Справа № 387/522/22 (2-а/387/19/22)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2023 року м. Дніпросправа № 387/522/22 (2-а/387/19/22)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07.11.2022 року в адміністративній справі №387/522/22 (2-а/387/19/22) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, Департамента патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якій зазначив, що 24.07.2022 інспектором УПП в Кіровоградській області лейтенантом поліції 1 батальйону 3 роти Черних О.С. винесено постанову серії ІАР №5660281 по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, за те, що останній, 21.07.2022 о 16 годині 30 хвилини здійснив обгін іншого транспортного засобу перетнувши горизонтальну суцільну розмітку 1.1( вузька суцільна лінія) ПДР України, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямів, чим порушив п.8.5.1 ПДР України. Позивач вважає вказану постанову про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки адміністративне правопорушення він не вчиняв, а відповідач своїми діями порушив права позивача на отримання правової допомоги при розгляді справи про адміністративне правопорушення, створивши умисно обставини, за яких ОСОБА_1 не міг з`явитися для розгляду справи у темну пору доби вихідного дня. Крім того, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, тому сторона позивача звернулася до суду із даним позовом.

Крім того, сторона позивача заявила клопотання про вирішення питання розподіл судових витрат на підставі ч. 3 ст. 143 КАС України, оскільки, з об`єктивних поважних причин сторона позивача не має можливості надати точний та детальний опис виконаних робіт ( наданих послуг) адвокатом, оскільки рішення у справі не прийнято, всі процесуальні дії не вчинені, а тому такий опис виконаних робіт може бути надано тільки після прийняття судом рішення по суті справи.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07.11.2022 в адміністративній справі №387/522/22 (2-а/387/19/22) позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КпАП України у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ІАР №5660281 від 24.07.2022 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КпАП України - закрито.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок та витрати на правничу допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення є неможливим, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн., позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правничу допомогу з Департаменту патрульної поліції у сумі 2000, грн., та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 671,54 грн.

В частині задоволених позовних вимог рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ІАР № 5660281 від 24.07.2022 інспектором УПП в Кіровоградській області Черних О.С. притягнув до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КпАП України та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 гривень. Зі змісту постанови ОСОБА_1 21.07.2022 о 16 годині 38 хвилини керував транспортним засобом Shсoda YE 11 д/н НОМЕР_1 та здійснив обгін іншого транспортного засобу, перетнувши горизонтальну розмітку 1.1. (вузька суцільна лінія) ПДР України, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.8.5.1 ПДР України-Порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки. ОСОБА_1 клопотав про перенесення розгляду справи, але не з`явився. Чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП .

Позивач вважає постанову серії ІАР № 5660281 від 24.07.2022 протиправною, також просить присудити за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на його користь судові витрати на правничу допомогу у розмірі 8 671,54 грн.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), Закону України "Про дорожній рух", Закону України «Про Національну поліцію», норми Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 «Про Правила дорожнього руху».

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Предметом даного спору є правомірність/протиправність постанови серії ІАР № 5660281 від 24.07.2022 (яка скасована рішенням суду першої інстанції), водночас, апеляційна скарга позивача стосується розміру витрат на правничу допомогу, які стягнуто судом першої інстанції на користь позивача в розмірі 2000 грн., а не в розмірі 8671,54 грн., як просив позивач.

Таким чином предметом апеляційного дослідження є рішення суду першої інстанції в частині стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат враховується:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В силу ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, і складність справи, і витрачений час на надання правничої допомоги і ціна позову та ін. мають значення для суду для визначення розміру витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги.

На підтвердження розміру витрат матеріали справи містять:

- договір про надання правової допомоги від 24.07.2022 року.

- додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 24.07.2022 року,

- акт надання послуг від 16.09.2022 року №1/240722 та звітом про надані послуги від 16.09.2022 №1 встановлено, що ОСОБА_1 Адвокатським об"єднанням "Науменко, Боруш і партнери", а саме адвокатом Пузирем Владиславом Олександровичем, у вказаній справі були надані такі послуги:

1) консультація (усна, без вивчення документів) - 650, 00 грн.;

2) складання адвокатського запиту до УПП в Кіровоградській області ДПП -

1300.0 грн.

3) складання позовної заяви по КУпАП «Про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - 3250,00 грн.

4) складання інших заяв процесуального характеру, справи по КАСУ на загальну суму 1300.00 грн.;

а) клопотання про врахування правової позиції ВС;

б )клопотання про розгляд справи з викликом у режимі відеоконференцїї;

5) складання відповіді на відзив (немайнові вимоги), справи по КАСУ - 1625,00 грн.;

6)відправка письмової кореспонденції (адвокатський запит та позовна заява в суд) -130.00 грн.;

7)відправка процесуального документу до суду ( клопотання про врахування позиції ВС, клопотання про розгляд справи з викликом сторін у режимі відеоконференцїї, відповідь на відзив в суд та Відповідачу) - 260,00 грн.;

Загальна вартість виконаних послуг ставить 8671,54 грн.

Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, колегія суддів апеляційної вважає, що розмір 8671,54 грн., є значно перевищеним та не є співмірним складності справи та витраченого часу на надання правничої допомоги.

Так, перевіривши відповідні документи щодо витрат на правничу допомогу та проаналізувавши зміст і обсяг наведених послуг, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що такі послуги як формування правової позиції у справі не є правничою допомогою та не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги (надання правової інформації; надання консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг та інших документів правового характеру), які передбачені статтями 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI.

Такі послуги є складовими процесу підготовки позовної заяви, що свідчить про відсутність підстав для їх відокремлення від послуги складання позовної заяви, відповідно, здійснення вказаних видів роботи не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів апеляційної інстанції також бере до уваги, що при визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Саме такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Водночас, суд апеляційної інстанції враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише ті витрати, які були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказана позиція узгоджується з позицією, викладено у постанові Верховного Суду по справі № 520/7431/19.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вказана сума компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем в розмірі 8 671,54 грн., не є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить висновку, що з врахуванням категорії даної справи, кількості застосованого законодавства, та доказів, на які позивач посилався, з урахуванням дотримання вимог співмірності та обґрунтованості розміру витрат на оплату послуг адвоката, стягненню на користь позивача підлягає сума 2 000 грн., яка й належить відшкодуванню.

Враховуючи, що відповідач не оскаржує розмір витрат на правничу допомогу 2000 грн., колегія суддів апеляційної інстанції вбачає підстави для залишення рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 243, 286, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07.11.2022 в адміністративній справі №387/522/22 (2-а/387/19/22) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 17.03.2023 року та може бути оскаржена до Верховного Суду згідно статті 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник