Справа № 300/8107/21
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/8107/21 пров. № А/857/6576/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 березня 2022 року, прийняте суддею Чуприною О.В. у місті Івано - Франківську у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі - ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області (надалі - ГУ ПФУ у Чернівецькій області) про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні та виплаті пенсії за списком №2 і зобов`язання зарахувати періоди роботи до спеціального стажу, а також призначити пенсію на пільгових умовах за списком №2 з 18.08.2021.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 березня 2022 задоволено частково позов: визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01.01.2004 по 31.12.2008 і з 18.06.2009 по 09.11.2009 (за виключенням періоду: травень 2004, квітень 2005, лютий 2007, лютий, травень, серпень, листопад 2008, січень-травень, вересень, грудень 2009) в ООО «Содружество-Радужный 2», і з 11.12.2009 по 31.12.2011 в ООО «КомиКуэст Интернешнл»; визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2 період роботи з 15.07.1985 по 22.02.1992 у Нижньо-Одеському управлінні бурових робіт виробничого об`єднання «Коминефть»; з 04.09.2003 по 31.12.2008 і з 18.06.2009 по 09.11.2009 в ООО «Содружество-Радужный 2» (за виключенням періоду: травень 2004, квітень 2005, лютий 2007, лютий, травень, серпень, листопад 2008, січень-травень, вересень, грудень 2009); з 12.12.2009 по 12.10.2015 і з 15.10.2015 по 10.06.2016 в ООО «КомиКуэст Интернешнл»; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Чернівецькій області від 07.10.2021 за №67 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2; зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області врахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2 період роботи: з 15.07.1985 по 22.02.1992 у Нижньо-Одеському управлінні бурових робіт виробничого об`єднання «Коминефть»; з 04.09.2003 по 31.12.2008 і з 18.06.2009 по 09.11.2009 в ООО «Содружество-Радужный 2» (за виключенням періоду: травень 2004, квітень 2005, лютий 2007, лютий, травень, серпень, листопад 2008, січень-травень, вересень, грудень 2009); з 12.12.2009 по 12.10.2015 і з 15.10.2015 по 10.06.2016 в ООО «КомиКуэст Интернешнл»; зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 з 05.10.2021 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 04.01.1981 записи засвідчені чітким відтиском печатки вказаних підприємств та не містить ні виправлень/підтирань, ні інших застережень, які б давали підстави сумніватись у їх правдивості і достовірності.

Відомості із Архівної довідки від 15.02.2021 за №381-/Б/06, свідчать про нарахування і виплату останньому заробітної плати за період роботи в ООО «Содружество-Радужный 2» з вересня 2003 по листопад 2009 (за винятком травня 2004, квітня 2005, лютого 2007, лютого, травня, серпня, листопада 2008, січня-травня, вересня, грудня 2009). Зміст довідки про заробітну плату №94, виданої 23.07.2021 ООО «КомиКуэст Интернешнл», за період роботи позивача в 2009-2016 роках свідчить про відрахування із заробітної плати позивача страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації.

Суд звернув увагу на те, що обов`язок реєстрації в системі обов`язкового пенсійного страхування іноземних громадян і осіб без громадянства, та відповідно, сплати за них страхових внесків на фінансування страхової частини трудової пенсії в бюджет Пенсійного фонду російської федерації виник з 01.01.2012.

Відмова позивачу у зарахуванні спірного періоду з 11.12.2009 по 31.12.2011 вчинена з формальних підстав та не містить в собі ніякого нормативного підґрунтя.

Відсутність інформації про сплату страхових внесків у період до 01.01.2012 пов`язана з відсутністю звітності щодо сплати таких внесків.

Суд також зазначив, що посада «Бурильщика эксплуатационного и разведочного бурения скважин на нефть и газ» і посада «Бурильника капітального ремонту свердловин», яку обіймав позивач у спірний період роботи передбачена списком №2 виробництв, робіт професій та посад, робота на яких дає право на пенсію на за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 за №10.

З 21.08.1992 підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є передусім наявність професії і виробництва у відповідних Списках та підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено вищевказаним Порядком №442, за умови зайнятості працівника на вищеназваних роботах не менш як 80% робочого часу, встановленого для відповідного виробництва. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.

Велика Палата Верховного Суду у справі №520/15025/16-а від 19.02.2020 сформулювала правовий висновок, згідно з яким особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII.

Відповідачами не надано суду належного доказу, який би засвідчував обставину не проведення атестації робочих місць за посадами, які обіймав позивач у спірний період. Зі змісту долученої позивачем архівної довідки №381-Б/06 від 15.02.2021 про підтвердження розміру заробітної плати судом встановлено, що позивачу у травні 2004, квітні 2005, лютому 2007, лютому, травні, серпні, листопаді 2008, січні-травні, вересні, грудні 2009 не нараховувалась і не виплачувалась заробітна плата ООО «Содружество-Радужный 2».

А тому, дійти висновку, що позивач у коментований період був зайнятий протягом повного робочого дня за посадою, що передбачена у списку №2, як того вимагає пункт «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для зарахування до пільгового стажу коментованого періоду роботи позивача, суд не вбачав можливим.

Суд вказав на відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача по списку №2 період роботи в НГДУ «Муравленко-нефть» з 03.01.2001 по 19.07.2003, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази підтвердження такого стажу як пільгового, окрім записів у трудовій книжці позивача.

Наявність тільки запису у трудовій книжці позивача про період роботи у НГДУ «Муравленко-нефть» без відповідного змісту, вчиненого у відповідності до абзаців 4 і 5 пункту 2.14 Інструкції №58, та належного підтвердження іншими документами про характер і умови праці на вказаному підприємстві, передбачених пунктом 20 Порядку №637, не може бути достатньою підставою для врахування такого періоду до пільгового стажу по списку №2.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що сплата страхових внесків є основною ознакою страхового стажу.

Згідно листа Державної установи - управління Пенсійного фонду російської федерації в м. Усінську Республіки Комі № 04-32/7496 від 09.06.2020 «Про сплату страхових внесків на ОСОБА_1 », вказано з іноземних громадян, які тимчасово перебували і здійснювали свою трудову діяльність на території російської федерації до 01.01.2012 не підлягали державному пенсійному страхуванню і страхові внески з їх зарплати не утримувались.

Також у вказаному листі зазначено, що інформація про страховий стаж, нарахування та сплату страхових внесків до Пенсійного фонду відсутня.

Отже, період роботи позивача з 01.01.2004 по 31.12.2008 та з 18.06.2009 по 09.11.2009, з 11.12.2009 по 31.12.2011, не зараховано до страхового стажу, оскільки відсутня інформація про страховий стаж, нарахування та сплату страхових внесків до Пенсійного фонду.

Звертає увагу на те, що оскільки трудова книжка підтверджує стаж роботи, але підтвердити пільговий характер роботи може лише уточнююча довідка підприємства, на якому особа працювала і яка видана на підставі первинних документів за час виконання відповідної роботи, а в разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника - документи, видані архівними установами».

Крім того, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Апелянт зазначає, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788 є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищевказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Враховуючи вищенаведене, не має правових підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції оскаржується апелянтом в частині задоволених позовних вимог, відтак, у відповідності до статті 308 КАС України колегія суддів переглядає оскаржуване рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 04.01.1981 ОСОБА_1 з 16.03.1985 на підставі наказу №19/к від 15.03.1985 прийнятий у Нижньо-Одеське управління бурових робіт виробничого об`єднання «Коминефть» учнем помічника бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ по вахтовому графіку роботи.

З 15.07.1985 позивач переведений помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ по вахтовому графіку роботи третього розряду, а з 01.12.1985 встановлено четвертий розряд помічника бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ, про що свідчить записи №6 і №7 трудової книжки позивача (зворотній бік а.с.16).

22.02.1991, ОСОБА_1 звільнений з роботи за власним бажанням, про що вчинено запис №9 у трудовій книжці.

У період з 03.01.2001 по 19.07.2003 позивач працював бурильником шостого розряду в цеху підземного і капітального ремонту свердловин в НГДУ «Муравленко-нефть» (зворотній бік а.с.19).

З 04.09.2003 ОСОБА_1 прийнятий на роботу в ООО «Содружество-Радужный 2» помічником бурильника в цех поточного і капітального ремонту нафтових і газових свердловин вахтово-експедиційним методом роботи.

