Справа № 380/14196/21
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року

м. Київ

справа № 380/14196/21

адміністративне провадження № К/990/36251/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючої судді Блажівської Н.Є.,

суддів: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.,

за участі

секретаря судових засідань Жураковської Б.М.,

представника Позивача: Стеця Р.Я.,

представника Відповідача: Дорош А.Б.,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд-2012"

на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 3 листопада 2022 року (судді Глушко І.В., Довга О.І., Запотічний І.І.)

у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «УКРБУД-2012»

до Головного управління ДПС у Львівській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «УКРБУД-2012» (надалі також - Позивач, ТОВ «УКРБУД-2012») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (надалі також - Відповідач), у якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 20 липня 2021 року № 17820/13-01-07-01, №17822/13-01-07-01.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані індивідуальні акти не відповідають вимогам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України), оскільки викладені в акті перевірки висновки щодо порушення Позивачем вимог Податкового кодексу України (надалі також - ПК України) є необґрунтованими, адже ним з дотриманням вимог чинного законодавства відображено в податковому обліку наслідки господарських операцій з контрагентами: ТОВ «АСТБУД», ТОВ «ВЕСТ ТОРГ ГРУП».

1.2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції зробив висновки:

- суд не встановив істотних недоліків форми чи змісту первинних документів, якими Позивач доводить реальність досліджуваних господарських операцій;

- ТОВ «УКРБУД-2012» як платник податків та юридична особа не може відповідати за ведення податкового обліку іншими платниками (контрагентами) - ТОВ «АСТБУД», ТОВ «ВЕСТ ТОРГ ГРУП», а відповідальність за порушення тих чи інших норм є індивідуальною та не передбачає колективної відповідальності;

- лише реєстрація в Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінальних проваджень, порушених щодо посадових осіб контрагентів позивача та контрагентів - юридичних осіб, не може слугувати доказом їх протиправної діяльності та підставою для твердження про безтоварність господарських операцій, здійснених такими суб`єктами господарювання;

- у висновку судово-економічної експертизи № 55 від 13 жовтня 2021 року на підставі проведеного дослідження первинних документів встановлено, що висновки акта перевірки щодо заниження підприємством податку на прибуток на загальну суму 7416952,00 грн та щодо заниження підприємством податку на додану вартість на загальну суму 4391276,00 грн поданими на дослідження документами не підтверджуються.

19 травня 2022 року представник Позивача звернувся до суду із заявою про стягнення судових витрат з покликанням на те, що про понесення витрат на професійну правову допомогу було заявлено 12 травня 2022 року до завершення дебатів у справі. Водночас надано докази понесення позивачем заявлених витрат, з яких слідує, що розмір заявлених до стягнення на користь позивача витрат становить 21200,00 грн.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року заяву представника Позивача про відшкодування витрат на правову допомогу задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача на корить ТОВ «УКРБУД-2012» 19100,00 грн витрат на правову допомогу.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 3 листопада 2022 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області задоволено, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2022 року та додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі №380/14196/21 скасовано. В задоволенні адміністративного позову ТОВ «УКРБУД-2012» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено. В задоволенні клопотання ТОВ «УКРБУД-2012» про відшкодування витрат на правову допомогу відмовлено. Стягнуто з Головного управління ДПС у Львівській області () до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 27240 (двадцять сім тисяч двісті сорок) грн 00 коп.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи постанову, вказав, що:

- висновок експерта, який містить зазначення саме про дослідження поданих підприємством документів експерту, а не тих, що надавались контролюючому органу, не є особливим доказом у даній справі і оцінюється за загальними правилами оцінки доказів у сукупності з встановленими обставинами справи та поряд з іншими доказами;

- у матеріалах справи відсутні первинні документи, які передбачені основними умовами вищевказаних договорів підряду, а саме: додаток №1 до договорів, проекти виконання монтажних робіт; додаток до договорів, що стосується матеріалів замовника; додатки до договорів, що стосується об`ємів та характеру робіт;

- журнали, додатки, проекти Позивачем контролюючому органу не надавались;

- ТОВ «УКРБУД-2012» укладено з ТОВ «ВЕСТ ТОРГ ГРУП» ряд договорів підряду про виконання комплексу будівельно-монтажних робіт на об`єктах, які не перебувають у власності та оренді Позивача;

- судом першої інстанції не досліджено усі первинні документи на їх відповідність як закону, так і змісту в контексті підтвердження і розкриття ними суті, внутрішньої сторони господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) і ділову мету;

- поза увагою суду першої інстанції залишились обставини, що вимогами укладених договорів між ТОВ «АСТБУД» та ТОВ «УКРБУД-2012» встановлено обов`язковість складання первинних документів форми КБ-2в та КБ-3 при взаєморозрахунках за виконані будівельні роботи між замовником та виконавцем робіт;

- судом першої інстанції не враховано доводів та доказів Відповідача щодо відсутності матеріально-технічних можливостей у контрагентів виконати для Позивача роботи; у зв`язку з недостатньою чисельністю працівників, відсутністю придбання матеріалів, які зазначені в актах виконаних робіт (в частині наданих підрядником), відсутністю основних засобів, «здійснення робіт» для значної чисельності суб`єктів господарювання, ТОВ «АСТБУД», ТОВ «ВЕСТ ТОРГ ГРУП» не мало можливості проводити зазначені в актах роботи.

1.3. Короткий зміст касаційної скарги та відзиву

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просив його скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції, як підстави касаційного оскарження визначив пункти 1, 4 частин и четвертої статті 328 КАС України.

Ознайомившись із касаційною скаргою, Відповідач вважає викладені у ній доводи законодавчо необґрунтованими та такими, що не спростовують правової позиції, викладеної у рішенні суду апеляційної інстанцій, а тому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

2. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Вирішуючи спір між сторонами, суди встановили, що за результатами проведеної перевірки складено акт від 11 червня 2021 року № 12617/13-01-07-01/38375555, згідно з висновками якого ТОВ «УКРБУД-2012» порушено вимоги:

- пунктів 5, 6, 7, 9 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 Витрати, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318 та пункту 134.1 статті 134 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 7416952,00 грн, в тому числі: за 2-й квартал 2017 року на суму 63253,00 грн, за 3-й квартал 2017 року на суму 351647,00 грн, за 4-й квартал 2017 року на суму 63253,00 грн за 2019 рік на суму 1477910,00 грн, за 1-й квартал 2020 року на суму 2624584,00 грн, за 2-й квартал 2020 року на суму 2721011,00 грн;

- пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 4391276,00 грн, в тому числі: за липень 2017 року на суму 268035,00 грн; за серпень 2017 року на суму 227845,00 грн; за вересень 2017 року на суму 29417,00 грн; за жовтень 2017 року на суму 39598,00 грн; за грудень 2017 року на суму 80309,00 грн; за вересень 2019 року на суму 506580,82 грн; за листопад 2019 року на суму 169609,00 грн; за лютий 2020 року на суму 704605,70 грн; за березень 2020 року на суму 854330,00 грн; за травень 2020 року на суму 4508,10 грн; за червень 2020 року на суму 1506438,00 грн.

На підставі акта перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення від 20 липня 2020 року:

- №17820/13-01-07-01, яким визначено грошове зобов`язання у зв`язку з заниженням податку на прибуток на загальну суму 7934791,25 грн, з них 7416952 грн сума податкового зобов`язання та 517839,25 грн - сума штрафних санкцій;

- №17822/13-01 07-01, яким ТОВ «УКРБУД-2012» визначено грошове зобов`язання у зв`язку з заниженням податку на додану вартість на загальну суму 5489095 грн, з них 4391276 грн сума податкового зобов`язання та 1097819 грн - сума штрафних санкцій.

Фактичною підставою прийняття вказаних індивідуальних актів стали висновки Відповідача про фактичне нездійснення Позивачем господарських операцій з ТОВ «АСТБУД», ТОВ «ВЕСТ ТОРГ ГРУП». За висновками акта перевірки зазначені операції із цими контрагентами не містять по суті своїй розумних економічних або інших причин (ділової мети) систематичного (протягом місяця) надання робіт та послуг. Такі причини можуть бути наявними лише за умови, якщо платник податку має намір одержати економічний ефект в результаті підприємницької або іншої економічної діяльності. Наслідком діяльності контрагентів Позивача є виключно чи переважно формування податкових зобов`язань, господарські операції між фактично не здійснювались, тому первинні документи (договори, акти виконаних робіт, податкові накладні тощо), які видані не є підставою для бухгалтерського обліку.

3. ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

3.1. Доводи Позивача (особи, яка подала касаційну скаргу)

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції та посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, Позивач звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Передусім вказує, що апеляційним судом не було враховано висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, від 15 вересня 2022 року у справі N1.380.2019.004012, від 2 лютого 2022 року у справі № 300/718/20, від 7 липня 2022 року у справі N160/3364/19, від 6 лютого 2018 року у справі № 826/15139/16, від 17 квітня 2018 року у справі № 2а-10031/12/2670, від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18.

