Справа № 520/7531/22
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 березня 2023 року Справа№ 520/7531/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під., 7 пов., м. Харків, 61022, ) визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд :

-визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № 335343 від 19.08.2022 щодо Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова про застосування адміністративно - господарського штрафу прийнята відповідачем без урахування усіх обставин, оскільки на переконання позивача, транспортний засіб був забезпечений усіма необхідними документами, відтак така постанова підлягає скасуванню у судовому порядку.

Ухвалою суду від 20.09.2022 відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, згідно змісту якого зазначив, що Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 196-р від 03.03.2020 «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті» погоджено пропозицією Міністерства інфраструктури і Державної служби з безпеки на транспорті щодо утворення територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті як структурних підрозділів апарату Служби, реорганізувавши шляхом злиття відповідні територіальні органи зазначеної Служби за переліком згідно з додатком, зокрема створено Слобожанське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки шляхом злиття Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області, Управління Укртрансбезпеки у Сумській області. Розпорядженням КМУ №1378-р від 16.12.2015 «Питання Державної служби з безпеки на транспорті» здійснення функцій і повноважень, покладених на Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекцію), припинено та забезпечено можливість їх виконання У кртрансбезпекою. З огляду на викладене, Укртрансбезпека та її територіальні органи під час здійснення своїх повноважень діють як суб`єкти владних повноважень, яким надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов`язкових до виконання. На момент проведення перевірки у водія був відсутній протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, який відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п.3.3. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 р. №385 повинен знаходитись у водія і надаватись для перевірки інспектуючим особам. Відповідачем належним чином повідомлено позивача про розгляд справи про виявлене управлінням правопорушення та відповідно п. 27 Порядку, яким передбачено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі, Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області правомірно розглянуто справу та прийнято рішення без участі представника позивача. У зв`язку з вищезазначеним, за результатами розгляду справи винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №335343 за порушення пункту 22.5 ПДР затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року та відповідно до абз. 17 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 51000 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали по суті справи доводи та докази на їх обґрунтування, встановив такі обставини.

Керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком №1567, на підставі Графіку проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області, на території Сумської області у період з 21.02.2022 по 27.02.2022 року та направлення на рейдову перевірку від 21.02.2022 №015904 співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області (далі - Відділ) 21.02.2022 проводилась рейдова перевірка на 292 км. + 490м. а/д Н-07 «Київ - Суми - Юнаківка».

Відповідно до п. З, 4 Порядку № 422, був зупинений транспортний засіб марки DAF, модель ХF 105.460, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е) з напівпричепом марки ТUR, модель 30-3, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Водій вищевказаного транспортного засобу для проведення перевірки надав:

-посвідчення водія;

-свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів (тягача та напівпричепа);

-поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №204125641 від 29.05.2021.

Відповідно до наданих документів було встановлено, що автомобільним перевізником є ФОП ОСОБА_1 , який здійснював перевезення вантажу (оприскувач самохідний).

За результатами габаритно-вагового контролю, від 21.02.2022 транспортного засобу марки DAF, модель ХF 105.460, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е) з напівпричепом марки ТUR, модель 30-3, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , було встановлено, що:

-фактична довжина транспортного засобу разом з напівпричепом- платформою та вантажем становила 22,54 м. при нормативно допустимій 22 м.;

-ширина транспортного засобу разом з вантажем становить 3,5 м. при нормативно допустимій 2,6 м;

-висота транспортного засобу разом з вантажем становить 4,1 м. т при нормативно допустимій 4м.

На підставі п. 6 Порядку № 422, у зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних габаритних параметрів нормам та правилам, контролюючими особами Відділу, було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних параметрів від 21.02.2022 №0002343 та довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0020804 від 21.02.2022.

Згідно з відомостями інформаційного ресурсу АТ «Укрпошта» 19.08.2022 на адресу місця проживання ФОП ОСОБА_1 надійшов рекомендований лист Укрпоштою (трек-номер: 800) з Повідомленням про необхідність прибуття 19.08.2022 з 09.00 до 12.00 до Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, про що складено акт № 314399 від 21.02.2022.

19.08.2022 року начальником Відділу державного нагляду було розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт щодо ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та складено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 335343.

Не погоджуючись із правомірністю вказаної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи суд встановив, що підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу спірною постановою слугував висновок інспекторів щодо надання послуг з перевезення вантажу з перевищенням встановлених габаритно-вагових норм без відповідного дозволу.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (надалі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до п. З, 4 Порядку № 1567, органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку № 1567 вказано виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється наявність визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм вимог Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Відповідно до п. 16 Порядку №1567, під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

Відповідно до п. 3 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Підпунктом 4 пункту 2 Порядку №879 наведене визначення поняття «габаритно-ваговий контроль» - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Підпунктом 3 пункту 2 Порядку №879 також наведене визначення поняття «великовагові та великогабаритні транспортні засоби» - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Судом встановлено, що на підставі Графіку проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області, на території Сумської області у період з 21.02.2022 по 27.02.2022 року та направлення на рейдову перевірку від 21.02.2022 №015904 співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області (далі - Відділ) 21.02.2022 проводилась рейдова перевірка на 292 км. + 490м. а/д Н-07 «Київ - Суми - Юнаківка».

Відповідно до п. З, 4 Порядку № 422, був зупинений транспортний засіб марки DAF, модель ХF 105.460, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е) з напівпричепом марки ТUR, модель 30-3, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Водій вищевказаного транспортного засобу для проведення перевірки надав:

-посвідчення водія;

-свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів (тягача та напівпричепа);

-поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №204125641 від 29.05.2021.

Відповідно до наданих документів було встановлено, що автомобільним перевізником є ФОП ОСОБА_1 , який здійснював перевезення вантажу (оприскувач самохідний).

Згідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями, та залізничними переїздами, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30).

В силу пункту 4 Правил №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

За результатами габаритно-вагового контролю, від 21.02.2022 транспортного засобу марки DAF, модель ХF 105.460, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е) з напівпричепом марки ТUR, модель 30-3, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , було встановлено, що:

-фактична довжина транспортного засобу разом з напівпричепом- платформою та вантажем становила 22,54 м. при нормативно допустимій 22 м.;

-ширина транспортного засобу разом з вантажем становить 3,5 м. при нормативно допустимій 2,6 м;

-висота транспортного засобу разом з вантажем становить 4,1 м. т при нормативно допустимій 4м.

Про вказані вище дані результатів габаритно-вагового контролю свідчить акт про перевищення транспортним засобом нормативних параметрів від 21.02.2022 №0002343 та довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0020804 від 21.02.2022.

Спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10.12.2013р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.02.2014р. за №215/24992, затверджено Порядок взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування (далі - Порядок № 1007/1207).

На підставі п. 6 Порядку № 422, у зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних габаритних параметрів нормам та правилам, контролюючими особами Відділу, було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних параметрів від 21.02.2022 №0002343 та довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0020804 від 21.02.2022.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями, та залізничними переїздами, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30).

Пунктом 4 Правил № 30 визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Стаття 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», зазначає про те, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Водій з актом №314399 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 21.02.2022. був ознайомлений, проти виявленого порушення не заперечував, в пояснення про причини порушення зазначив «Согласен» та підписав акт.

Отже позивач здійснював перевезення неподільного вантажу з перевищенням габаритних обмежень, для перевезення якого у відповідності до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» повинен бути наявний відповідний дозвіл.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що за відсутності документів, зокрема, в даному випадку дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Непред`явлення вказаних документів під час проведення перевірки свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком для застосування санкцій, визначених статтею 60 Закону № 2344-ІІІ.

Судом встановлено, що такий дозвіл у позивача відсутній, а отже відповідач мав достатні підстави для накладення штрафу відповідно до статті 60 Закону № 2344-ІІІ.

При цьому, слід зазначити, що Законом № 2344-ІІІ передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарського штрафу саме до автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Також, спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10.12.2013, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за №215/24992, затверджено Порядок взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування (далі - Порядок №1007/1207).

Щодо тверджень позивача про те, що представниками Укртрансбезпеки не дотримано вимоги Порядку № 879 в частині заборони подальшого руху транспортного засобу після виявлення факту перевищення габаритного чи вагового нормативного параметру, то суд акцентує увагу на такому.

