Справа № 240/24191/21
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/24191/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович І.Е.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

15 березня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач у вересні 2021 року звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA100000/2021/300066/1 від 07.05.2021;

- стягнути з Київської митниці Держмитслужби на його користь витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 гривень;

- стягнути з Київської митниці Держмитслужби на його користь витрати на професійну правову допомогу в сумі 5000,00 гривень.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду 27.07.2022 позов задоволено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що наданим митному органу рахунком-фактурою від 22.04.2021 серія 21 GBY №0172, квитанцією серії 21Р (1) №0095 від 22.04.2021 та листом UAB «GBY» від 08.09.2021 повністю підтверджується заявлена декларантом у митній декларації митна вартість автомобіля в розмірі 5 200, 00 євро.

При цьому, здійснюючи коригування митної вартості транспортного засобу на підставі митної декларації від 23.04.2021 №UА100080/2021/585987-1 відповідач використав лише базові дані автомобіля: марку, модель, рік випуску та тип і об`єм двигуна, однак не врахував рік випуску транспортного засобу, тип двигуна, його пробіг, пошкодженість, а також умови його використання, що вплинули на зношеність автомобіля та обумовили ціну, за яку його було придбано.

Отже, висновок митного органу про необхідність застосування другорядних методів визначення митної вартості є неправомірним, оскільки, проаналізувавши усі вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем як декларантом було надано достатньо необхідних документів для визначення митної вартості товару за основним методом, а тому рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA100000/2021/300066/1 від 07.05.2021 є протиправним та підлягає скасуванню.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що декларантом до митного оформлення не було подано документ про оплату оцінюваного товару, як то передбачено ч. 2 ст. 53 та ч. 1 ст. 368 МК України. Крім того у рахунку фактурі від 22.04.2021 № 21GBY0172 продавцем зазначено особу, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 21.04.2016, не є його власником.

Виявлені обставини створили обґрунтовані сумніви щодо права даної особи відчужувати транспортний засіб та визначати ціну його продажу, а також щодо достовірності ціни. Документ, що вказує на юридичний зв`язок цієї особи з транспортним засобом, право розпоряджатися транспортним засобом та визначати ціну продажу, до митного оформлення не подано.

Крім того, безпідставними є доводи позивача стосовно того, що у відповідача були відсутні підстави для поглибленої перевірки поданих документів та запиту додаткових документів у декларанта, оскільки відповідно до правової позиції ВС (у справі № 1.380.2019.004752, та в постанові від 04.08.2021 у справі № 520/3421/19) зазначено, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, та інше.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 липня 2022 року залишено без руху. Запропоновано особі, яка подала апеляційну скаргу, у десятиденний строк з моменту отримання ухвали суду виконати вимоги цієї ухвали та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги, а саме: надати оригінал документу про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 11.10.2022 продовжено Житомирській митниці Державної митної служби України термін для усунення недоліків апеляційної скарги на 10 днів з моменту отримання ухвали.

25 жовтня 2022 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшло платіжне доручення про сплату судового збору у сумі 2 032,00 грн. та клопотання відповідача про повернення судового збору.

В обґрунтування зазначеного клопотання апелянт вказав, що сума сплати судового збору розрахована відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір" та становить 1362,00 грн., а тому Житомирською митницею було надміру сплачено 2032, 00 грн.

Колегія суддів розглядаючи вказане клопотання, виходить з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Так, 06 жовтня 2022 року до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Житомирської митниці про долучення до матеріалів справи платіжного доручення від 28 вересня 2022 року №909, згідно якого апелянтом сплачено 1362 грн судового збору.

Однак, ухвалою суду від 20 вересня 2022 року вказано про те, що позовна заява містить вимогу майнового характеру, тому за подання апеляційної скарги в даному випадку належить сплатити судовий збір в сумі 3 394 грн.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 16.03.2020, ухваленою у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, відступив від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених в постановах Верховного Суду від 21.08.2018 (справа №810/3206/17), від 31.01.2019 (справа №814/1045/16) та сформулював правовий висновок про те, що оскільки безпосереднім наслідком винесення рішення про коригування митної вартості є зміна складу майна позивача, вимоги про скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень, є майновими. Відповідно, при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Виходячи із оскаржуваного рішення про коригування митної вартості ціна позову становить 226270,68 грн ((12100,00*33,2751) - 176358,03 =226270,68), а судовий збір за подання апеляційної скарги складає 3394 грн ((226270,68*1%)*150%=3394,06).

Отже, клопотання Житомирської митниці Державної митної служби України про повернення судового збору в сумі 2032,00 грн. не підлягає задоволенню.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла уповноважена довіреністю особа ОСОБА_2 , на підставі рахунку-фактури від 22.04.2021 серія 21 GBY №0172 придбав у Литві в юридичної особи UAB "GBY" легковий автомобіль марки OPEL, модель - VIVARO, 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , за ціною 5200,00 євро.

З метою здійснення митного оформлення довіреною особою позивача до відділу митного оформлення №2 митного посту «Коростень» Київської митниці Держмитслужби було подано електронну митна декларація ІМ 40 ДЕ №UA100630/2021/088416 від 06.05.2021, у якій митну вартість ввезеного легкового автомобіля OPEL VIVARO (номер кузова НОМЕР_2 ) визначено за основним методом (за ціною договору) в розмірі 5200,00 євро.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації №UA100630/2021/088416 від 06.05.2021 митної вартості транспортного засобу та обраного методу її визначення, разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які, на його переконання, посвідчували підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: рахунок-фактуру від 22.04.2021 серія 21 GBY №0172; акт про проведення митного огляду транспортного засобу №UA205020/2021/103201 від 24.04.2021; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 21.04.2016; довідку про транспортні витрати від 28.04.2021; довіреність від 17.02.2020.

Документи, подані позивачем до митного оформлення разом з митною декларацією №UA100630/2021/088416 від 06.05.2021 проаналізовані контролюючим органом на предмет наявності у них розбіжностей, всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

За наслідками проведеного аналізу Київською митницею Держмитслужби та керуючись ч. 3 ст. 53, ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України довіреній особі позивача було надіслано повідомлення про необхідність подання до митного органу додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: 1) договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаного із договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається; 2) рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) висновку про вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією; 4) копії митної декларації країни відправлення.

На вимогу митного органу довіреною особою декларанта було додатково надано: копію митної декларації країни відправлення від 22.04.2021 №21LTKC0100EK0E6903; звіт автотоварознавчого дослідження від 29.04.2021 №29/04/2021-2. Також, довіреною особою декларанта було повідомлено, що інших документів він надати не може.

Розглянувши додатково надані документи, митний орган дійшов висновку, що додатково надана копія митної декларації країни відправлення від 22.04.2021 №21LTKC0100EK0E6903, не може бути використана для підтвердження заявленої митної вартості, оскільки відправником товару зазначено особу, яка, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, не є власником товару. Додатково наданий Звіт автотоварознавчого дослідження № 29/04/2021-2 від 29.04.2021 також не може бути використаний як документ, що підтверджує митну вартість товару, в зв`язку з тим, що долучені до звіту додатки з мережі Інтернет щодо вартості схожих транспортних засобів, які використовувались експертом для розрахунку, стосуються автомобілів, що мають інші характеристики в порівнянні з оцінюваним. Крім того, у висновку відсутні фотографічні зображення технічного стану, характеру та обсягів пошкоджень, що впливають на розрахунок його вартості та не долучені додатки та/або будь-які інформаційно- аналітичні матеріали на підставі яких експерт виконував дослідження, у зв`язку з чим митний орган позбавлений можливості перевірити цінову інформацію, яку використовував експерт.

07.05.2021 Київська митниця Держмитслужби прийняла рішення про коригування митної вартості UA100000/2021/300066/1, яким за резервним методом, ґрунтуючись на раніше визнаній (визначеній) митним органом митній вартості схожого товару за МД від 23.04.2021 №UА100080/2021/585987-1, визначила, що митна вартість ввезеного позивачем автомобіля становить 12 100,00 євро.

В подальшому, позивач в порядку ч. 8 та 9 ст. 55 Митного кодексу України, звернувся до Київської митниці Держмитслужби із заявою в якій зазначив, що згідно квитанції про сплату коштів серії 21Р (1) №0095 від 22.04.2021 ним було сплачено UAB «GBY» за автомобіль OPEL VIVARO (номер кузова НОМЕР_2 ) 5 200,00 євро, а тому просив розглянути додатково надані ним документи та прийняти рішення про визнання заявленої ним митної вартості автомобіля в розмірі 5 200,00 євро та скасування рішення про коригування митної вартості UA100000/2021/300066/1 від 07.05.2021.

До вищезазначеної заяви позивач долучив копію вищезазначеної квитанції про сплату коштів серії 21Р (1) №0095 від 22.04.2021, копію офіційного перекладу рахунку серії 21 GBY №0172, копію офіційного перекладу сертифікату реєстрації 2016FA50386, копію офіційного перекладу експортної декларації, копія офіційного перекладу тимчасового посвідчення допуску №18941534 від 23.04.2021, копію звіту експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу №01/06/2021-5, згідно якого ринкова вартість автомобіля OPEL VIVARO (номер кузова НОМЕР_2 ) становить 5192,00 євро.

Розглянувши подану позивачем заяву та додані до неї документи, Київська митниця Держмитслужби надіслала позивачу відповідь від 30.06.2021 №7.8-5/15/12/13065, в якій повідомила, що додатково надана квитанція серії 21Р (1) №0095 від 22.04.2021 про сплату коштів не може бути використана для підтвердження митної вартості, у зв`язку з тим, що цифрові відомості про сплачену суму не відповідають текстовому, що викликає сумніви в розмірі фактично сплаченої суми за транспортний засіб. Копія офіційного перекладу тимчасового посвідчення допуску №18941534 від 23.04.2021 не може бути використана для підтвердження митної вартості оскільки не містить цінову інформацію про оцінюваний транспортний засіб. Додатково наданий звіт експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу №01/06/2021-5 не може бути використаний як документ, що підтверджує митну вартість, оскільки долучені до звіту додатки з мережі Інтернет щодо вартості схожих транспортних засобів, які використовувались експертом для розрахунку, стосувались автомобілів, що мають інші характеристики в порівнянні з оцінюваним (об`єм двигуна, тип КТЗ тощо). Додатково надані переклади рахунку-фактури 21GBY0172 від 23.06.2021, сертифікату реєстрації 2016FA50386, експортної декларації №21LTKC0100EK0E6903, не усувають зазначені розбіжності. З огляду на зазначене, Київська митниця Держмитслужби прийшла до висновку, що підстави для скасування рішення про коригування митної вартості UA100000/2021/300066/1 від 07.05.2021 відсутні.

Позивач, вважаючи рішення UA100000/2021/300066/1 від 07.05.2021 про коригування митної вартості автомобіля протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Згідно частини 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 МК України).

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 2 ст. 52 МК України встановлено, що декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено статтею 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларація митної вартості подається у разі:

1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;

2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;

3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.

Згідно з частинами восьмою дев`ятою цієї статті у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Статтею 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 54 МК України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно статей 57, 58 Митного кодексу України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (ч. 2-3 ст. 58 МК України).

Системний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Вказані висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду викладеною, зокрема, у постановах від 21.02.2020 у справі № 813/1229/16, від 28.02.2020 у справі № 804/3463/15 та від 13.01.2022 у справі № 1.380.2019.005307.

Згідно матеріалів справи, митна вартість імпортованого автомобіля була визначена позивачем за рахунком-фактурою від 22.04.2021 №21GBY0172 в розмірі 5200,00 євро. Водночас, коригування митної вартості товару на рівні 11200,00 євро було проведено митним органом на підставі ст. 64 МК України за резервним методом визначення митної вартості.

Водночас, в рішення про коригування митної вартості №UA100000/2021/300066/1 від 07.05.2021 відповідачем було зазначено, що з огляду на вимоги ч. 2 ст. 52, ч. 2 ст. 53, ч.5 ст. 54, ч. 1 ст. 368 МК України документи подані для митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, декларантом до митного оформлення не подано документ про оплату оцінюваного товару.

Колегія суддів зазначає, що таке рішення відповідача є протиправним з огляду на таке.

Так, матеріалами справи підтверджується, що позивачем легковий автомобіль марки OPEL, модель - VIVARO, 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 було придбано у юридичної особи UAB «GBY», що підтверджується рахунком-фактурою від 22.04.2021 серія 21 GBY №0172.

Разом з тим, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 21.04.2016 №EB-729-NK власником легкового автомобіля марки OPEL, модель - VIVARO, 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , є CM-CIC BAIL.

Крім того, згідно матеріалів справи вищезазначений автомобіль був ввезений до Литви із Франції, та при здійсненні його реєстрації в Литві у тимчасовому посвідченні допуску від 23.04.2021 №18941534 користувачем транспортного засобу OPEL VIVARO (2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ) зазначено юридичну особу UAB «GBY».

Отже, юридична особа UAB «GBY» при продажу транспортного засобу OPEL VIVARO (2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ) фактично виступала в статусі посередника між позивачем та зазначеним у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 21.04.2016 № НОМЕР_3 попереднім власником автомобіля - CM-CIC BAIL.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказаний в рахунку-фактурі від 22.04.2021 серія 21 GBY №0172 правочин щодо купівлі-продажу транспортного засобу є правомірним та дійсним, і зазначеним договором підтверджується що вартість транспортного засобу становить 5200,00 євро. При цьому, інформація у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу щодо особи власника, відмінної від тієї, що склала рахунок-фактуру, не впливає на числові значення складових митної вартості автомобіля, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар.