Вказані у цих рішеннях висновки, за наведеними у касаційній скарзі доводами Позивача, підтверджують помилковість рішення суду апеляційної інстанції в аспекті того, що:

- твердження про те, що контрагенти не мали змоги здійснювати спірні роботи зважаючи на наявні трудові та матеріальні ресурси сформовані виключно на податковій інформації, а не шляхом проведення заходів податкового контролю - позапланових перевірок, зустрічних звірок, скерування запитів, отримання пояснень;

- стверджуючи про відсутність первинних документів суд фактично процитував зміст апеляційної скарги, однак при проведенні контрольного заходу Позивачем надано документи в повному обсязі, зокрема і додатки до договорів, які були предметом дослідження, що вказано на сторінці 3 Акта перевірки та в додатку № 4;

- первинними документами для податкового обліку є ті, які в повному обсязі були надані в копіях до суду та про які згаданому в Акті перевірки і апеляційний суд не встановив їх дефектності, а журнали, проекти робіт не є первинними документами для податкового, бухгалтерського обліку та на них не ґрунтується порушення податкового законодавства, викладені в акті;

- під час судового розгляду в суді першої інстанції було встановлено, що внаслідок отримання послуг від ТОВ "Астбуд", ТОВ "Вест Торг Груп" Позивач отримав дохід та сплатив необхідні податки;

- твердження апеляційного суду, що реальність господарських підтверджено тільки наявністю первинних документів, без встановлення фактичних обставин щодо об`єктів будівництва, строків, об`ємів та характеру робіт є помилковим, оскільки під час судового розгляду в суді першої інстанції було встановлено, що отримані будівельні послуги були використані для їх подальшої реалізації замовникам, з зазначенням переліку об`єктів будівництва, найменування замовників та строку виконання цих робіт.

Також, як вважає Позивач, суд апеляційної інстанції при вирішенні спору безпідставно не врахував висновку експертизи з посиланням на те, що для її проведення надавались відмінні документи в порівнянні з тими, що подавались до перевірки. На думку Позивача, експертне дослідження проводилось лише щодо висновків Акта, на підставі яких було прийнято оскаржувані рішення, експерту надано в повному обсязі і достатньому об`ємі документи для вирішення питань, що були поставлені перед ним. Висновком судово-економічної експертизи встановлено, що ТОВ «УКРБУД-2012» не в повному обсязі включено до складу податкового кредиту суми ПДВ від господарських операцій з ТОВ «АСТБУД» та ТОВ «ВЕСТ ТОРГ ГРУП», що не відповідає даним акта перевірки від 11 червня 2021 року, тобто внаслідок проведеного експертного дослідження експертом було встановлено суттєві недоліки в проведенні податкової перевірки Відповідачем. Звертає увагу на те, що суд вказав про обов`язковість наявності підпису експерта про обізнаність про кримінальну відповідальність в певній графі, однак в наданому на замовлення Позивача висновку експерта містяться відомості та зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що він підготовлений для подання до суду.

Крім того, як вважає Позивач, апеляційний суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

В обґрунтування цього, якщо узагальнити, Позивач вказує, що суд при вирішенні спору безпідставно не врахував:

- зібрані у справі докази на підтвердження подальшої реалізації придбаних у контрагентів робіт;

- наявності наданого до суду та долученого до матеріалів справи акта позапланової документальної перевірки ТОВ "УКРБУД-2012" від 13 липня 2020 року щодо взаємовідносин з ТОВ "АСТБУД», який охоплював період планової документальної перевірки, та скасування податкових повідомлень-рішень прийнятих на підставі такого в судовому порядку;

- наявності наданих до суду та долучених до матеріалів справи копій адвокатських запитів та відповідей на них контролюючого органу на спростовування доводів щодо обізнаності платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій.

3.2. Позиція Відповідача (особи, що подала відзив на касаційну скаргу)

Вважаючи рішення суду апеляційної інстанції законним та обґрунтованим, Відповідач у відзиві на касаційну скаргу покликається на те, що апеляційним судом надано юридично правильну оцінку обставинам, відповідно до яких підтверджуються недотримання Позивачем вимог ПК України при формуванні даних податкового обліку.