12.10.2004 позивач переведений бурильником того ж цеху, а 01.01.2008 останньому присвоєний шостий розряд бурильника.

Згідно запису №27 у трудовій книжці, ОСОБА_1 31.12.2008 звільнений з роботи у зв`язку із закінченням строку трудового договору.

В подальшому 18.06.2009 позивач прийнятий на роботу бурильником сьомого розряду в ООО «Содружество-Радужный 2» в цех поточного і капітального ремонту нафтових і газових свердловин вахтово-експедиційним методом роботи, а 09.11.2009 звільнений з роботи за власним бажанням (зворотній бік а.с.20).

У період з 11.12.2009 по 12.10.2015 і з 15.10.2015 по 10.06.2016 ОСОБА_1 працював в ООО «КомиКуэст Интернешнл» бурильником капітального ремонту свердловин шостого розряду, про що свідчать записи №№30-33 у трудовій книжці позивача.

Вищезазначені періоди роботи ОСОБА_1 за даними професіями на вказаних підприємствах, підтверджуються також довідками від 02.10.2019 за №05/170-п, №05/168-л, №05/169-и, №05/100-з, №05-101-з, виданими ООО «Лукойл-Коми»; випискою із Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 26.11.2021 за №ЮЭ9965-21-309859380; довідками від 15.02.2021 за №381-Б/05-03, №381-Б/04, №381-Б/05, №381-Б/06, виданими архівним відділом Адміністрації міста Радужный; наказами ООО «Содружество-Радужный 2» від 04.09.2003 за №229, від 12.10.2004 за №334-к, від 29.12.2007 за №717-к, від 23.12.2008 за №724-к, від 18.06.2009 за №148-к, від 27.10.2008 за №204-к; особовими картками працівника №428; довідками, виданими ООО «КомиКуэст Интернешнл» від 23.07.2021 за №92, №93, №94; наказами ООО «КомиКуэст Интернешнл» від 08.07.010 за №204 про завершення атестації робочих місць і від 20.03.2015 за №181/к про завершення спеціальної оцінки умов праці; експертний висновок про якість проведення атестації робочих місць та умов праці в ООО «КомиКуэст Интернешнл» від 09.07.2010 за №17-04/3/27/2010; картою атестації робочого місця з умов праці помічника бурильника капітального ремонту свердловин п`ятого розряду в ООО «КомиКуэст Интернешнл» №81.

Після досягнення 55-річного віку, позивач 18.08.2021 звернуся до Надвірнянського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (сервісний центр №10) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Із змісту розписки-повідомлення від 18.08.2021 слідує, що ОСОБА_1 на підтвердження наявності загального та пільгового стажу подав відповідні документи для призначення пенсії, зокрема, військовий квиток НОМЕР_3 ; диплом про навчання; копію трудової книжки НОМЕР_2 від 04.09.1981; довідки про прийняття на роботу в кількості 16 штук; довідку ТзОВ «Надвірнянський кар`єр Карпати» від 12.11.2019 і довідку Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» від 19.11.2019 за №11/500.

Рішенням органу пенсійного забезпечення від 26.08.2021 за №67 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах за списком №2 з підстав відсутності у позивача необхідного страхового і пільгового стажу роботи, в тому числі не підтвердження сплати страхових внесків.

05.10.2021 позивач повторно звернувся до органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2 (а.с.109-110), до якої долучив, серед іншого, довідки, видані ООО «КомиКуэст Интернешнл» від 23.07.2021 за №92, №93, №94; накази ООО «КомиКуэст Интернешнл» від 08.07.010 за №204 про завершення атестації робочих місць і від 20.03.2015 за №181/к про завершення спеціальної оцінки умов праці; експертний висновок про якість проведення атестації робочих місць та умов праці в ООО «КомиКуэст Интернешнл» від 09.07.2010 за №17-04/3/27/2010; довідки від 02.10.2019 за №05/170-п, №05/168-л, №05/169-и, №05/100-з, №05-101-з, виданих ООО «Лукойл-Коми».

До страхового стажу ОСОБА_1 зараховано наступні періоди роботи:

- з 04.09.1981 по 09.11.1982 - робітником в Західно-Українській геофізичній розвідувальній експедиції, сейсморозвідувальній партії №54;

- з 18.11.1982 по 30.10.1984 - період проходження військової служби;

- з 10.12.1984 по 24.01.1985 - бетонщиком Надвірнянського РСУ-2;

- 16.03.1985 по 22.02.1992 - робота учнем помічника бурильника, помічника бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ Нижньо-Одеського управління бурових робіт об`єднання «Коминефть»;

- 20.03.1992 по 18.01.1993 - робота підсобним робочим Пасічнянського цеху Надвірнянського кар`єру МПО «Львівнерудпром»;

- з 20.01.1993 по 11.07.1994 - робота помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ Надвірнянського управління бурових робіт;

- з 28.02.1995 по 16.05.1996 - робота грохотником Пасічнянської дільниці Надвірнянського кар`єру МПО «Львівнерудпром»;

- з 01.02.1998 по 23.03.1998 - згідно даних персоніфікованого обліку (відомості з ДП «Надвірнянське лісове господарство»;

- з 26.09.1998 по 24.03.1999 - період виплати допомоги по безробіттю Надвірнянським районним центром зайнятості;

- з 19.03.2000 по 29.12.2000 - робота вантажником Малого приватного підприємства «Лебідь»;

- з 03.01.2001 по 19.07.2003 - робота бурильником НГДУ «Муравленко-Нефть»;

- з 01.01.2012 по 12.10.2015 і з 15.10.2015 по 10.06.2016 - робота бурильником капітального ремонту свердловин в ООО «КомиКуэст Интернешнл»;

- з 25.08.2016 по 14.12.2016 - робота машиністом бурової установки ПАТ «Західукрвибухпром»;

- з 01.05.2017 по 30.06.2017, з 01.08.2017 по 31.12.2017 і з 01.03.2018 по 08.07.2019 - робота помічником бурильника капітального ремонту свердловин у ТзОВ «Надрагідробурмаш»;

- з 16.10.2019 по 11.06.2020 і з 16.06.2020 по 30.06.2021 - згідно даних системи персоніфікованого обліку (відомості із Західної філії ТзОВ «Секьюрайті»).

Періоди роботи позивача з 20.03.1992 по 31.08.1992, з 17.10.1992 по 23.11.1992, з 01.12.1992 по 06.12.1992, з 12.12.1992 по 20.12.1992, з 01.01.1993 по 18.01.1993, з 28.02.1995 по 16.05.1996 зараховані відповідачем до стажу роботи по списку №2, що становить 1 рік 10 місяців 11 днів, страховий стаж - 26 років 6 місяців 10 днів.

Вказана обставина підтверджується випискою про стаж позивача, рішеннями від 26.08.2021 за №67 і від 07.10.2021 за №67 про відмову у призначенні пенсії та поясненнями відповідача від 25.01.2022 за №0900-0902-7/3087.

Втім, за результатом розгляду поданих позивачем документів, повторно прийнято рішення від 07.10.2021 за №67 про відмову у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах за списком №2 з підстав відсутності у позивача загального страхового і пільгового стажу із посиланням на дію положень статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Додатково, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області листом від 20.10.2021 повідомило позивача про відсутність підстав для призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2, з урахуванням відсутності у позивача загального страхового і пільгового стажу.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (надалі - Закон №1058-IV).

За змістом частини 2 статті 4 Закону №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Позивач в обґрунтування необхідності зарахування до страхового стажу період роботи з 01.01.2004 по 31.12.2008, з 18.06.2009 по 09.11.2009 в ООО «Содружество-Радужный 2» і з 11.12.2009 по 31.12.2011 в ООО «КомиКуэст Интернешнл» посилається на норми міжнародних угод, підписаних Україною та російською федерацією.

Разом з цим, єдиною підставою для відмови у зарахування до стажу роботи позивача вище коментованого періоду слугувала обставина не підтвердження компетентними органами російської федерації сплати страхових внесків.

Відповідно до вимог ст.1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 цієї Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно абз.2, 3 ст.6 Угоди між Урядом України і Урядом рф «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14.01.1993, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Відповідно до п.3 ст.6 Міжнародної Угоди від 15.04.1994 «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників - мігрантів» (дата набрання чинності для України: 22.08.1995) встановлено, що працівники користуються правами і виконують обов`язки, що встановлені трудовим законодавством Сторони працевлаштування.

