Справа № 240/5947/23
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 березня 2023 року м. Житомир справа № 240/5947/23

категорія 112010203

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Окис Т.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

установив:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом, у якому просить протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Житомирській області) щодо відмови провести розрахунок (нарахування) заборгованості її померлій матері, ОСОБА_2 , відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року у справі №240/7233/20 із 17 липня 2018 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет на відповідний рік) та надати відповідну довідку про розмір заборгованості, зобов`язати відповідача вчинити відповідні дії.

Зазначений позов не може бути прийнятий до провадження суду та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог пунктів 4 та 5 частини 5 названої правової норми, в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та докази, що підтверджують вказані обставини.

Як убачається зі змісту позовної заяви, мати позивача, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ГУ ПФУ в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати з 17 липня 2018 року підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язання здійснити з 17 липня 2018 року нарахування та виплату підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року у справі №240/7233/20 зазначений позов задоволено повністю.

Відповідне рішення набрало законної сили 23 грудня 2021 року, після постановлення Сьомим апеляційним адміністративним судом ухвали про повернення апеляційної скарги відповідача.

Згідно свідоцтва про смерть від 24 січня 2022 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки доплата до пенсії за період, визначений рішенням суду, на момент смерті матері виплачена не була, позивач уважає, що як спадкоємець має право на її отримання.

Однак, на запит нотаріальної контори про надання інформації, ГУ ПФУ в Житомирській області листом від 22 грудня 2022 року повідомив, що недоотримана пенсія у ОСОБА_2 відсутня.

Саме надання такої відповіді обумовило звернення позивача до суду з цим позовом.

Як убачається з мотивувальної частини позову, ОСОБА_1 уважає, що має право на отримання підвищення до пенсії ОСОБА_2 , яке належало їй по день смерті і яке було присуджено судовим рішенням у справі №240/7233/20.

Однак, реалізація такого права є неможливою, оскільки відповідач не виконав судове рішення у зазначеній вище справі та не здійснив розрахунок належних ОСОБА_2 сум.

Тим часом, надання правової оцінки діям чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, вчиненим або допущеним на виконання рішення суду можливе тільки в межах відповідної справи, ОСОБА_1 у якій участі не приймала.

Положеннями статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно приписів частини 1 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що належним способом реалізації права ОСОБА_1 на оскарження бездіяльності відповідача, зазначеної у прохальній часті позову, є звернення з відповідною заявою до суду, який ухвалив рішення у справі №240/7233/20.

Додатково суд уважає за необхідне зауважити, що заявлені позовні вимоги фактично спрямовані на зобов`язання відповідача виконати судове рішення у справі №240/7233/20 на користь позивача у цій справі, що не узгоджується із вимогами Кодексу адміністративного судочинства України. Примусове виконання судових рішень відбувається відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто, ОСОБА_1 обрано невірний спосіб захисту прав у спірних правовідносин, що є підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог.

Аналогічний висновок наведений у постанові Сьомого апеляційного адміністративного від 02 березня 2023 року у справі №240/641/22.

У разі звернення ОСОБА_1 до суду з метою захисту права на отримання підвищення до пенсії ОСОБА_2 , як складової спадщини останньої, позивач має змінити прохальну частину позову.

Частинами 1 та 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом 5 днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи, що прохальна частина позову не відповідає суті його обґрунтування, наявні підстави для залишення її без руху та надання позивачу строку для визначених у цій ухвалі недоліків шляхом надання уточненої позовної заяви в двох примірниках.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків 10 (десять) днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі неусунення недоліків у зазначений вище строк позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Окис