Справа № 760/10664/22
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/62/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Фареник А.О.,розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправною, скасування постанови про порушення митних правил та закриття провадження у справі, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом і просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0101/10000/22 від 10 березня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 469 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000, 00 гр., а провадження в справі закрити.

Посилається в позові на те, що постановою Київської митниці в справі про порушення митних правил № 0101/10000/22 від 10 березня 2022 року його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000,00 гр.

Зазначає, що відповідачем розпочато справу про порушення митних правил № 0101/10000/22 за ч. 4 ст. 469 МК України за фактом передачі транспортного засобу «RENAULT ESPACE», VIN-код НОМЕР_1 в користування особі, яка безпосередньо не вввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим «транзиту».

Зазначає, що станом на дату ввезення транспортного засобу на територію України, а саме 27 квітня 2018 року, в ст. 469 МК України була відсутня заборона щодо передачі транспортного засобу у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим «транзит», і не передбачала відповідальності.

Оскільки ч. 4 ст. 469 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року особа не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, оскільки згідно зі ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Він не отримував запрошення в Київську митницю Держмитслужби для надання інформації стосовно транспортного засобу, а також не одержував протокол про порушення митних правил за ч. 4 ст. 469 МК України, тому не міг скористатися правовою допомогою, оскільки не передбачав, що його притягнуть до відповідальності, та не знав про складену постанову.

В порушення вимог ст. 526 МК України справа була розглянута 10 березня 2022 року в його відсутності, у зв`язку з чим були обмежені його права на захист та він був позбавлений можливості скористатися своїм правом надання доказів в підтвердження обставин даної справи.

Постанову №0101/10000/22 від 10 березня 2022 року він отримав 04 серпня 2022 року, а тому просить вважати підстави пропуску строку звернення із позовною заявою до суду поважними та поновити строк на звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 15 серпня 2022 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 22 серпня 2022 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ст.ст. 162 КАС України відповідачу був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву.

19 жовтня 2022 року представник відповідача подав до суду відзив, у якому проти позову заперечує.

Посилається на те, що 05 листопада 2021 року до відділу митного оформлення №1 митного поста «Південний» Київської митниці ОСОБА_2 подано митну декларацію типу «ІМ40АА» № UA100230/2021/334758 з метою митного оформлення транспортного засобу марки RENAULT модель ESPACE VIN № НОМЕР_1 , на підставі Закону України від 15 квітня 2021 року № 1403-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України».

Відповідно до інформації що міститься в електронній базі даних АСМО «Інспектор», транспортний засіб марки RENAULT модель ESPACE VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , був ввезений на митну територію України 27 квітня 2018 року ОСОБА_1 в режимі «транзит» через пункт пропуску "Славутич - Комарин" Чернігівської митниці терміном до 10 діб та повинен бути доставленим у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 МК України.

Відповідно до інформації, що міститься в електронній базі даних АСМО «Інспектор» у розділі «журнал пункту пропуску», факт вивезення транспортного засобу марки RENAULT модель ESPACE VIN № НОМЕР_1 , відсутній.

Перевіркою інформації з використанням бази даних АСМО «Інспектор» встановлено, що транспортний засіб з митної території України у строк, встановлений ч. 1 ст. 95 МК України, не вивозився та у інший митний режим не поміщувався.

Таким чином, ОСОБА_1 передав без дозволу митного органу транспортний засіб, поміщений у митний режим «транзит», у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим «транзит»,що є порушенням митних правил, передбачених ч. 4 ст. 469 МК України.

Зазначив, що примірник протоколу про порушення митних правил № 0101/10000/22, де зазначено час та дата розгляду справи, було своєчасно направлено позивачу, про що свідчить супровідний лист та реєстр відправлення рекомендованих листів.

Вважає, що постанова Київської митниці від 10 березня 2022 року у справі про порушення митних правил № 0101/10000/22 є законною, обґрунтованою, прийнятою з урахуванням всіх фактичних обставин справи та відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні.

Просить відмовити в здоволенні позову.

26 жовтня 2022 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив, у якій зазначено, що доказів вручення йому запрошення на розгляд справи відповідачем не надано.