Згідно ст.7 цієї Угоди оподаткування трудових доходів працівників Сторони працевлаштування здійснюється в порядку і розмірах, встановлених законодавством Сторони працевлаштування.

Згідно ч.1 ст.13 Закону рф «Про трудові пенсії» (в редакції, чинній на період роботи в рф) встановлено, що при підрахунку страхового стажу періоди роботи і (або) іншої діяльності, які передбачені статтями 10 і 11 цього Федерального закону, підтверджуються документами, що видаються в установленому порядку роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховується при встановленні права на пенсію та її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Разом з тим, частиною 3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у ст.11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у ст.20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Згідно зі ст.106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати.

Таким чином, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може бути підставою для неврахування при призначенні застрахованій особі пенсії, заробітної плати з якої не нараховані страхові внески

Колегія суддів враховує правову позицію викладену в постанові Верховного Суду від 02.08.2022 у справі № 560/4616/20, де суд не досліджував питання чи нараховувались позивачу, але не сплачувались страхувальником страхові внески. Сплата страхувальником страхових внесків є кінцевим етапом, якому передує нарахування страхового внеску. Зважаючи на те, що обов`язок щодо сплати страхового внеску так і обов`язок по його нарахуванню покладено саме страхувальника (роботодавця), а отже і відповідальність за не нарахування страхового внеску покладено також на страхувальника.

В контексті законодавства нашої держави, то за змістом статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 (надалі по тексту також - Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі по тексту також - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За правовим регулюванням пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Тобто, як вірно зазначив суд першої інстанції, прийняття на підтвердження стажу роботи, зокрема, довідок, застосовується тільки в тому випадку, коли відсутня трудова книжка, або відсутні відповідні записи чи містяться неправильні чи неточні записи в трудовій книжці про роботу особи на підприємстві.

Як встановлено судом, у позивача є в наявності трудова книжка серії НОМЕР_2 від 04.01.1981, яка надана останнім для розгляду питання про зарахування спірного періоду до страхового стажу позивача.

У ній містяться записи про роботу ОСОБА_1 в ООО «Содружество-Радужный 2» і в ООО «КомиКуэст Интернешнл», а саме: запис №24 про прийняття на роботу з 04.09.2003 помічником бурильника в цех поточного і капітального ремонту нафтових і газових свердловин в ООО «Содружество-Радужный 2» і запис №27 про звільнення останнього з роботи на вказаному підприємстві з 31.12.2008, у зв`язку із закінченням терміну трудового договору (а.с.123); запис №28 про прийняття на роботу з 18.06.2009 бурильником в цех поточного і капітального ремонту нафтових і газових свердловин в ООО «Содружество-Радужный 2» і запис №29 про звільнення останнього з роботи на вказаному підприємстві з 09.11.2009 за власним бажанням (зворотній бік а.с.123); запис №30 про прийняття позивача на роботу з 11.12.2009 бурильником капітального ремонту свердловин шостого розряду в ООО «КомиКуэст Интернешнл» і запис №31 про звільнення останнього з роботи на вказаному підприємстві з 12.102015 у зв`язку із закінченням терміну трудового договору (а.с.124).

Вказані записи засвідчені чітким відтиском печатки вказаних підприємств та не містить ні виправлень/підтирань, ні інших застережень, які б давали підстави сумніватись у їх правдивості і достовірності.

Відомості із Архівної довідки від 15.02.2021 за №381-/Б/06, виданої архівним відділом Адміністрації міста Радужний Ханти-Мансійського автономного округу Юрга Тюменської області російської федерації (а.с.64), свідчать про нарахування і виплату ОСОБА_1 заробітної плати за період роботи в ООО «Содружество-Радужный 2» з вересня 2003 по листопад 2009 (за винятком травня 2004, квітня 2005, лютого 2007, лютого, травня, серпня, листопада 2008, січня-травня, вересня, грудня 2009).

Зміст довідки про заробітну плату №94, виданої 23.07.2021 ООО «КомиКуэст Интернешнл», за період роботи позивача в 2009-2016 роках свідчить про відрахування із заробітної плати позивача страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації (а.с.73).