За висновками, наведеними у відзиві, висновки суду апеляційної інстанції відповідають судовий практиці верховного Суду, що, зокрема, сформована у постановах від 31серпня 2021 року у справі №420/6428/19, від 12 квітня 2021 року у справі №815/2375/18, від 24 березня 2021 року у справі №640/11686/19, від 13 листопада 2020 року у справі №820/820/18, від 19 листопада 2019 року у справі №820/922/17, від 3 червня 2021 року по справі №821/1949/17.

При цьому, вважає, що наведені у касаційній скарзі рішення ухвалені не за подібних правовідносин.

Акцентує увагу на помилковості доводів щодо допущених судом апеляційної інстанції порушень при наданні оцінки висновку експерта, адже експертне дослідження не є особливим доказом уданій справі і оцінюється за загальними правилами оцінки доказів у сукупності з встановленими обставинами справи та поряд з іншими доказами. Цей доказ, як стверджує Відповідач, було оцінено апеляційним судом.

При цьому, Відповідач звернув увагу на те, що згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних, встановлено, що протягом квітня 2020 року ТОВ «АСТБУД», ТОВ «ВЕСТ ТОРГ ГРУП» здійснюють придбання ТМЦ, відмінних від реалізованих (наявна підміна товарних позицій), зокрема: яйця курячі, велосипеди двохколісні, кава, чай, йогурти, цукерки, дитячий, жіночий та чоловічий одяг, засоби гігієни та косметика, електронні сигарети та тв. приставки, м`ясо та м`ясопродукти, запчастини, килими, ліжка, крісла, дивани, риба, подушки, столи, шафи, картопля, корми для тварин, посуд, ін. товари широкого асортименту.

Також, проведеним аналізом інформаційних систем баз даних ДПС встановлено неможливість здійснення контрагентами господарської діяльності в частині купівлі, продажу, зберігання чи відвантаження товарно-матеріальних цінностей та надання послуг чи здійснення робіт в силу відсутності відповідного персоналу, транспортних засобів, приміщень та матеріальних ресурсів, при значних обсягах купівлі та реалізації товарів/робіт (послуг).

3.3. Позиція Позивача, наведена у відповіді на відзив на касаційну скаргу

Представник Позивача вважає необґрунтованими доводи Відповідача, наведені у відзиві на касаційну скаргу, та стверджує, що додатки до договорів наявні у матеріалах справи та досліджувались судами при вирішенні спору, однак безпідставно не враховані апеляційним судом.

Наведене, на думку представника Позивача, підтверджує надуманість тверджень Відповідача про не долучення Позивачем документів, і є беззаперечним фактом, що суд апеляційної інстанції взагалі не проводив дослідження матеріалів справи, а лише формально виклав в судовому рішенні позицію Відповідача.

Щодо доводів про не долучення проектів виконання монтажних робіт, то ці документи, як стверджує представник Позивача, є власністю Генерального підрядника, не є документами для відображення в обліку господарських операцій, які і інші вказані Відповідачем документи і основне на них не ґрунтується порушення податкового законодавства.

Також звергнуто увагу Позивачем і не те, що Відповідач у письмовій відповіді підтвердив реєстрації податкових накладних, складених контрагентами, та те, що ним не проводились зустрічні звірки по контаргентах.

4. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

4.1. Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Згідно з частиною першою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Верховний Суд, обговоривши доводи касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, переглядаючи судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з пунктом 5-7 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року N 318, витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Як передбачено пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Верховними Судом вже сформована стала та послідовна практика щодо застосування наведених норм права. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 7 липня 2022 року у справі №160/3364/19 сформувала ряд важливих правових висновків, зокрема, про таке.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи контролюючого органу, зокрема про наявність таких обставин, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, господарської діяльності у зв`язку з відсутності управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність документів обліку.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами і які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником даних податкового обліку.

Схожі за змістом висновки Верховного Суду, викладені у постановах, на які посилається і Позивач, у касаційній скарзі на обґрунтування підстави касаційного оскарження ухваленого рішення суду апеляційної інстанції.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 10 червня 2019 року ТОВ «Істрейт», в інтересах якого на підставі договору доручення №434/26/10 ДПП від 26 жовтня 2018 року та довіреності №4342610 від 26 жовтня 2018 року діє ТОВ «Рітейл-Девелопмент», (Замовник) та ТОВ «УКРБУД-2012» (Підрядник) уклали договір генерального підряду №10-06/7 на організацію та здійснення будівництва нерухомого майна.

