Справа № 520/28674/21
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 р. Справа № 520/28674/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.06.2022, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., м. Харків, по справі № 520/28674/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області в особі начальника генерала поліції третього рангу Дмитрієва Анатолія Анатолійовича

про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив: зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області прийняти рішення про призначення та виплату йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, у розмірі , передбаченому підпунктом " б" пункту 3 частини першої статті 99 Закону України "Про Національну поліцію".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.06.2022 частково задоволено позов.

Вийшов за межі позовних вимог.

Визнано протиправним та скасувати висновок Головного управління поліції в Харківській області від 19.10.2021 р., яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, що настала в період проходження служби в органах Національної поліції.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок травми, пов`язаної з проходженням служби, у розмірі , передбаченому підпунктом " б" пункту 4 частини першої статті 99 Закону України "Про Національну поліцію".

В іншій частині вимог позов залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, у розмірі , передбаченому підпунктом "б" пункту 3 частини першої статті 99 Закону України "Про Національну поліцію".

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що інвалідність в нього настала в результаті виконання ним своїх службових обов`язків в період проходження служби в органах Національної поліції. Таким чином, він має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язкку з встановленням ІІ групи інвалідності, причина якої є травми, які пов`язані з виконанням службових обов`язків.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач з 07.09.1993 по 06.11.2015 проходив службу в міліції та в органах Національної поліції з 07.11.2015 по 05.06.2020.

Як зазначено в актах Н-1 від 27.04.2015 та Н-5 від 25.04 2015, згідно розпорядження заступника начальника УМВС України в Харківській області полковника міліції ОСОБА_2 здійснений виїзд групою працівників у складі: майора міліції ОСОБА_3 та старшини міліції ОСОБА_4 на службовому автомобілі Газель до Київської бази МТЗ МВС України в м. Київ по вул. Молодогвардійська, 28. 20.07.2000 приблизно о 17 год. 00 хв. під час погрузки ящиків з фурнітурою та речовим майном капітан міліції ОСОБА_1 потрапив правою ногою в вибоїни в асфальтобетонному покритті та втративши рівновагу, вдарився головою об двері автомобіля ГАЗЕЛЬ (а.с. 36, 37).

Після повернення з відрядження, а саме 25.07.2000 капітан міліції ОСОБА_1 звернувся до поліклініки УМВС України в Харківській області за медичною допомогою, де йому поставлений діагноз ЗЧМТ, струс головного мозку. На підставі матеріалів розслідування нещасного випадку, комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок з позивачем стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Згідно свідоцтва про хворобу № 98 від 18.05.2020 року позивача визнано непридатним до служби в поліції та вказано, що захворювання, у т.ч. травма (наслідки черепно-мозкової травми (2000 р.), пов`язане з виконанням службових обов`язків. Зазначений факт підтверджено протоколом засідання медичної (військово - лікарської) комісії ДУ Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області № 11 від 22.05.2020 та постановою військово-лікарської комісії ДУ Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області (а.с. 39-42).

Наказом Національної поліції №137 о/с від 29.05.2020 позивач звільнений зі служби в поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію, (через хворобу) з 05.06.2020.

З 29.09.2020 року позивачу встановлена ІІ група інвалідності, яка пов`язана з виконанням службових обов`язків, ступінь втрати професійної працездатності 65 %, що підтверджується довідками МСЕК серії 12 ААБ №293396 від 26.10.2020 та серії 12 ААА № 013850 від 26.10.2020 (а.с. 34, 35).

28.10.2020 року позивач звернувся з заявою до начальника ГУ НП в Харківській області про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції відповідно до статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" (а.с. 33).

Головне управління Національної поліції в Харківській області листом вих.№4674/119/04/29-2020 від 24.12.2020 повідомило, 22.12.2020 затверджено висновок про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.

Листом від 14.12.2020 № 42576/21-2020 завідувачем сектору Державного нагляду за охороною праці надано відповідь про результати опрацювання матеріалів розслідування нещасного випадку, якою повідомлено, що розслідування нещасного випадку організовано і проведено з порушенням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346. Також в листі зазначено, що акти форми Н-5* від 25.04.2015 та Н-1* № 14/15 від 27.04.2015, складені за результатами розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем, підлягають скасуванню і необхідно провести повторне розслідування цього нещасного випадку.

Позивач оскаржив висновок про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги від 22.10.2020 року та постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2021 у справі 520/3440/21 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.04.2021 по справі №520/3440/21 скасовано та прийнято нове судове рішення, яким визнано протиправним та скасовано висновок Головного управління поліції в Харківській області від 22.12.2020, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, що настала в період проходження служби в органах Національної поліції. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області повторно розглянути матеріали за заявою ОСОБА_1 від 28.10.2020 про виплату одноразової грошової допомоги та прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 163/28293.

На виконання рішення суду відповідачем проведено повторний розгляд документів та складено висновок від 19.10.2021, яким відмовлено у призначені означеної допомоги, внаслідок відсутності у статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» підстав для виплати одноразової грошової допомоги, у разі встановлення інвалідності від травми, одержаної при виконанні службових обов`язків, які не пов`язані із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції .

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо відмови в призначені одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що нещасний випадок, який стався із позивачем та призвів до втрати працездатності останнього не пов`язаний із безпосереднім виконанням позивачем основних завдань та повноважень поліції, визначених статтями 2 і 23 Закону №580-VIII. А відтак, отримана позивачем травма виникла внаслідок нещасного випадку, який не пов`язаний із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, що є основою кваліфікації для визначення розміру одноразової грошової допомоги згідно підпункту 3 пункту 1 статті 97 Закону №580-VIII.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (ч. 1 ст. 59 Закону № 580-VIII).

