Справа № 560/2168/23
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2168/23
РІШЕННЯ
іменем України
16 березня 2023 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 звернулася в суд з позовом, в якому просить:

1. Визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішення у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ ) щодо винесення постанови від 26 січня 2023 року у виконавчому провадженні № 70862989 про стягнення виконавчого збору у розмірі 26 800,00 грн.;

2. Визнати протиправною та скасувати постанову від 26 січня 2023 року у виконавчому провадженні №70862989 про стягнення виконавчого збору у розмірі 26 800,00 грн., виданою відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішення у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Позовні вимоги мотивовані тим, що для стягнення виконавчого збору необхідна наявність двох умов, а саме: вчинення державним виконавцем дій, направлених на примусове виконання рішення, та фактичне стягнення заборгованості. За своїм змістом виконавчий збір є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення.

Крім того, виконавець, виходячи за межі своїх повноважень, вдався до перевірки фінансової діяльності частини, в тому числі здійснення фінансових операцій в частині нарахування індексації ГЗ уповноваженими на те особами частини, що не входить до компетенції відповідача.

Ухвалою суду від 07.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання.

Відповідачем подано відзив на позов, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що частиною четвертою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснення дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження.

Представники сторін у судове засідання не прибули. Представник позивача надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відрядженням представника, необхідністю більш детального ознайомлення з матеріалами справи.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.4 ст.287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи скорочені строки розгляду адміністративних справ цієї категорії, достатність доказів у справі та встановлений КАС України припис щодо відсутності перешкод для розгляду справ у разі неявки учасника справи в судове засідання, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Учасники справи повідомлені належним чином, а наведені представником позивача обставини не є поважною причиною неявки, оскільки не виключають можливості прибути у судове засідання іншого представника, або приймати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.05.2022 у справі №560/2618/22 (яке набрало законної сили 27.10.2022) зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 24.02.2018 із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяць останнього збільшення тарифної ставки (посадового окладу) січень 2008 року.

Згідно платіжного доручення №1078 від 18.11.2022, військова частина перерахувала ОСОБА_1 2323,75 грн. (призначення - грошове забезпечення за листопад 2022 року, рішення суду №560/2618/22 від 05.05.2022).

Хмельницький окружний адміністративний суд 16.12.2022 видав виконавчий лист у справі №560/2618/22.

26.01.2023 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято:

- постанову про відкриття виконавчого провадження №70862989 з виконання виконавчого листа №560/2618/22 (в якій, зокрема, постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 26800 грн.);

- постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 26000 грн. (у ВП №70862989).

Позивач направив відповідачу лист від 08.02.2023, в якому зазначив, що рішення виконано добровільно, та долучено платіжне доручення №1078 від 18.11.2022.

08.02.2023 старшим державним виконавцем винесено вимогу про надання до відділу розрахунку індексації грошового забезпечення з відображенням базового місяця.

Позивач листом від 13.02.2023 повідомив про порядок нарахування коштів та навів розрахунок, згідно якого за січень 2016 року індексація обрахована, виходячи з базового місяця - січень 2008 року, за лютий 2016-лютий 2018 року - січень 2016 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій є Закон України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

У частині першій статті 27 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до частин 2 та 3 цієї ж статті, виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно з частиною 4 статті 27 Закону №1404-VІІІ державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Поряд з цим, положеннями частини 5 ст.27 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.17 ч.1 ст.39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України" та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (ч. 9 ст. 27 Закону № 1404-VІІІ).

Таким чином, стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження останній повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

При цьому, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. Тобто фактичне виконання судового рішення, крім випадку такого виконання до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень, не є обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору.

Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження. Крім того, на момент відкриття виконавчого провадження виконавець не володіє будь-якою інформацією від боржника щодо виконання судового рішення, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом №1404-VІІІ не передбачено.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26 червня 2020 року у справі №360/3324/19.

Доводи позивача, що виконавчий збір стягується виключно за примусове виконання рішення, є помилковими, оскільки ст. 27 Закону № 1404-VIII прямо передбачений обов`язок державного виконавця одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження винести постанову про стягнення виконавчого збору.

При цьому, предметом даного спору є лише встановлення того, чи діяв відповідач при прийнятті постанови про стягнення виконавчого збору на підставі та у межах чинного законодавства. Підставою для скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору є виключно недотримання виконавцем вимог закону під час прийняття такої. В межах розгляду цієї справи судом не встановлюється та не досліджується наявність чи відсутність добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження. Вказані обставини можуть бути предметом доказування, зокрема, у випадку спору щодо того, чи виконано рішення до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у разі закінчення виконавчого провадження згідно п.9 ч.1 ст.39 Закону.

Отже, з огляду на встановлені в цій справі обставини і правове регулювання спірних відносин, з яких виник спір, на дату відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа у державного виконавця не було законних підстав для того, щоб не вирішувати питання про стягнення виконавчого збору за виконавчим документом та не приймати постанови про стягнення виконавчого збору.

Тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки позов не підлягає задоволенню, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
у задоволенні позову військової частини НОМЕР_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 16 березня 2023 року

Позивач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 )
Відповідач:Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (вул. Тернопільська, 13/2,Хмельницький,Хмельницька область,29018 , ідентифікаційний номер - 43315602)
Головуючий суддя Д.А. Божук