грошового зобов`язання (36683326 грн.) логічно не узгоджується, з зазначеною у самому податковому повідомленні-рішенні інформацією в розділі «Обгрунтовані підстави для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків», в якій зазначено, що ТОВ «Сігейт» занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість по рядку 1 Декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою , крім ввезення товарів на митну територію України» всього в сумі 37215815 грн. та завищено податковий кредит з податку на додано вартість по рядку 10.1 Декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України за основною ставкою» всього у сумі 120984 грн., що в свою чергу призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 36683326 грн.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення №26019/15-3-07-01-22 від 20.10.2021 року, яким ТОВ «Сігейт» збільшену суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 45682522 грн., з яких 36546017 грн. за податковим зобов`язанням та 9136504 грн. за штрафними санкціями та №26016/15-32-07-01-02 від 20.10.2021 року, яким ТОВ «Сігейт» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 36949018 грн., з яких 29662798 грн. за податковим зобов`язанням та 7286220 грн. за штрафними санкціями, є протиправними та належать до скасування.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 49620 грн.

Зважаючи на вищевикладене, у зв`язку з задоволенням даної позовної заяви, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судового збору у розмірі 49620 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Сігейт (вул. Любецька, 66, м. Чернігів, Чернігівська область, 14021, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166), про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.10.2021 року №26019/15-32-07-01-22.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.10.2022 року №26016/15-32-07-01-22.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сігейт (вул. Любецька, 66, м. Чернігів, Чернігівська область, 14021, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук