Справа № 380/7842/22
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 рокуСправа № 380/7842/22 пров. № А/857/16815/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Затолочного В.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року (суддя Потабенко В.А., м.Львів, повний текст складено 24 жовтня 2022 року), -

ВСТАНОВИВ :

У травні 2022 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП) звернулася до суду із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області (далі - Укртрансбезпека, Відділ відповідно) в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 19.01.2022 №344262 (далі - Постанова).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року позов задоволено.

Додатковим судовим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 2 грудня 2022 року цей суд стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Укртрансбезпеки на користь ФОП 1000 грн судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне дослідження доказів та з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог та заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

В апеляційній скарзі вказує, що позивач був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та мав реальну можливість бути присутнім при такому розгляді. Зазначає, що саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом, а також, що присутність позивача при розгляді справи жодним чином не могло вплинути на прийняття оскаржуваної Постанови.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не підтвердив належними, допустимими та достатніми доказами той факт, що він врахував право ФОП на участь у процесі прийняття оскаржуваного рішення.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що згідно товарно-транспортною накладною №Р2385 від 06.12.2021 ФОП в зазначений день здійснювалось перевезення вантажу. Пункт навантаження: смт. Рогань, вул. Культури, 57. Пункт розвантаження: м. Жидачів, вул. Д. Галицького, 74А.

06.12.2021 посадовими особами Укртрансбезпеки проведена рейдова перевірка у Харківській області на а/д М-03 Київ-Харків-Довжанський, 516 км, транспортного засобу DАF, номерний знак НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 (далі ТЗ), який належить ОСОБА_1 ТЗ керував водій ОСОБА_2 .

За результатами перевірки було встановлено, що на момент проведення такої відсутня роздруківка даних роботи тахографа за 06.12.2021, а водій ОСОБА_2 не використовує особисту картку водія, яка передбачена пунктом 33 наказу Міністерства транспорту та зв`язку України (надалі-МТЗУ) №385 від 24.06.2010.

У зв`язку з виявленням вищезазначеного порушення, посадовими особами Укртрансбезпеки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №302970 від 06.12.2021.

Як зазначено у даному акті, водій зі змістом порушення ознайомлений, від підпису та пояснень відмовився.

Відділом проведено розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, за результатами якого винесено Постанову. Даною Постановою до перевізника ФОП застосовано адміністративно-господарський штраф, передбачений абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон) у сумі 17000 грн.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Цей закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами-суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (стаття 3 Закону).

Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено «Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті» (далі Постанова №103, Положення відповідно).

Відповідно до пункту 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

В силу вимог підпунктів 15, 27 пункту 5 Положення Укртрансбезпеки відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Водночас, процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено «Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок № 1567).

Згідно з пунктом 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі, державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку №1567 встановлено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі (пункт 27 Порядку №1567).

Судом першої інстанції вірно проаналізовано дані правові норми згідно яких слідує, що на орган державного контролю покладено обов`язок повідомити уповноважену особу суб`єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення одним із способів: під розписку або рекомендованим листом із повідомленням. Справа розглядається за участю уповноваженої особи суб`єкта господарювання за виключенням випадку, коли уповноважена особа, яка належним чином повідомлена про дату і час розгляду справи, не з`явилася.

Судом першої інстанції також вірно встановлено, що Порядком № 1567 не передбачена можливість розгляду справи про порушення без участі суб`єкта господарювання у разі відсутності інформації щодо вручення суб`єкту господарювання повідомлення про розгляд справи.

З матеріалів справи видно, що відповідачем створено лист від 28.12.2021 №109054/25/24-21 «Про розгляд матеріалів справи про порушення законодавства», у якому запрошено позивача прибути на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що відбудеться 19.01.2022 з 10:00 год до 13:00 год за адресою: Львівська область, м. Городок, вул. Львівська, 659А/2. Однак, докази надіслання такого листа в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, судом першої інстанції зроблено цілком вірний висновок, що відповідач не повідомляв позивача про час, дату і місце розгляду справи про порушення жодним із передбачених пунктом 26 Порядку №1567 способів.

У контексті спірних правовідносин саме належне дотримання процедури оформлення та розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт є фундаментальним показником правомірності винесеної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, за умови протилежного нівелюється сенс законодавчого врегулювання такої процедури.

Тобто, позивач не мав об`єктивної можливості надати додаткові документи та пояснення щодо порушень, за вчинення яких на нього накладено адміністративно-господарський штраф, та спростувати висновки акту перевірки №302970 від 06.12.2021 р.

Згідно з позиції Верховного Суду у справі від 1 березня 2018 року №820/4810/17 відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Однак, відповідачем не забезпечено належного інформування позивача про дату та час розгляду справи, а саме на 19.01.2022 що свідчить про неналежну організацію процедури розгляду такої справи.

Повідомлення про час, дату і місце розгляду справи про порушення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про правопорушення.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №742/3757/16-а, 31 січня 2019 року у справі №760/10803/15-а, 24 грудня 2019 року № 360/403/19.

В розрізі викладеного, суд першої інстанції вірно зауважив, що право особи на участь у процесі прийняття рішення (у тому числі і у формі участі у засіданні органу публічної адміністрації з приводу застосування міри юридичної відповідальності за звинуваченням у вчиненні протиправного діяння) передбачено пунктом 9 частини другої статті 2 КАС і за своєю суттю є гарантією легітимних сподівань та розумних очікувань на те, щоби бути «почутим» органом влади чи управління, мати змогу подати документи у спростування події вчинку чи вини, а тому реалізація цього права особи не залежить від розсуду владного суб`єкта.

При розв`язанні названої суперечності вирішальне значення має характер та зміст процедурної поведінки як органу публічної адміністрації, так і особи, котрій висунуто звинувачення у вчиненні правопорушення за критерієм доброчесності та фактор нездоланної дії чинників вимушеності органу публічної адміністрації на вчинення управлінського волевиявлення в умовах необізнаності приватної особи.

Таким чином, у спірних відносинах відповідачем не доведено дотримання законодавчих вимог щодо повідомлення позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що за встановлених у справі обставин має суттєве значення для можливості прийняття відповідачем законного та обґрунтованого рішення.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на той факт, що доводи апелянта про те, що присутність позивача при розгляді справи жодним чином не могло вплинути на прийняття оскаржуваної постанови не знаходять свого підтвердження.

У зв`язку з тим, що обов`язок повідомлення про дату, час та місце розгляду справи передбачений Порядком № 1567, відповідач зобов`язаний його дотримуватись, а відтак, при отриманні повідомлення про час, дату та місце розгляду справи ФОП ОСОБА_1 мала б можливість надати додаткові документи та пояснення щодо порушень, за вчинення яких на неї накладено адміністративно-господарський штраф, а відповідач відповідно врахувавши відповідні докази та пояснення мав би право розглянути справу та винести постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Також, відповідач мав право розглянути справу та винести постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу за відсутності позивача в разі його неприбуття, однак, за умови належного повідомлення останнього під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням в порядку передбаченому пунктом 26 Порядку №1567.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано та правомірно не вбачав необхідності надавати оцінку іншим аргументам позивача на підтримку заявлених позовних вимог, позаяк вони не впливають на викладений висновок суду.

За наслідком розгляду справи суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач не підтвердив належними, допустимими та достатніми доказами той факт, що він врахував право ФОП на участь у процесі прийняття оскаржуваного рішення.

Відтак, Постанова є такою, що не відповідає вимогам частини другої статті 2 КАС, а отже, є протиправною та підлягає скасуванню.

Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Відповідно статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 311, 315-316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
В. С. Затолочний