Зазначає, що транспортний засіб був розмитнений ОСОБА_2 , проте договір купівлі-продажу транспортного засобу було укладено без його участі.

Крім того, митне оформлення вказаного транспортного засобу було здійснено відповідно до положень ЗУ «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», яким не передбачено, що таке митне оформлення має бути здійснено виключно особами, які ввезли транспортні засоби на митну територію України.

Звертає увагу на те, що відповідачем взагалі не встановлено, коли, якій саме особі та за яких обставин відбулася передача транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, просить задовольнити позов.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частина 4 ст. 469 МК України передбачає відповідальність за передачу транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні.

За змістом ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

При цьому тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно тими громадянами, які ввезли їх в Україну, для їх особистих потреб, не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані, а також відчужені чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Частиною 5 даної статті на особу, яка тимчасово ввезла транспортний засіб особистого користування, покладено обов`язок вивезти за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, цей транспортний засіб, або помістити у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи оформити для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Таким чином, на особу покладається обов`язок вчинити низку дій з метою дотримання вимог законодавства України.

Відповідно до п.п.23,29 ст.4 МК України сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і митними органами з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, є митними формальностями.

Виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення визначається як митне оформлення.

Згідно з ч.1 ст.246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Частиною 4 ст.255 МК України визначено, що митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму.

Таким чином, невиконання особою дій, визначених законодавством України, унеможливлює надання митним органом дозволу на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення. Митне оформлення в такому випадку не може вважатись закінченим.

Тобто, у разі встановлення фактів відчуження чи передачі у володіння, користування або розпорядження іншим особам транспортних засобів особистого користування, ввезених особами-нерезидентами, є підстави для розгляду питання щодо наявності ознак правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України.

Судом встановлено, що 10 березня 2022 року заступником начальника Київської митниці було складено постанову в справі про порушення митних правил № 0101/10000/22 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 4 ст. 469 МК України, та накладено стягнення в вигляді штрафу в розмірі 34 000, 00 гр.

Зі змісту постанови вбачається, що 05 листопада 2021 року до відділу митного оформлення №1 митного поста «Південний» Київської митниці ОСОБА_2 подано митну декларацію типу «ІМ40АА» № UA100230/2021/334758 з метою митного оформлення транспортного засобу марки RENAULT модель ESPACE VIN № НОМЕР_1 на підставі Закону України від 15 квітня 2021 року № 1403-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України».

Відповідно до інформації що міститься в електронній базі даних АСМО «Інспектор», вказаний транспортний засіб був ввезений на митну територію України 27 квітня 2018 року позивачем у режимі «транзит» через пункт пропуску "Славутич - Комарин" Чернігівської митниці терміном до 10 діб.

Відповідно до інформації, що міститься в електронній базі даних АСМО «Інспектор» факт вивезення транспортного засобу марки RENAULT модель ESPACE VIN № НОМЕР_1 , відсутній.

Відповідно до п. 7 Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 08 листопада 2018 року № 2612-VIII статтю 469 МК України доповнено частиною четвертою такого змісту:

"4. Передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Відповідно до п. 1 Перехідних положень зазначеного Закону він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 7 і 8 розділу І та підпункту 1 пункту 2 розділу II цього Закону, які набирають чинності через 270 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Згідно зі ст. 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Таким чином, на момент ввезення транспортного засобу марки RENAULT модель ESPACE VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , тобто 27 квітня 2018 року, Митний кодекс України не містив норму, передбачену ч. 4 ст. 469 МК України, а тому кваліфікація дій позивача за цією статтею при складанні протоколу про порушення митних правил є помилковою.

Статтею 531 МК України визначено, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, в тому числі, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом ст.ст.10, 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків; правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 58 Конституції України, ст. ст. 69, 257, 264,485, 489, 498 МК України, 2, 4-5, 7-10, 72-78, 241-244, 245, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення № 0101/10000/22 від 10 березня 2022 року про порушення митних правил ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 469 МК України, а провадження в справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Л.А. Шереметьєва