10 червня 2019 року ТОВ «Істрейт», в інтересах якого на підставі договору доручення №454/25/02 ДПП від 25 лютого2019 року та довіреності №4542502 від 25 лютого 2019 року діє ТОВ «Рітейл-Девелопмент» (Замовник), та ТОВ «УКРБУД-2012» (Підрядник) уклали договір генерального підряду №10-06/12 на організацію та здійснення будівництва нерухомого майна.

1 серпня 2019 року ТОВ «Ріал Істейт», в інтересах якого на підставі договору доручення №12-1332/1012 від 10 грудня 2018 року та довіреності №86 від 10 грудня 2018 року діє ТОВ «Рітейл-Девелопмент»(Замовник) та ТОВ «УКРБУД-2012» (Підрядник) уклали договір генерального підряду №01-08/4 на організацію та здійснення будівництва нерухомого майна.

ТОВ «УКРБУД-2012» уклало з ТОВ «АСТБУД» договір підряду № 01/08-1 від 1 серпня 2019, відповідно до якого ТОВ «УКРБУД-2012» (Замовник) доручає ТОВ «АСТБУД»(Підряднику) виконати власними, а при необхідності залученими силами підрядні роботи на об`єктах Замовника, вказаних у додатку до даного договору, а підрядник приймає на себе зобов`язання виконати та здати Підряднику підрядні роботи на об`єктах Замовника. Підрядник зобов`язався виконати з матеріалів Замовника передбачені цим договором та додатками до нього роботи в об`ємі та строки, передбачені цим договором. Сторони уклали додатки до вказаного договору № 1 від 1 серпня 2019, № 2 від 5 серпня 2019, № 3 від 3 серпня 2019, №4 від 3 серпня 2019 року, якими узгоджено перелік робіт, які підлягають виконанню підрядником, строки виконання замовлення, вартість виконаних робіт. Виконання робіт за цим договором підтверджується актами приймання виконаних робіт за об`єкті: магазин COMFY (м.Запоріжжя), магазин COMFY (м.Кам`янське), магазин COMFY (м. Переяслав-Хмельницький); магазин COMFY (м. Харків). Вартість виконаних будівельних робіт та витрати підтверджені довідками про вартість виконаних будівельних робіт, які підписані та скріплені печатками уповноважених представників замовника та підрядника. Сторони оформили перелік об`ємів на виконані роботи за серпень2019 року та склали акти приймання-передачі матеріалів. Копії вказаних доказів долучені до матеріалів справи.

ТОВ «УКРБУД-2012» уклало з ТОВ «АСТБУД» договір №03/08-1 від 3 серпня 2019, відповідно до якого замовник доручає, а Підрядник виконати власними силами комплекс будівельно-монтажних робіт на об`єкті, розташованому за адресою: м. Рівне, вул. Відінська, 39-А, а Підрядник зобов`язується виконати і здати Підряднику роботи на об`єкті Замовника. Виконання робіт за цим договором підтверджується актами приймання виконаних робіт. Вартість виконаних будівельних робіт та витрати підтверджені довідками про вартість виконаних будівельних робіт за травень 2020 року, які підписані та скріплені печатками уповноважених представників замовника та підрядника. Сторони склали акти приймання-передачі матеріалів. Проведення оплати виконаних робіт підтверджено платіжним дорученням № 628 від 21 травня 2020. Копії вказаних доказів долучені до матеріалів справи.

Крім того, ТОВ «УКРБУД-2012» уклало з ТОВ «ВЕСТ ТОРГ ГРУП» договір №03/03-1 від 3 березня 2017 року щодо виконання підрядних робіт на об`єктах замовника, вказаних у додатках до договору, а Підрядник зобов`язується виконати і здати Замовнику підрядні роботи на об`єктах Замовника. Додатками до договору підряду (№ 6 від 4 квітня 2017 року, додаток № 7 від 4 квітня 2017 року, № 8 від 4 травня 2017 року, № 9 від 4 травня 2017 року, № 10 від 2 червня 2017 року, № 11 від 4 липня 2017 року, № 12 від 5 липня 2017 року, № 13 від 18 липня 2017 року, № 14 від 1 серпня 2017 року, № 15 від 25 серпня 2017 року) сторони договору погодили об`єкти виконання робіт, строк виконання таких робіт та їх вартість. Виконання робіт за цим договором підтверджується актами приймання виконаних робіт на об`єктах Замовника. Вартість виконаних будівельних робіт та витрати підтверджені довідками про вартість виконаних будівельних робіт за травень 2020 року, які підписані та скріплені печатками уповноважених представників замовника та підрядника. Сторони склали перелік об`ємів виконаних робіт.

