Справа № 420/8068/22
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/8068/22
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Зуєвої Л.Є.,

суддів: Коваля М.П., Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2022 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправною вимоги, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України та в прохальній частині позову зазначила 32 вимоги (а.с.82-90).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Доводами апеляційної скарги зазначено, що судом передчасно повернуто позовну заяву. Позивач вважає, що нею було подано клопотання про уточнення зауважень суду з метою виправлення помилки на стадії до відкриття провадження. Позивач вважає, що не точність формулювання позовних вимог, не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови в задоволенні позову. Позивач вважає, що суддя першої інстанції придалася надмірному формалізму, а тому просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду.

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надано.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові)), 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Повертаючи адміністративний позов позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що останнім не було усунуто недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, що відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України є підставою для її повернення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення адміністративного позову позивачеві, з огляду на викладене.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства, зокрема, є верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частинами 1, 4 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Колегія суддів зазначає, що в позовній заяві у відповідності до ст. 160 КАС України зазначаються, зокрема: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 , незважаючи на вищевказані приписи чинного законодавства України щодо оформлення позовної заяви в належному вигляді, позивачем були заявлені 32 позовні вимоги, де позивач просить визнати судом протиправною, необгрунтованою, не дійсною, нічтожною, що не відповідає фактичним обставинам, неналежною, що не підлягає виконанню з дня формування, скасувати і відізвати нічтожну Вимогу ГУ ДПС в Одеській області від 03.12.2021р. №Ф-112858 1505; зняти і звільнити повністю позивача, непрацюючу пенсіонерку, від протиправних зобов`язань платника ЄСВ та від протиправних зобов`язань платника боргу, штрафу і пені по ЄСВ; зобов`язати відповідача невідкладно, з моменту винесення судом рішень в рамках справи по моєму позову, внести відповідні зміни і внести достовірні відомості в електронному та в письмовому носіях про те, що у позивача, ОСОБА_1 , були відсутні, звільнена позивач і зняті повністю з позивача, з непрацюючої пенсіонерки, ОСОБА_1 , протиправні зобов`язання платника ЄСВ та зняті протиправні зобов`язання платника боргу, штрафу і пені по ЄСВ; зобов`язати відповідачів невідкладно звітувати перед судом і перед позивачем про виконані дії з супровідним листом з повідомленням про вручення; зобов`язати судом відповідачів з метою виключення протиправного затягування ними часу по ефективному виконанню рішень суду в рамках справи по моєму позову, з метою відновлення прав, свобод, права власності, чесного імені і інтересів позивача в межах 3-х денного терміну; зобов`язати відповідачів у 3-х денний термін виконати певні дії і сформувати відповідні документи стосовно рішень суду по моєму позову і негайно звітувати перед судом і позивачем про виконані дії з наданням і відправленням відповідних доказів і направленням позивачу читабельних і чітко завірених печаткою з супровідним листом з рекомендованим письмом з повідомленням про вручення; визнати протиправним, необґрунтованим, не дійсним, що не відповідає фактичним обставинам, який не підлягає виконанню, призупинити дію, скасувати і відізвати рішення ДПС від 01.02.2022р. №1322/Б/ 99-00-06-02-01-09 про результати розгляду скарги позивача від 13.01.2022р. стосовно вирішення законності і обгрунтованості, скасування і відізвати вимогу ГУ ДПС від 03.12.2021р. №Ф-112858 - 1505 про недоїмку, штраф і пеню по ЄСВ в розміру - 2 511,83грн. та інші (а.с.82-90).

Так, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року адміністративний позов залишено без руху та зазначено, що відповідно до вимог ч.5 ст.160 КАС КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, оскільки в позовній заяві не конкретно та не чітко вказаний зміст позовних вимог відповідно ч. 1 ст. 5 КАС України.

Судом було роз`яснено ОСОБА_1 , що під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч. 1 ст.5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази виконання ОСОБА_1 вимог ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 р. про залишення позовної заяви без руху.

В апеляційній скарзі апелянт фактично заперечує щодо доводів суду першої інстанції про не зрозумілість її вимог викладених в позовній заяві, однак колегія суддів не приймає такі доводи апелянта та зазначає наступне.

Згідно ст. 160 КАС України особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень (а якщо відповідачем може бути суб`єкт господарювання, то який саме) порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать.

Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право.

Однак, дослідивши позовну заяву ОСОБА_1 , встановлено, що вона викладена на 90 сторінок, позивачем в прохальній частині викладено 32 вимоги, викладені вимоги не є конкретними, в зазначених вимогах до податкового органу позивач неоднократно заявляє, що є пенсіонеркою, зазначає прізвища суддів, зазначає інші адміністративні справи в яких ОСОБА_1 була стороною у справі і які стосувались інших предметів позову, також просить витребувати пояснення у відповідачів, які стосуються інших справ, просить врахувати матеріальне становище позивача при розгляді справи, покласти судом відповідальність на відповідачів за дії, які ними можуть бути вчинені та інше.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що з зазначених вимог не можливо встановити, яким діями, бездіяльністю чи рішеннями відповідачів, заявлених в позові, порушені права позивача, оскільки такий виклад та формулювання змісту вимог не дають суду можливості визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідач має право на подання відзиву на позовну заяву, а отже має бути обізнаним відносно чого він має надавати таку заяву по суті справи, однак з наданої позовної заяви не можливо встановити суті порушених прав позивачки.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху звернулась до суду з заявою в якій зазначила, що не розуміє, що саме не зрозуміло суду в заявлених нею позовних вимогах, судом апеляційної інстанції не приймаються, оскільки зазначене фактично свідчить з незгодою позивача про залишення без руху її позовної заяви.

При цьому суд апеляційної інстанції вказує, що у разі незгоди з прийнятою судом ухвалою про залишення позовної заяви без руху, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, згідно ч.3 ст. 293 КАС України позивач має право викласти свої заперечення на зазначену ухвалу в апеляційній скарзі поданої на рішення суду, в даному випадку на ухвалу про повернення позовної заяви.

Отже, відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З наведених положень КАС України вбачається, що зазначена норма може застосовуватись лише у разі, коли суду достеменно відомо, що позивач знав про наявність недоліків позовної заяви та про встановлений строк для їх усунення, однак у передбачений строк та порядок не усунув такі недоліки позовної заяви. В іншому випадку повернення позовної заяви не може вважатися обґрунтованим та законним.

Матеріалами справи підтверджено, що копію ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 р. про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 отримала 09.07.2022 р., що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.106), однак зазначені в ухвалі недоліки не усунула, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви.

Щоб адміністративний позов був прийнятий до провадження судом першої інстанції, позивачу необхідно дотримуватись порядку подання позовної заяви в межах реалізації права на звернення до суду та кореспондуючого права на повноважний суд з урахуванням положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 55 Конституції України, частини четвертої статті 5 КАС України.

Крім того, пунктами 6, 7 частини п`ятої статті 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.

Отже, учасник справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на звернення з позовом до суду, повинен забезпечити неухильне і своєчасне виконання своїх процесуальних обов`язків, вимог закону і суду, зокрема стосовно належного оформлення позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2022 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: І.О. Турецька