За приписами п. 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Відповідно до п. 22 Порядку № 897 у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних пунктах габаритно-вагового контролю порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд принагідно зазначає, що бездіяльність відповідача, у формі не зупинки транспортного засобу у разі виявлення порушення габаритного/вагового параметру, не оскаржується позивачем та не впливає на правомірність оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

Крім того, відповідно до зазначеного Порядку № 879, права вжиття заходів із затримання транспортного засобу покладене на відповідні підрозділи Національної поліції України, а не органи Укртрансбезпеки.

Аналогічний висновок викладено і Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 09.08.2019 у справі № 819/586/16.

Щодо обладнання габаритно-вагового комплексу, суд зазначає, що відповідно до п.п. 12-13 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

В пункті габаритно-вагового контролю в Сумській області на 292 км. + 490м. а/д Н-07 «Київ - Суми - Юнаківка» використовувались Рейка нівелірна телескопічна GR500 Рrofessionale Bosch заводський номер №70726(18) свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №198/11.2-08.2 від 27.05.2021 та Стрічка землемірна СЗ-30 виробник S-Line заводський номер Р/040 свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №196/1 1.2-08.2 від 27.05.2021.

Отже твердження позивача, що в матеріалах перевірки не зазначено прилад, яким здійснювалось вимірювання, суд вважає необґрунтованим.

Щодо тверджень позивача про відсутність затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології методики виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів, якою мали керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю, суд зазначає таке.

Так, ст.. 4 і 29 Закону України Про дорожній рух, ст. 33 Закону України Про автомобільні дороги визначено, що порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком № 879, яким керувався відповідач.

При цьому, з 08.09.2017 п. 19 Порядку № 879, який передбачав, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку, було виключено згідно Постанови Кабінету Міністрів України Про внесення змін до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні від 30.08.2017 № 671.

Вказане свідчить про відсутність у відповідача обов`язку під час здійснення габаритно-вагового контролю керуватися методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 02.08.2018 у справі № 820/1420/17 та від 09.08.2019 у справі №817/1051/16.

Стосовно перебування транспортний засіб в оренді, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 4 ст. 203 ЦК України, якою встановлено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Статтею 799 ЦК України встановлено, що договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Судом встановлено, що під час перевірки водій не надавав інспектуючим особам та під час розгляду справи не надавав до Відділу державного Нагляду контролю у Харківській області договору оренди транспортного засобу.

Позивачем до позовної заяви надано Договір оренди транспортного засобу від 21.05.2022.

Відповідно до п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представник зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Відповідно до п. 6.3. Інструкції про порядок здійснення підрозділами Деравтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.08.2010 № 379, якщо власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортним засобом іншій фізичній або юридичній особі (особам), то їм за письмовою заявою (додаток 1 і 2), поданою ними особисто або уповноваженим представником (за винятком випадків, коли в Центрі наявна інформація про анулювання таких повноважень), працівниками Центру оформлюється і видається тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства, власник транспортного засобу, в разі передачі транспортного засобу в тимчасове користування, а також особа, що експлуатує такі засоби на законних підставах, зобов`язані здійснити перереєстрацію такого транспортного засобу, а водій, здійснюючи перевезення пасажирів зобов`язаний надавати для перевірки не лише свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, але й документи, на підставі яких на законних підстава використовується транспортний засіб, а саме: тимчасовий реєстраційний талон, чого не було здійснено позивачем та тимчасовий реєстраційний талон не надавався водієм під час проведення перевірки та під час розгляду справи.

Щодо тверджень позивача про недотримання відповідачем повідомлення про розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, суд вказує таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.08.2022 (поштове повідомлення № 800) відповідачем було направлено повідомлення шодо розгляду справи про порушення на 19.08.2022.

Крім того, відповідачем надано докази того, що поштове відправлення вже 17.08.2022 перебувало у точці видачі/доставки.

Отже, доводи позивача про незаконність постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №335343 не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що спірна постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №335343 прийнята у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, обґрунтовано та своєчасно.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого позову, у зв`язку з чим відмовляє у його задоволенні в повному обсязі.

За таких обставин підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під., 7 пов., м. Харків, 61022, ) визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 17 березня 2023 року.

Суддя Кухар М.Д.