Також ТОВ «УКРБУД-2012» з ТОВ «АСТБУД» уклало договори від 17 червня 2019 року:

- №17/06-1 щодо виконання власними силами комплексу будівельно-монтажних робіт на об`єкті, розташованому за адресою: Львівська область, Мостиський район, село Гостинцеве, вул. Львівська, земельна ділянка кадастровий номер :13:019:0211,

- №17/06-2 щодо виконання комплексу будівельно-монтажних робіт на об`єкті, розташованому за адресою: Волинська область, місто Володимир-Волинський, вул. Ковельська,74, а Підрядник зобов`язується виконати і здати Підряднику роботи на об`єкті Замовника.

Відповідно до умов цих договорів ТОВ «АСТБУД» та ТОВ «УКРБУД-2012» оформлено акти приймання виконаних будівельних робіт. Сторони також підписали акти приймання-передачі, відповідно до яких ТОВ «УКРБУД-2012» передало ТОВ «АСТБУД» матеріально-технічні ресурси для виконання будівельно-монтажних робіт. Відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019, січень 2020, лютий 2020 (КБ-2в) підрядник виконав роботи з будівництва. Проведення оплати за виконані роботи підтверджується матеріалами справи.

За фактом отримання оплати ТОВ «АСТБУД» та ТОВ «ВЕСТ ТОРГ ГРУП» склали податкові накладні. Суми податку на додану вартість за цими податковими накладними, отриманими від ТОВ «АСТБУД» та ТОВ «ВЕСТ ТОРГ ГРУП» та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, ТОВ «УКРБУД-2012» включило до складу податкового кредиту.

Надавши оцінку наданим у ході судового розгляду доказам, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що Позивач з дотриманням вимог податкового законодавства відобразив наслідки операцій з ТОВ «АСТБУД» та ТОВ «ВЕСТ ТОРГ ГРУП» у податковому обліку.

Крім того, судом першої інстанції при вирішенні спору враховано висновок судово-економічної експертизи №55 від 13 жовтня 2021 року, складений експертом Бурдьо Іриною Михайлівною на підставі проведеного дослідження первинних документів, згідно з яким висновки акта поданими на дослідження документами не підтверджуються.

Натомість, суд апеляційної інстанції, вважаючи, що Позивач не підтвердив правомірність формування даних податкового обліку за результатами взаємовідносин з ТОВ «АСТБУД» та ТОВ «ВЕСТ ТОРГ ГРУП» вказав, що:

- висновок експерта було складено за наслідками експертного дослідження на замовлення позивача у справі на підставі самостійно наданих документів та в межах самостійно визначених питань, а жодного судового рішення про призначення судово-економічної експертизи у даній справі не ухвалювалось;

- висновок експерта, який в даному випадку містить зазначення саме про дослідження поданих підприємством документів експерту, а не тих, що надавались контролюючому органу, не є особливим доказом у даній справі і оцінюється за загальними правилами оцінки доказів у сукупності з встановленими обставинами справи та поряд з іншими доказами.

Так, правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об`єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки визначено Законом України «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року № 4038-XII (надалі за текстом - «Закон № 4038-XII»).

Статтею 7 Закону № 4038-XII визначено суб`єкти судово-експертної діяльності, зокрема судово-експертну діяльність у кримінальному провадженні здійснюють державні спеціалізовані установи, а в інших випадках - також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 7-1 Закону № 4038-XII підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону № 4038-XII особа або орган, які призначають або замовляють судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, або іншим фахівцям з відповідних галузей знань, якщо інше не встановлено законом.

За результатами аналізу наведених норм Верховний Суд у постанові від 21 травня 2020 року у справі №810/4566/17 сформував висновок, відповідно до якого, судова експертиза може проводитись як на підставі рішення суду, так і за ініціативою сторін процесу. При цьому, таку експертизу мають право проводити державні спеціалізовані установи, а також окремі судові експерти, що не є працівниками цих установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань.

Частиною шостою статті 104 КАС України визначено, що у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Відповідно до частини першої статті 108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, для цілей цього спору поданий Позивачем висновок експерта (в якому було зазначено, що його підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок), складений на його замовлення, повинен був оцінюватися за визначеними у частині першій статті 108 КАС України правилами.

Крім того, суд апеляційної інстанції, зазначив, що у матеріалах справи відсутні первинні документи, які передбачені умовами договорів підряду:

- додаток №1 до договорів: № 01/08-1 від 1 серпня 2019 року, №03/08-1 від 3 серпня 2019 року, який передбачений у пункті 1.4 договору та є невід`ємною його частиною;

- проекти виконання монтажних робіт, передбачені пунктами 3.1 у договорах - підряду: №01/08-1 від 1 серпня 2019 року, №03/08-1 від 3 серпня 2019 року .

- додаток, що стосується матеріалів замовника, до договорів № 03/03-1 від 3 березня 2017 року, №17/06-1 від 17 червня 2019 року, який передбачений у пункту 1.2 договору та є невід`ємною його частиною;

- додатки, що стосуються об`ємів та характеру робіт, до договорів, передбачені пунктом 1.4 у договорах підряду: № 03/03-1 від 3 березня 2017 року, №17/06-1 від 17 червня 2019.

Крім того, як вказав апеляційний суд, Позивачем на розгляд суду було долучено договори генерального підряду, укладені з ТОВ «Рітейл Деволепмент», як і передбачені договорами документи (журнали, додатки, проекти), що Позивачем контролюючому органу не надавались. До того ж, за висновками апеляційного суду, договорами, укладеними між ТОВ «АСТБУД» та ТОВ «УКРБУД-2012», встановлено обов`язковість складання первинних документів форми КБ-2в та КБ-3, які не надавались до суду.

Аргументуючи такими підставами законність та обґрунтованість спірних у справі індивідуальних актів, суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що ненаданням саме таких документів Відповідач у акті перевірки не обґрунтовував свою позицію щодо допущених порушень Позивачем.

Про наведене вище вказував представник Позивача у запереченнях на апеляційну скаргу, втім апеляційний суд, вирішуючи спір, повністю проігнорував зазначені твердження Позивача і фактично виходив лише із зазначених у апеляційній скарзі доводів без врахування пояснень.

Натомість судом першої інстанції з дотриманням процесуальних норм надано оцінку зазначеним у акті перевірки твердженням, за яких Відповідач вважав, що Позивач допустив порушення податкової дисципліни.

Судом першої інстанції встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що у акті перевірки зазначено: «у актах приймання виконаних будівельних робіт оформлених ТОВ "ВЕСТ ТОРГ ГРУП" для ТОВ «УКРБУД-2012» відсутня інформація щодо переліку виконаних робіт, використання матеріалів, затрат людино годин, машин та механізмів необхідних для виконання зазначених робіт, їх вартість, тощо. Крім цього, до перевірки не представлено актів форми №КБ-2в, №КБ-3 із зазначеною інформацією щодо переліку виконаних робіт, використання матеріалів, затрат людино годин, машин та механізмів необхідних для виконання зазначених робіт, їх вартість, тощо».

На такі доводи контролюючого органу, як встановлено судом першої інстанції, судовий експерт Бурдьо Ірина Михайлівна у висновку судово-економічної експертизи зазначає, що наказ Державного комітету статистики України та Державного комітету України з будівництва та архітектури, яким затверджувались форми первинної документації у будівництві, а також посилання на який міститься у акті перевірки, як одного з обґрунтувань «дефектності» досліджуваних документів, скасовано 4 грудня 2009 року. На час здійснення господарських операцій між ТОВ «АСТБУД», ТОВ «ВЕСТ ТОРГ ГРУП» та ТОВ «УКРБУД-2012» примірні форми акту КБ-2в та довідки КБ-3 наведено у ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», де зазначено про необхідність їх складання у випадку виконання робіт, що фінансуються за рахунок державного та місцевого бюджетів.

Як вказано судом першої інстанції, умовами договору, укладеного між ТОВ «ВЕСТ ТОРГ ГРУП» та ТОВ «УКРБУД-2012», не встановлено обов`язковості складання первинних документів форми КБ-2в та КБ-3 при взаєморозрахунках за виконані будівельні роботи між замовником та виконавцем робіт. Для документального підтвердження здійснення ТОВ «АСТБУД» та ТОВ «ВЕСТ ТОРГ ГРУП» (Підрядники) господарських операцій з виконання робіт для ТОВ «УКРБУД-2012» (Замовник) на об`єктах будівництва згідно з предметом укладених між ними договорів, на дослідження представлено довідки про вартість виконаних робіт та акти приймання-передачі робіт як форми КБ-2в, так і довільної форми із додатками, що містять кількісні показники обсягу робіт та використаних матеріалів, на загальну суму 49446344,79 грн.

Роблячи висновки щодо відсутності у контрагентів матеріально-технічних можливостей аби виконати для Позивача роботи, суд апеляційної інстанції фактично використав лише зазначені у акті перевірки та апеляційній скарзі дані, при цьому не перевіряв їх на відповідність наданих на підтвердження цих обставин доказів критеріями належності та допустимості доказів, при цьому не звертавав і на те, що такі дані Позивач спростовував, зокрема, з посиланням на передачу відповідних робіт замовникам. Формуючи ці висновки, апеляційний суд не звернув уваги, що вони сформовані лише на підставі аналізу інформаційних систем податкового органу.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2022 року у справі №160/3364/19, на яку з-поміж інших у апеляційній скарзі покликався Позивач, висновки про відсутність у контрагентів трудових та матеріальних ресурсів зроблено контролюючим органом на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації, однак така податкова інформація носить виключно інформативний характер.

Відповідно до висновків Верховного Суду у справі № 300/718/20 щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, узагальнена податкова інформація не є доказом нездійснення конкретних господарських операцій з надання послуг позивачу. Крім цього, така інформація сама по собі не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган. Висновки відповідача ґрунтуються на податковій інформації відносно контрагента позивача, а не на аналізі суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у періоді, який перевірявся, та не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних операцій за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводів.

Суд же першої інстанції з дотриманням вимог процесуального законодавства оцінив відповідні покликання Відповідача та вказав, що вони ґрунтуються виключно на даних інформаційних систем баз ДПС, у акті відсутнє покликання на проведення перевірок платників, проведення їх зустрічних звірок. ТОВ «УКРБУД-2012» як платник податків та юридична особа не може відповідати за ведення податкового обліку іншими платниками (контрагентами) - ТОВ «АСТБУД», ТОВ «ВЕСТ ТОРГ ГРУП», а відповідальність за порушення тих чи інших норм є індивідуальною та не передбачає колективної відповідальності. За наведених обставин, доводи податкового органу, як правильно вказав суд першої інстанції, у цій частині не підтверджені належними та достатніми доказами, а відсутність реального характеру досліджуваних господарських операцій ґрунтується на припущеннях контролюючого органу. При цьому відповідачем не доведено, що позивач у досліджуваних господарських взаємовідносинах діяв недобросовісно.

До того ж, як свідчить зміст рішень судів попередніх інстанцій та надані у ході судового розгляду пояснення сторін, Відповідачем вже перевірялись в податковому аспекті взаємовідносини між Позивачем та ТОВ «АСТБУД» і за результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення, яке скасовано судовим рішення у справі №380/7273/20, яке набрало законної сили.

Відтак, узагальнюючи наведене вище необхідно погодитися із висновками суду першої інстанції про те, що наявними у справі доказами підтверджується, що Позивач формував дані свого податкового обліку за результатами операцій з ТОВ «АСТБУД», ТОВ «ВЕСТ ТОРГ ГРУП» на документально підтверджених відомостях, надані до матеріалів справи та до перевірки докази повністю підтверджують фактичне здійснення операції наведеними вище суб`єктами господарювання.

Суд же апеляційної інстанції, формуючи свої висновки щодо відповідності оскаржуваних індивідуальних актів вимогам частини другої статті 2 КАС України, норми права застосував формально, безвідносно до обставин цієї справи, при цьому належним чином (відповідно до визначених у оскаржуваних індивідуальних актах підстав) не обґрунтував у чому полягає недостатність і неналежність наданих Позивачем документів для цілей підтвердження фактичного здійснення операцій.

Зважаючи на наведену вище практику Верховного Суду щодо застосування норм ПК України, встановлені судом першої інстанції обставини в комплексному аналізі наявних у матеріалах справи доказів, що надавались для доведення фактичного здійснення операцій, підтверджуються зроблені судом першої інстанції висновки про правомірність формування позивачем даних податкового обліку.

Натомість, всупереч частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами правомірності спірних у справі індивідуальних актів.

За таких обставин, Верховний Суд погоджується з висновками суду першої інстанції, який надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, вказав про обґрунтованість позовних вимог. Рішення суду першої інстанції відповідає закону і скасовано судом апеляційної інстанції помилково.

4.2. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною першою статті 352 Кодексу адміністративного судочинства суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Переглянувши судові рішення, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що при ухваленні постанови суд апеляційної інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушив норми процесуального права, які є підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду апеляційної інстанції - скасувати із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 3, 195, 344, 352, 355,359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБУД-2012" задовольнити.

Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 3 листопада 2022 року скасувати.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2022 року у справі №380/14196/21 залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Н.Є. Блажівська

Судді О.В. Білоус

І.Л. Желтобрюх