Разом з тим, згідно квитанції про сплату коштів серії 21Р (1) №0095 від 22.04.2021, виписана UAB «GBY» позивачем за автомобіль OPEL VIVARO (номер кузова НОМЕР_2 ) сплачені кошти в розмірі 5200,00 євро.

Водночас, відповідач протиправно не врахував вказану квитанцію з підстав що вказані в ній цифрові відомості про сплачену суму (5200,00 євро) не відповідають вказаному текстовому значенню (вісім тисяч п`ятсот євро), оскільки з наявного у матеріалах справи листа UAB «GBY» від 08.09.2021 (а.с.57) вбачається, що в ньому продавець транспортного засобу UAB «GBY» підтверджує, що зазначення у квитанція серії 21Р (1) №0095 від 22.04.2021 сума 8500,00 євро є технічною помилкою, а сплаченими позивачем за автомобіль OPEL VIVARO (номер кузова НОМЕР_2 ) коштами є сума в розмірі 5200,00 євро.

Отже, наданим митному органу рахунком-фактурою від 22.04.2021 серія 21 GBY №0172, квитанцією серії 21Р (1) №0095 від 22.04.2021 та листом UAB «GBY» від 08.09.2021 повністю підтверджується заявлена декларантом у митній декларації митна вартість автомобіля в розмірі 5200,00 євро. Будь-яких доказів того, що ціна транспортного засобу, зазначена в рахунку-фактурі від 22.04.2021 серія 21 GBY №0172, є недостовірною, або що позивач поніс додаткові витрати у зв`язку з придбанням імпортованого транспортного засобу, відповідач не надав.

При цьому, оцінюючи правомірність рішення від 07.05.2021 про коригування митної вартості UA100000/2021/300066/1 яким митна вартість ввезеного позивачем автомобіля була визначена за резервним методом в розмірі 12100,00 євро, із врахуванням обмежень, передбачених ч.3 ст. 64 Митного кодексу України, ґрунтуючись на раніше визнаній (визначеній) митним органом митній вартості схожого товару за МД від 23.04.2021 №UА100080/2021/585987- апеляційний суд зазначає таке.

Визначення митної вартості відповідачем за резервним методом зазначеним у рішенні про коригування митної вартості, є безпідставним, оскільки у оскарженому рішенні не наведено мотивів щодо того, що транспортний засіб є подібним або аналогічним, має схожі технічні характеристики порівняно з товаром, що оцінюються, та вважається комерційно взаємозамінним, а оскаржене рішення містить лише посилання на те, що митна вартість транспотрного засобу визначена митним органом, ґрунтується на митній вартості подібного (аналогічного) товару з завищеним розрахунком, ніж визначено позивачем. Разом з тим відповідачем не доведено, що при коригуванні митної вартості застосована митна вартість транспортного засобу що за технічними характеристиками є подібним (аналогічним) оцінюваному транспортному засобу, і відповідно, така митна вартість є співставною із митною вартістю, та може бути застосована при коригуванні митної вартості.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Відповідно до ч.7 ст.54 МК України у разі, якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару, у тому числі неправильно визначено митну вартість товару, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Однак, здійснюючи коригування митної вартості транспортного засобу на підставі митної декларації від 23.04.2021 №UА100080/2021/585987-1 відповідач використав лише базові дані автомобіля: марку, модель, рік випуску та тип і об`єм двигуна. Проте, на пробіг автомобіля, який впливає на його зношеність та наявність пошкоджень, митний орган уваги не звернув увагу. В свою чергу, відповідач був зобов`язаний врахувати ці обставини при прийнятті спірного рішення.

З огляду на зазначене, суд вважає, що відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості порівняння всіх впливаючих на ціну характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, разом з тим використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин придбання транспортного засобу, або що видані позивачу документи є фіктивними чи недійсними.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення позовних вимог, оскільки позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. При цьому, контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, а тому визначення відповідачем митної вартості товарів здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень відповідача про коригування митної вартості товарів.

Щодо висновку суду першої інстанції в частині вирішення питання розподілу судових витрат, а саме стягнення витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів зазначає, що відповідач не навів аргументів, щодо незаконності вирішення питання розподілу судових витрат, хоча в силу закону обов`язок щодо доказування покладається саме на відповідача, при цьому, суд апеляційної інстанції перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 2500 грн за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці Державної митної служби України.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні клопотання Житомирської митниці Державної митної служби України про повернення судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 липня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.