Конституційним Судом України у рішенні від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004 (справа про соціальний захист військовослужбовців та працівників правоохоронних органів) було констатовано, що визначений законами України відповідно до положень статті 17 Конституції України комплекс організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення соціального захисту військовослужбовців та працівників правоохоронних органів, зумовлений не їх непрацездатністю або відсутністю достатніх засобів для існування (стаття 46 Конституції України), а особливістю професійних обов`язків, пов`язаних з ризиком для життя та здоров`я, певним обмеженням конституційних прав і свобод, у тому числі і права заробляти матеріальні блага для забезпечення собі і своїй сім`ї рівня життя, вищого за прожитковий мінімум. Тобто соціальні гарантії військовослужбовців та працівників правоохоронних органів випливають з характеру покладених на них службових обов`язків у зв`язку з виконанням ними державних функцій.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Згідно з ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі, зокрема:

- визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті (п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону №580-VIII);

- визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті (пункт 4 ч. 1 ст. 97 Закону №580-VIII).

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч. 2 ст. 97 Закону № 580-VIII).

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 99 Закону № 580-VIII передбачено, що розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності:

а) I групи - 400 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

б) II групи - 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

в) III групи - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

Водночас, розміри одноразової грошової допомоги, що підлягає виплаті у разі визначення інвалідності поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, та прийняття рішення про виплату, передбачено у п. 4 ч. 1 ст. 99 Закону № 580-VIII, а саме інвалідності :

а) I групи - 120 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

б) II групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

в) III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права (ч. 6 ст. 100 Закону № 580-VIII).

Порядок та умови, що визначають механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських центрального органу управління поліції, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції), поліцейських у тому числі курсантів, слухачів закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - заклади освіти), поліцейських, які були відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції, але зі звільненням із займаної посади (далі - органи державної влади), передбачені Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 (далі - Порядок № 4).

Положеннями пункту 4 розділу І Порядку № 4 визначено випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського.

Так, відповідно до підп. 2 п. 4 розділу І Порядку № 4 під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

В той же час, згідно з пп. 4 п. 4 розділу 1 Порядку № 4 одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності поліцейського пов`язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

Порівняльний аналіз вищенаведених норм Закону № 580-VIII та Порядку № 4 дозволяє колегії суддів дійти висновку, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського призначається особам, які мають на це право в залежності від обставин, за яких було втрачено працездатність чи встановлено інвалідність, а розмір вказаної соціальної виплати в залежності від причин, зазначених у пункті 4, врегульовано різними пунктами ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VIII.

Колегією суддів встановлено, що позивач вважає, що у спірних правовідносинах наявні обставини, за яких одноразова грошова допомога має бути призначена та виплачена ОСОБА_1 саме на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VIII.

Суд зазначає, що положення п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VIII застосовується виключно за одночасного поєднання таких умов, як причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення.

Так, інвалідність повинна наступити внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції.

Причиною звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена пораненням (контузії, травми або каліцтва), отриманим під час виконання нею службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, яка викладена у постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 823/1225/18, від 20 лютого 2019 року у справі № 812/484/18.

Виходячи зі змісту пп. 2 п. 1 розділу ІІ Порядку № 4, днем виникнення права на отримання ОГД є: у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати, з якої встановлено інвалідність, - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п. 3 розділу І Порядку № 4, поліцейський вважається таким, що виконує службові обов`язки, якщо він забезпечує виконання основних завдань та повноважень поліції, визначених Законом України "Про Національну поліцію", у тому числі під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або виконував основні завдання та повноваження міліції, що були визначені Законом України "Про міліцію".

Основні завдання та повноваження міліції визначено статями 2 та 10 Закону України "Про міліцію" у редакції, чинній на момент отримання позивачем травми, тобто станом на 2002 рік.

Так, відповідно до ст. 2 Закону України «Про міліцію» основними завданнями міліції є: забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та їх припинення; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, які їх вчинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; захист власності від злочинних посягань; виконання кримінальних покарань і адміністративних стягнень; участь у поданні соціальної та правової допомоги громадянам, сприяння у межах своєї компетенції державним органам, підприємствам, установам і організаціям у виконанні покладених на них законом обов`язків.

При цьому, перелік обов`язків, які міліція відповідно до своїх завдань зобов`язана виконувати, встановлено ст. 10 Закону України «Про міліцію».

Вказані положення узгоджуються також і з приписами статей 2 та 23 Закону України "Про Національну поліцію", якими визначено основні завдання та повноваження Національної поліції.

Отже, зі змісту вищенаведених правових положень вбачається, що єдиною підставою для виплати особі одноразової грошової допомоги на підставі п. 3 ч. 1 Закону № 580-VIII є встановлення факту отримання особою травми, що призвела до інвалідності саме під час виконання нею службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, конкретний та вичерпний перелік яких, встановлений ст. 23 Закону № 580-VIII та ст. 10 Закону України "Про міліцію".

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримав травму, через яку в подальшому йому було встановлено інвалідність, саме під час погрузки ящиків з фурнітурою та речовим майном, під час чого позивач травмувався.

Отже, позивач за фактом погрузки ящиків з фурнітурою та речовим майном, під час якої він травмувався, не має права на призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VIII.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.06.2022 року по справі № 520/28674/21 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.06.2022 по справі № 520/28674/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва