Справа № 160/11519/22
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2023 року м. Дніпросправа № 160/11519/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року

в адміністративній справі №160/11519/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три останні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (2019, 2020 та 2021 роки) та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області перерахувати пенсію за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три останні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (2019, 2020 та 2021 роки), починаючи з 13 квітня 2022 року та виплатити пенсію за віком з врахуванням виплачених за цей період сум відмовлено.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем з підстав неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильного застосування норм матеріального, у зв`язку з чим просить задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 та скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення по справі, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга позивача мотивована, зокрема тим, що суд першої інстанції вважав правомірним зарахування після попереднього перерахунку пенсії до загального трудового 01 рік 11 місяців 11 днів (замість встановлених законом не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення пенсії), що, на думку позивача, є помилковим, оскільки відповідачем безпідставно до загального трудового стажу не зарахований період з 01.01.2022 по 31.03.2022 (1 квартал 2022 року), хоча позивач працювала та сплачувала страхові внески, зазначена інформація міститься в Реєстрі застрахованих осіб по особовому рахунку позивача, а також підтверджується записом в трудовій книжці. Об`єктивні підстави для неврахування зазначеного періоду до загального трудового стажу відсутні. Позивач також зазначає, що положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» чітко встановлений порядок переведення з одного виду пенсії на інший та за який період застосовується середня заробітна плата для розрахунку середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто будь-які умови та виключення відсутні. Враховуючи те, що позивач звернулась вперше із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший. Отже, на думку позивача, показник заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, а не той, що враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні, виходячи з нижченаведеного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

З 17.10.2019 отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

13.04.2022 позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано заяву про переведення на пенсію за віком у зв`язку із досягненням встановленого пенсійного віку.

За результатами розгляду заяви позивача від 13.04.2022, її переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, та, відповідно, здійснено обчислення розміру пенсії (за віком) з урахуванням середнього заробітку за 2016, 2017 та 2018 роки.

ОСОБА_1 не погоджуючись з вказаним позивач звернулась до пенсійного органу зі скаргою за вх. №10400/ш-0400-22 від 28.04.2022, в якій просила здійснити перерахунок показника середньої заробітної плати в Україні за три останні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (2019, 2020 та 2021 роки), відповідно до норм ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивача повідомлено, що згідно заяви від 13.04.2022 позивача переведено з 13.04.2022 на пенсію за віком. Розмір пенсії обчислено із загального страхового стажу 36 років 1 місяць 21 день (зарахований, згідно даних про сплату страхових внесків, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, по 31.12.2021). Заробітну плату розраховано за даними системи персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 30.06.2019. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації - 5,29891. Проводити обчислення пенсії із заробітної плати за даними системи персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 31.12.2021 недоцільно, оскільки індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації зменшується та складає 5,21818. Документи електронної пенсійної справи переглянуто з 13.04.2022 та до страхового стражу зараховано період, за даними системи персоніфікованого обліку з 01.01.2022 по 31.03.2022.

Правомірність дій відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної пати в Україні за три останні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (2019, 2020 та 2021 роки) є предметом судового розгляду у даній справі.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються положеннями Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Положеннями частини 1 статті 9 Закону №1058-IV року закріплено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 4 статті 42 Закону №1058-IV у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.

У разі, якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Положеннями частини 1 статті 27Закону № 1058-IV передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до положень частини 1 статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим частини першої цієї статті, період, за який враховується заробітна плата, після виключення 10 відсотків тривалості страхового стажу, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців.

За нормами частини 2 статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + КзN); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Згідно з п. 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (далі Порядок №22-1), страховий стаж обчислюється по місяць, що передує місяцю подання особою відповідної заяви (досягнення особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 Закону, - у разі автоматичного призначення пенсії за віком (без звернення особи)).

У разі якщо відомості про нарахування та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за місяць, що передує місяцю подання особою заяви про призначення, перерахунок пенсії згідно з абзацами першим-третім частини четвертої статті 42 Закону або досягнення особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 Закону,- у разі автоматичного призначення пенсії за віком (без звернення особи), надійшли протягом чотирьох місяців з дня звернення особи відповідно за призначенням, перерахунком пенсії або у разі автоматичного призначення пенсії за віком (без звернення особи) - досягнення особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 Закону, орган, що призначає пенсію, протягом місяця з дня надходження цих відомостей, переглядає прийняте рішення.

З аналізу наведених законодавчих положень слідує, що за загальним правилом у разі переведення з одного виду пенсії на інший застосовується показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Разом з тим, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії, тобто з розрахунку середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

З матеріалів справи встановлено, що позивачу з 17.10.2019 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

13.04.2022 позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано заяву про переведення на пенсію за віком у зв`язку із досягненням встановленого пенсійного віку.

За результатами розгляду заяви позивача від 13.04.2022, її переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснено обчислення розміру пенсії (за віком) з урахуванням середнього заробітку за 2016, 2017 та 2018 роки.

Загальний страховий стаж позивача, зарахований по 31.12.2021 згідно наданих документів, зокрема за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу, на дату звернення із заявою про переведення на інший вид пенсії складав 36 років 01 місяць 21 день.

Після попереднього перерахунку пенсії до загального страхового стажу позивача зараховано 01 рік 11 місяців 11 днів (замість встановлених законом не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії).

Разом з цим, відповідач зазначив, що після надходження даних про сплату єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з січня по березень 2022 року пенсійну справу позивача буде переглянуто (а.с. 8 зв. бік).

Так, у квітні 2022 року відповідачем було переглянуто документи електронної пенсійної справи з 13.04.2022 та до страхового стражу позивача зараховано період з 01.01.2022 по 31.03.2022, що свідчить про наявність у позивача страхового стажу не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії по інвалідності, передбаченого ч. 2 ст. 40 Закону №1058-IV.

З огляду на встановлені обставини після отримання відомостей про нарахування та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за позивача у період з 01.01.2022 по 31.03.2022, відповідач керуючись положеннями п. 4.3 Порядку №22-1 мав переглянути прийняте рішення про переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, протягом місяця з дня надходження таких відомостей.

Однак, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивача повідомлено, що проводити обчислення пенсії із заробітної плати за даними системи персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 31.12.2021 недоцільно, оскільки індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації зменшується та складає 5,21818 (а.с. 22 зв. бік).

При цьому, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації, який застосовано відповідачем при обчисленні пенсії із заробітної плати за даними системи персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 30.06.2019 складав - 5,29891.

Наведені обставини свідчать про те, що повторно відмовляючи позивачу у проведенні обчислення пенсії за віком із заробітної плати за даними системи персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 31.12.2021, відповідач виходив з того, що при використанні показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, зменшиться індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації з 5,29891 до 5,21818, а не у зв`язку з недостатністю страхового стажу не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії по інвалідності.

Судом першої інстанції вищезазначені обставини враховано не було, що призвело до передчасного висновку про відсутність законних підстав для застосовування середньої заробітної плати (доходу), визначеної частиною другою статті 40 Закону №1058.

Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що з доводів позовної заяви та апеляційної скарги слідує, що позивач в межах спірних правовідносин фактично не оскаржує дії відповідача, вчинені після перегляду документів електронної його пенсійної справи з 13.04.2022 та зарахування до страхового стражу періоду з 01.01.2022 по 31.03.2022, а саме: відмову відповідача у обчисленні пенсії за віком виходячи із заробітної плати за даними системи персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 31.12.2021 через можливе зменшення індивідуального коефіцієнту заробітної плати після оптимізації з 5,29891 до 5,21818, оформленої листом за результатами розгляду звернення позивача від 26.04.2022 (а.с. 22).

Натомість позивач у цій справі оскаржує попередню відмову відповідача у обчисленні пенсії за віком виходячи із заробітної плати за даними системи персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 31.12.2021, яка обумовлена незарахуванням відповідачем до страхового стражу періоду з 01.01.2022 по 31.03.2022.

Вказані обставини свідчать про те, що оскільки станом на момент подання позовної заяви у цій справі відбулось самостійне зарахування відповідачем страхового стажу позивача за 1 квартал 2022 року та відповідачем повторно відмовлено у обчисленні пенсії за віком виходячи із заробітної плати за даними системи персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 31.12.2021 але вже з інших підстав, а саме: через можливе зменшення індивідуального коефіцієнту заробітної плати після оптимізації, то позивачем обрано неналежний спосіб захисту в межах спірних правовідносин, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

При цьому, позивач не позбавлений можливості оскаржити до суду відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у обчисленні пенсії за віком виходячи із заробітної плати за даними системи персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 31.12.2021 обумовлену можливим зменшенням індивідуального коефіцієнту заробітної плати після оптимізації з 5,29891 до 5,21818, оформленої листом за результатами розгляду звернення позивача від 26.04.2022 (а.с. 22).

За даних обставин суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, однак зроблені судом першої інстанції висновки не в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову у задоволенні адміністративного позову підлягає зміні шляхом викладення мотивувальної частини рішення в редакції цієї постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року у справі №160/11519/22 змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року у справі №160/11519/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов