Справа № 280/6269/22
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 березня 2023 року Справа № 280/6269/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши у порядку письмового, за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б)

про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

03.11.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про перерахунок призначеного позивачу щомісячного довічного утримання судді в частині розрахунку 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

визнати незаконним та скасувати рішення ГУ ПФУ України в Запорізькій області від 09.09.2022 №39 в частині перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі рішення суду від 10.01.2022 №280/11177/21 в частині визначення 50% суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

зобов`язати ГУ ПФУ України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці на підставі довідок ТУ ДСА України в Запорізькій області від 17.03.2020 №08-02/1014 та від 26.01.2021 № 08-02/145 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 58% суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VIII «Про судоустрій та статус суддів», починаючи з 19.02.2020, з урахуванням фактично виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Вказує, що при обчисленні стажу роботи судді для отримання довічного грошового утримання, органом Пенсійного фонду не враховано половину строку навчання позивача за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та період роботи в органах прокуратури. При цьому, законодавством, яке діяло на момент обрання позивача на посаду судді, передбачалося право на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, зазначених періодів. Крім того, враховуючи, що з урахуванням зазначених періодів стаж позивача на посаді судді складає повних 24 роки, вона має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, обчисленого виходячи із 58% від загального розміру суддівської винагороди. З урахуванням викладеного, із посиланням на норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 08.11.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/6269/22.

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області позов не визнало, надало відзив (вх. від 23.11.2022 №44582), в якому пояснило, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.01.2022 у справі №280/11177/21 відповідачем з 19.02.2020 проведений перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 17.03.2020 №08-02/1014 та від 26.01.2021 №08-02/145. Перерахунок здійснено у розмірі 50 відсотків від суддівської винагороди, з розрахунку стажу позивача на посаді судді 20 років 03 місяці 13 днів. Зауважує, що стаття 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (надалі Закон № 1402) містить вичерпний перелік робіт, які зараховуються до роботи на посаді судді, а отже підстави для зарахування періодів роботи в органах прокуратури та половини строку навчання у вищому навчальному закладі відсутні. З урахуванням викладеного, у задоволенні позову просить відмовити.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Указом Президента України від 11.11.2002 №1001/2002 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя строком на п`ять років.

Постановою Верховної Ради України від 10.04.2008 №261-VI ОСОБА_1 обрана на посаду судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя безстроково.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 12.12.2017 №4010/0/15-17 позивача звільнено з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, призначеного з 05.01.2018.

Як вбачається з розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи ОСОБА_1 станом на 18.12.2017 становить 24 роки 07 місяців 28 днів.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.03.2018 у справі №808/559/18, яке набрало законної сили 24.04.2018, позовні вимоги ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково та, крім іншого, зобов`язано Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до ст.137, п.25,34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.43 Закону України «Про статус суддів», у розмірі 88% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 19 грудня 2017 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зазначеним рішенням суду, встановлені, зокрема, наступні обставини:

«… ОСОБА_1 має стаж на посаді судді 15 років 16 днів. Вказані обставини підтверджуються трудовою книжкою позивача, а також указом Президента України №1001/2002 від 11.11.2002 року та постановою Верховної Ради України №261-VI від 10.04.2008 року. ОСОБА_1 , також, має стаж роботи на посадах в органах прокуратури. З 05.12.1994 року позивач була зарахована у штат прокуратури стажистом на вакантній посаді старшого помічника Куйбишевського міжрайпрокурора. 26.06.1995 року переведена для подальшого стажування в прокуратуру Хортицького району м.Запоріжжя на вакантну посаду помічника прокурора Хортицького району м.Запоріжжя. 21.07.1995 року призначена на посаду помічника прокурора Хортицького району м.Запоріжжя. 29.01.1998 року призначена на посаду старшого помічника прокурора Хортицького району м.Запоріжжя. 02.12.2002 року звільнена з органів прокуратури у зв`язку з призначенням суддею Хортицького районного суду м.Запоріжжя. Вказані обставини підтверджуються трудовою книжкою позивача (а.с.15-18). Таким чином, стаж роботи позивача в органах прокуратури складає вісім років….

… Таким чином, стаж роботи позивача в органах прокуратури підлягає зарахуванню у стаж роботи судді у кількості восьми років на підставі ст.43 Закону України «Про статус суддів» та пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів»….

Як підтверджується записами у трудовій книжці позивача та її дипломом спеціаліста, ОСОБА_1 навчалась у вищому юридичному навчальному закладі Українській юридичній академії з 1990 року на заочній формі навчання, а з 01.09.1992 року переведена на денну форму навчання, і закінчила вказаний вищий навчальний заклад 31.05.1995 року. При цьому, під час навчання на п`ятому курсі академії з 05.12.1994 року - позивач була зарахована у штат прокуратури стажистом на вакантній посаді старшого помічника Куйбишевського міжрайпрокурора і продовжувала працювати в органах прокуратури до закінчення навчання. Час навчання позивача на денному відділенні вищого юридичного навчального закладу склав 3 роки, але враховуючи те, що з 05.12.1994 року позивач вже працювала в органах прокуратури, то до її стажу на посаді судді підлягає зарахуванню один рік навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, відповідно до абзацу 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3.09.2005 р. № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів, доповненим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 р. № 545.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що до стажу роботи, який дає позивачу право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, має зараховуватися як час роботи на посаді судді, так і час роботи помічником прокурора та старшим помічником прокурора, а також стажистом на вакантній посаді помічника прокурора, а також половина навчання на денній формі навчання у вищому навчальному закладі….

Загальний стаж, який дає позивачу право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, становить …15 років на посаді судді та 8 років на посадах в органах прокуратури, а також 1 рік навчання на стаціонарі…».

В подальшому, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.01.2022 у справі №280/11177/21, яке набрало законної сили 16.08.2022, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено та, серед іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 17.03.2020 за №08-02/1014 та від 26.01.2021 за №08-02/145 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 з урахуванням фактично виплачених сум.

Зазначеним рішенням суду, встановлені, зокрема, наступні обставини:

«…За матеріалами справи, стаж роботи позивача як судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 24 роки. Враховуючи наведені норми права та обставини справи, оскільки позивач відпрацював на посаді судді повних 24 роки, то йому щомісячне довічне грошове утримання повинно виплачуватись в розмірі 58 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді….».

Позивач звернулася до відповідача із заявою щодо порядку обчислення її щомісячного довічного грошового утримання, у відповідь на яку листом від 21.10.2022 №11483-10514/Б-02/8-0800/22, із посиланням на ч. 3 ст. 142 Закону № 1402 повідомлено, що перерахунок щомісячного грошового утримання здійснено з урахуванням стажу роботи безпосередньо суддею, у розмірі 50%.

Вважаючи, що має право на одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, обчисленого із розрахунку 58% суддівської винагороди, ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними мотивами.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Також у статті 126 Конституції України зазначено, що підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням (пункт 4 частини п`ятої).

Абзацом 4 пункту 34 розділу XII Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

На час призначення ОСОБА_1 на посаду судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя (11.11.2002) діяв Закон України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» та Указ Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів».

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (в редакції від 20 березня 2002 року) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з абзацом другим статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Після втрати чинності ст. 1 вказаного Указу Президента України, питання зарахування в стаж роботи судді інших періодів діяльності було врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545 пункт 3- 1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 (865-2005-п) «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» доповнено абзацом такого змісту: «До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.»

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України (№ 865-2005-п) втратила чинність 01 січня 2012 року.

У відповідності до п. 11 Перехідних положень Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Отже, законодавством, яке діяло на момент призначення ОСОБА_1 на посаду судді, було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та часу роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Наведене спростовує доводи відповідача про те, що при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці враховується лише стаж, зазначений у ст. 137 Закону України № 1402-VIII.

Крім того, в силу частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішеннями Запорізького окружного адміністративного суду від 22.03.2018 у справі №808/559/18 та від 10.01.2022 у справі №280/11177/21, які набрали законної сили, встановлено, що стаж роботи позивача як судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає повних 24 роки (з урахуванням половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та часу роботи на посадах прокурорів).

Слід зазначити, що при визначенні відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, необхідно враховувати розмір, встановлений частиною 3 статті 142 Закону №1402-VIII, а саме: 50 відсотків зі збільшенням на 2 відсотки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років.

Враховуючи те, що відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи ОСОБА_1 станом на 18.12.2017 становить 24 роки 07 місяців 28 днів, а також те, що рішеннями суду, які набрало законної сили, встановлено, що стаж роботи позивача як судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає повних 24 роки, відсоткове значення її суддівської винагороди має складати 58% (50 % за 20 років роботи+4 роки понаднормово, помножені на 2 відсотки за кожен рік).

Проте відповідач, ігноруючи як вищезазначені правові норми та розрахунок стажу судді, так і рішення судів, які набрали законної сили, протиправно обчислює стаж ОСОБА_1 на посаді судді у розмірі 20 р. 3 міс. 13 дн. (як це видно з рішення від 09.09.2022 №39) та, відповідно, застосовує при розрахунку пенсії показник 50% розміру суддівської винагороди, визначеного у довідках Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 17.03.2020 №08-02/1014 та від 26.01.2021 № 08-02/145 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Наведене зумовлює висновок суду про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області від 09.09.2022 №39 про перерахунок пенсії в частині визначення стажу ОСОБА_1 на посаді судді та в частині визначення 50% суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як зазначено в пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року, засіб захисту, що вимагається статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

За приписами частини 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування індивідуального акту суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та час роботи на посадах прокурорів і слідчих з 06.09.1994 по 02.12.2002 (як зазначено у розрахунку стажу судді та у розрахунку страхового стажу), а також зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 17.03.2020 №08-02/1014 та від 26.01.2021 № 08-02/145 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 58% суддівської винагороди, починаючи з 19.02.2020, з урахуванням раніше проведених виплат, у зв`язку із чим суд виходить за межі позовних вимог.

При цьому, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача, оскільки, на думку суду, належним, ефективним та достатнім способом захисту прав позивача є саме визнання протиправним рішення відповідача, прийнятим за результатами перерахунку пенсії.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області від 09.09.2022 №39 про перерахунок пенсії в частині визначення стажу ОСОБА_1 на посаді судді та в частині визначення 50% суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та час роботи на посадах прокурорів і слідчих з 06.09.1994 по 02.12.2002.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 17.03.2020 №08-02/1014 та від 26.01.2021 № 08-02/145 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 58% суддівської винагороди, починаючи з 19.02.2020, з урахуванням раніше проведених виплат

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 17.03.2023.

Суддя Ю.П. Бойченко