Справа № 548/1521/22
Суддя: Коновод О. В.
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/1521/22
Провадження № 2-а/548/1/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2023 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Коновод О.В.,

за участю секретаря - Листопад В.Л.,

представника позивача -адвоката Подорожняка В.В,

представника відповідача Синенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Миргородське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В поданій до суду заяві посилався на те, що 06 вересня 2022 року старшим майстром лісу Посульського лісництва ДП «Миргородське лісове господарство» Черненком Олександром Григоровичем складено протокол № 0006 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 105 Лісового кодексу України та ст. 65 КУпАП, а саме: о 11 год. 30 хв. 06.09.2022 року ур.Місіївка кв. 303 вид 21 скоїв самовільний поруб дерев d 16; d 26; d 34; d 38; d 40 (сухостій верба), що є порушенням ст. 65 КУпАП та 105 ЛКУ. Внаслідок порушенням вимог лісового законодавства державі заподіяна шкода в розмірі 15304,45 грн (п`ятнадцять тисяч триста чотири грн. 45 копійок).

Також 07 жовтня 2022 року лісничим Посульського лісництва Партолою Олександром Володимировичем винесено постанову № 0006 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 65 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Посилаючись на те, що постанова лісничим Посульського лісництва ОСОБА_2 винесена з порушенням норм чинного законодавства, а також на те, що правопорушення ним не вчинялось, ОСОБА_1 просив суд визнати протиправною та скасувати постанову № 0006 від 07 вересня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, винесену лісничим Посульського лісництва Партолою Олександром Володимировичем; провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 20.09.2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги не визнав та зазначив, що винесена лісничим Посульського лісництва Партолою О.В. постанова №0006 від 07.09.2022 є законною. Посадовими особами відповідача дотримано всіх вимог законодавства під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та в процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення від 07.09.2022 № 0006.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якому не погодився із доводами відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву та вказав на процедурні порушення під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 18.01.2023 року у справі № 548/1521/22 замінено відповідача в адміністративній справі № 548/1521/22 з Державного підприємства «Миргородське лісове господарство» на Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Миргородське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» та запропоновано відповідачу подати відзив на позов.

17.02.2023 року відповідачем на адресу суду надано відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечив у задоволенні позовних вимог та вказав, що у відповідача відсутній дозвіл на порубку деревини, а тому дії та рішення посадових осіб відповідача є правомірними.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Позивач у письмовій заяві пояснив, що жодних дерев не спилював та не розпилював, лише збирав гілля полеглих дерев.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та зазначив, що про складання відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення №0006 від 06.09.2022 року та оскаржуваної постанови позивач дізнався лише 08.09.2022 року, коли йому додому їх привезли працівники Посульського лісництва, що унеможливило особисту участь позивача у процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення та реалізацію права на правову допомогу, яка гарантована Конституцією України та Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача заперечив у задоволенні позовних вимог, вказуючи на їх безпідставність.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомив, що 06.09.2022 року в урочищі Мусіївка Лубенського району Полтавської області ним було виявлено самовільний поруб верби, серед яких були як сухі, так і сирі дерева. Даний поруб деревини був зафіксований невідомою особою за допомогою фото фіксації та направлений на адресу ДП «Миргородське лісове господарство». З метою перевірки цієї інформації ним було здійснено виїзд на місце вирубки з метою перевірки наданої інформації. Ким безпосередньо здійснена вирубка даний свідок повідомити не зміг.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив суду, що 06.09.2022 року його викликав ОСОБА_4 та повідомив, що виявив спиляні дерева в урочищі Мусіївка. На місці ним виявлено пеньки спиляних дерев. Деревини на місці не було.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06 вересня 2022 року старшим майстром лісу Посульського лісництва ДП «Миргородське лісове господарство» Черненком Олександром Григоровичем складено протокол № 0006 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 105 Лісового кодексу України та ст. 65 КУпАП, а саме: о 11 год. 30 хв. 06.09.2022 року ур.Місіївка кв. 303 вид 21 скоїв самовільний поруб дерев d 16; d 26; d 34; d 38; d 40 (сухостій верба), що є порушенням ст. 65 КУпАП та 105 ЛКУ. Внаслідок порушенням вимог лісового законодавства державі заподіяна шкода в розмірі 15304,45 грн (п`ятнадцять тисяч триста чотири грн. 45 копійок).

Вищевказаний протокол містить підпис позивача про те, що йому роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП та положення ст. 63 Конституції України та зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 07 вересня 2022 в приміщенні Посульського лісництва ДП «Миргородське ЛГ» м. Лубни, вул. Інститутська, 6.

Даний протокол складено старшим майстром лісу Посульського лісництва ДП «Миргородське лісове господарство» ОСОБА_5 , що підтверджується його підписом на протоколі. Також у протоколі містяться пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та зазначено ним дату ознайомлення з протоколом: 08.09.2022, що підтверджується його особистим підписом Даний напис виконано особисто позивачем. Доказів у спростування данх фактів відповідачем не надано. Інші записи виконано особою, яка склала протокол.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 07.09.2022 року № 0006, яка винесена лісничим Посульського лісництва ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 65 КУпАП, зокрема у тому, що останній в 11 год. 30 хв. 06 вересня 2022 року здійнив незаконну порубку дерев верби сухостійної в кв. 303 вид 21 з діаметром в корі біля кореневої шийки d 16 см; d 26 см; d 34 см; d 38 см; d 40 см. У результаті цього порушення заподіяно шкоду лісовому господарству на суму 15304,45 грн (п`ятнадцять тисяч триста чотири гривні 45 коп.), що розрахована за ПКМУ № 665 від 23.07.2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру заподіяної лісу». За вказане правопорушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Такий розгляд справи суперечить положенням ст. 268 КУпАП та п. 3.3 розділу ІІІ Інструкції з оформлення органами Державного комітету лісового господарства України матеріалів про адміністративні правопорушення, яка затверджена наказом Державного комітету лісового господарства України від 31.08.2010 № 262 щодо можливості розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Адже фактично розгляд справи проведено не тільки без особистої участі особи, але і без належного повідомлення позивача про про місце і час розгляду справи, адже виходячи з даних протоколу №0006 від 06.09.2022 року, він отриманий позивачем 08.09.2022 р., що унеможливило особисту участь позивача у розгляді справи.

Надані відповідачем фотографії розпиляних дерев жодним чином не підтверджують вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, адже не містять даних щодо дати фотозйомки, місця розташування розпиляних дерев та особи, яка могла розпиляти деревину. Інші фото відеоматеріали, які б фіксували вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, а саме порубу дерев діаметром 16, 26, 34, 38, 40 сантиметрів, відсутні.

Збирання гілок полеглих дерев не несе за собою відповідальності, передбаченої ст.. 65 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що відповідачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 65 КУпАП.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За незаконну порубку і пошкодження дерев або чагарників; перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев або чагарників; знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях, а також молодняка природного походження і самосіву на площах, призначених під лісовідновлення, встановлена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 65 КУпАП, якою передбачено стягнення у виді штрафу на громадян від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від ста п`ятдесяти до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст. 244 КАС України під час прийняття рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, як то пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази надаються суду особами, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що у діях відповідача відсутній склад адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП.

У зв`язку з цим постанова про накладення адміністративного стягнення № 0006 від 07.09.2022 року винесена лісничим Посульського лісництва Партолою Олександром Володимировичем є такою, що винесена за відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП, а провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 65 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (рішення від 21.01.1999 у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22.02.2007 у справі «Красуля проти Росії», від 05.05.2011 у справі «Ільяді проти Росії», від 28.10.2010 у справі «Трофимчук проти України», від 09.12.1994 у справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01.07.2003 у справі «Суомінен проти Фінляндії»), згідно з якими право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Разом із тим, суд бере до уваги, що за змістом перелічених рішень вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Вирішуючи питання в частині закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

До правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб`єктами владних повноважень (крім суду).

Згідно з статтею 248 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Статтею 221 глави 17 КУпАП «Підвідомчість справ про адміністративне правопорушення» закріплено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають судді районних, районний у місті, міських чи міськрайонних судів.

Системний аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє суду дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених статтею 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесеного суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому позов в частині закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Вказаний висновок суду узгоджений з постановою Верховного Суду від 01 березня 2021 року у справі № 490/843/15-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Ч.1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При поданні позову до суду позивачем сплачено 496,20 грн. судового збору. Саме така сума підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 11, 72-77, 159-163 КАС України, ст. ст. 9-10, ст. 65, ст. ст. 268, 280 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Миргородське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» ( юридична адреса: вул. Козацька, 22/1, м. Миргород Полтавської області, код ЄДРПОУ ВП: 45123957) про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 07 вересня 2022 року № 0006 на ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 510 грн, винесену лісничим Посульського лісництва Партолою Олександром Володимировичем.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Миргородське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (юридична адреса: вул. Козацька, 22/1, м. Миргород Полтавської області, код ЄДРПОУ ВП: 45123957) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 496 грн 20 коп. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 14.03.2023 року.

Суддя: О.В. Коновод