Таким чином, не заслуговує на увагу покликання апелянта на відсутність доказів сплати страхових внесків за спірний період, як на підставу його не врахування до стажу позивача,

Відсутність інформації про сплату страхових внесків у період до 01.01.2012 пов`язана з відсутністю звітності щодо сплати таких внесків, оскільки обов`язок реєстрації в системі обов`язкового пенсійного страхування іноземних громадян і осіб без громадянства, та сплати за них страхових внесків виник з 01.01.2012.

З приводу відсутності підстав для врахування до пільгового стажу позивача по списку №2 періодів роботи з 15.07.1985 по 22.02.1992, з 03.01.2001 по 19.07.2003, з 04.09.2003 по 12.10.2004, з 12.10.2004 по 31.12.2008, з 18.06.2009 по 09.11.2009, з 12.12.2009 по 14.08.2010, 15.08.2010 по 26.08.2010, з 27.08.2010 по 12.10.2015, з 15.10.2015 по 10.06.2016, що і слугувало причиною для прийняття органом пенсійного фонду рішення від 26.08.2021 за №67 і від 07.10.2021 за №67, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2021 по 31 березня 2022 - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок.

В той же час, відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно абзацу 3 пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2021 по 31 березня 2022 - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок.

Таким чином, в силу приписів пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи призначається працівникам за наявності трьох обов`язкових умов у сукупності:

- зайняття повний робочий день на відповідних роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України;

- атестація робочих місць;

- досягнення 55 років для чоловіків і при стажі роботи у період звернення з 1 квітня 2021 по 31 березня 2022 не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок.

Однак, Рішенням Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в коментованій вище редакції) визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною). Порядок застосування статті 13 визначає пункт 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020.

У спірних правовідносинах слід враховувати, що закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність (стаття 152 Конституції України).

Так, відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину 2 статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 за №213-VIII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення Конституційного Суду стаття 13, частина 2 статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 за №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду встановлено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина 2 статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 за №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: … б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам...».

При цьому, Конституційний Суд в пункті 4.1 Рішення №1-р/2020 від 23.01.2020 зазначив, що статтею 13 Закону №1788-XII до внесення змін Законом №213-VIII було передбачено зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку (60 років для чоловіків і 55 років для жінок) з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 10 років для працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, та на 5 років для працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці; зменшення пенсійного віку та стажу для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 5 років.

Отже, у статті 13 Закону №1788-XII до внесення змін Законом №213-VIII було встановлено такий пенсійний вік: у пункті «а» для чоловіків - 50 років, для жінок - 45 років; у пунктах «б»-«з» для чоловіків - 55 років, для жінок - 50 років.

У Законі №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII, збережено вказану пропорцію щодо зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку без урахування різниці між пенсійним віком для чоловіків і жінок. У частині першій статті 13 Закону №1788 зі змінами, внесеними Законом №213-VIII, встановлено однаковий пенсійний вік для чоловіків та жінок, а саме: у пункті «а» - 50 років (на 10 років менше, ніж загальний пенсійний вік), у пунктах «б»-«з» - 55 років (на 5 років менше, ніж загальний пенсійний вік).

Відтак, статтею 13 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII, передбачено поетапне збільшення пенсійного віку та стажу для працівників, зайнятих на роботах, визначених у цих нормах.

За висновками пункту 4.4 Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020, перевіряючи статтю 13, частину 2 статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII, на відповідність Конституції України, Конституційний Суд України виходив з такого.

Вказаними положеннями Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII, передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років.

Згідно зі статтею 13, частиною 2 статті 14, пунктами «б»-«г» статті 54 Закону №1788-XII у редакції до внесення змін Законом №213-VIII у осіб, які належать до категорій працівників, вказаних у цих нормах, виникли легітимні очікування щодо реалізації права виходу на пенсію. Однак оспорюваними положеннями Закону №213-VIII змінено нормативне регулювання призначення пенсій таким особам.

Конституційний Суд України дослідивши правовідносини, пов`язані зі змінами підстав реалізації права на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років зазначає, що ці зміни вплинули на очікування осіб стосовно настання юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.

Отже особи, що належать до певної категорії працівників, були учасниками правовідносин, у яких вони об`єктивно передбачали настання відповідних наслідків, а саме призначення пенсій, тобто їх легітимні очікування були пов`язані саме з положеннями Закону №1788-XII у редакції до внесення змін Законом №213-VIII. Отже, зміна умов призначення пенсій особам, які належать до певної категорії працівників, з урахуванням наявності відповідного стажу роботи, призвела до такого нормативного регулювання призначення пенсій, яке суттєво вплинуло на очікування вказаних осіб, погіршило їх юридичне становище стосовно права на призначення пенсій, що має реалізовуватися при зміні нормативного регулювання лише у разі справедливого поліпшення умов праці та впевненості у настанні відповідних юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.

З урахуванням вказаного, стаття 13, частина 2 статті 14, пункт «б»-«г» статті 54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині 1 статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Отже, на пільгових умовах чоловіки мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років і 6 місяців на зазначених роботах.

Зміст рішень про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах вказують на причину неврахування до пільгового стажу спірних періодів роботи, а саме:

- з 15.07.1985 по 22.02.1992 - період роботи бурильником експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту і газ Нижньо-Одеського управління бурових робіт об`єднання «Коминефть», оскільки довідки про стаж і заробітну плату, видані Архівним відділом ООО «Лукойл-Коми» у 2019-2020 роках є архівними і згідно історичної довідки №05/79-и від 12.03.2020 (чи довідки №05/169-и від 02.10.2019) підприємство Нижньо-Одеське управління бурових робіт припинило свою виробничу діяльність з 01.02.1998, а документи передані на зберігання до Центрального архіву ООО «Лукойл-Коми»;

- з 03.01.2001 по 19.07.2003 - період роботи бурильником шостого розряду в цеху підземного і капітального ремонту свердловин в НГДУ «Муравленко-нефть», так як не надано пільгову довідку про підтвердження стажу на пільгових умовах за списком №2 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, а також документи про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення, за результатами атестації робочих місць підприємства;

- з 04.09.2003 по 31.12.2008 і з 18.06.2009 по 09.11.2009 - період роботи помічником бурильника і бурильником в цеху поточного і капітального ремонту нафтових і газових свердловин ООО «Содружество-Радужный 2», у зв`язку з відсутністю матеріалів атестації робочих місць, а також необхідністю підтвердження стажу вказаного періоду за рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, оскільки підприємство ліквідоване без визначення правонаступника;

- з 12.12.2009 по 12.10.2015 і з 15.10.2015 по 10.06.2016 - період роботи бурильником капітального ремонту свердловин в ООО «КомиКуэст Интернешнл», оскільки не надано перелік робочих місць, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2.

Як уже зазначалось вище, у трудовій книжці ОСОБА_1 містяться точні записи про період роботи останнього з 15.07.1985 по 22.02.1992 у Нижньо-Одеському управлінні бурових робіт об`єднання «Коминефть» (записи №6-9), з 03.01.2001 по 19.07.2003 - в НГДУ «Муравленко-нефть» (записи №22-23), з 04.09.2003 по 31.12.2008 і з 18.06.2009 по 09.11.2009 - в ООО «Содружество-Радужный 2» (записи №24-29), з 12.12.2009 по 12.10.2015 і з 15.10.2015 по 10.06.2016 - в ООО «КомиКуэст Интернешнл» (записи №30-33) (а.с.118-126).

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 № 442 (далі - Порядок № 442, Постанова № 442 відповідно) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації № 41), відповідно до яких основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 2 Постанови № 442 встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 442 атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Пунктами 8, 9 Порядку № 442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесені до переліку.

Відповідно до п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

19 лютого 2020 Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову у справі № 520/15025/16-а, в якій Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Також зазначено, що Велика Палата Верховного Суду зазначила, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII.

Необхідно зазначити, що на період роботи ОСОБА_1 з 15.07.1985 по 10.06.2016, чинними були списки виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР «Про затвердження» від 22.08.1956 за (надалі по тексту - Постанова №1173), Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 за №162 (надалі по тексту також - Постанова №162) та Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 за №36 (надалі по тексту також - Постанова №36).

Відтак, враховуючи наведене вище, вірним є висновок суду першої інстанції про достатність підстав для врахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи у Нижньо-Одеському управлінні бурових робіт об`єднання «Коминефть» з 15.07.1985 по 22.02.1992, в ООО «Содружество-Радужный 2» з 04.09.2003 по 31.12.2008 і з 18.06.2009 по 09.11.2009 (за виключенням періоду: травень 2004, квітень 2005, лютий 2007, лютий, травень, серпень, листопад 2008, січень-травень, вересень, грудень 2009), та в ООО «КомиКуэст Интернешнл» з 12.12.2009 по 12.10.2015 і з 15.10.2015 по 10.06.2016.

На підтвердження періоду роботи позивача з 15.07.1985 по 22.02.1992 у Нижньо-Одеському управлінні бурових робіт виробничого об`єднання «Коминефть» в матеріалах справи міститься архівна довідка №05/168-л від 02.10.2019 про особливий характер роботи і умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії і підтвердження постійної зайнятості на пільговій роботі, видана ТОВ «Лукойл-Комі» (а.с.27-28). Зміст коментованої довідки свідчить про зайнятість позивача у спірний період повний робочий день з виконання встановленої щоденної норми робочого часу і річного балансу робочого часу, встановленого трудовим законодавством. Посада «помощника бурильщика эксплуатационного и розведочного бурения скважин на нефть и газ», яку обіймав позивач передбачена списком №2 виробництв, робіт професій та посад, робота на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 за №10, а саме розділ 12, підрозділ 1а, позиція 2130100а-11297, і такий стаж дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Згідно архівних довідок від 02.10.2019 за №05/100-з і №05/101-3, видані ТОВ «Лукойл-Комі» (а.с.32, 33), ОСОБА_1 отримував заробітну плату за період з березня 1985 по лютий 1992, з якої здійснено відрахування страхових внесків у фонд соціального страхування (до 01.01.1991) і в Пенсійний фонд російської федерації (після 01.01.1991).

Виходячи із відомостей довідки №05/170-п від 02.10.2019, яка підписана завідуючою центрального архіву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лукойл-Комі» (а.с.26), архівні довідки від 02.10.2019 за №05/168-л, №05/100-з і №05/101-3, видані достовірно, всі суми заробітної плати, вказані в архівних довідках відповідають сумам заробітної плати в особових рахунках, всі відомості, вказані в архівних довідках відповідають відомостям архівних документів (картка форми Т-2, накази по особовому складу).

Відповідно до історичної довідки від 02.10.2019 за №05/169-и, виданої ТОВ «Лукойл-Комі» (а.с.29-31), з 01.02.1998 Нижньо-Одеське управління бурових робіт виробничого об`єднання «Коминефть» виключено із структури ОАО «Коминефть», дане підприємство припинило свою діяльність.

У зазначених вище довідках від 02.10.2019 за №05/168-л, №05/169-и та №05/100-3, виданих ТОВ «Лукойл-Комі» вказано про знаходження документів Нижньо-Одеського управління бурових робіт виробничого об`єднання «Коминефть» на відомчому зберіганні в центральному архіві ООО «Лукойл-Коми». Повноваження виконавчих органів ОАО «Коминефть» передані ООО «Лукойл-Коми» відповідно до Договору 21.12.2001.

Тобто підприємство Нижньо-Одеське управління бурових робіт виробничого об`єднання «Коминефть» припинило свою виробничу діяльність, і документи не передані на зберігання до Центрального архіву ООО «Лукойл-Коми», а знаходяться на відомчому зберіганні в центральному архіві ООО «Лукойл-Коми», до якого перейшли повноваження виконавчих органів структури ОАО «Коминефть».

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2006, цей Порядок визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи:

для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника;

до 01 січня 2004, якщо в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях (їх правонаступниках), розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (надалі по тексту також - підприємства, які розташовані на тимчасово окупованій території).

Тобто умовою для підтвердження стажу за рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, яка створена і діє при Головному управління ПФУ - є ліквідація підприємства, установи, організації без визначення правонаступника.

Згідно Виписки із Єдиного Державного реєстру юридичних осіб від 26.11.2021 за №ЮЭ9965-21-309859380, ООО «Лукойл-Коми» є правонаступником ПАО «Коминефть» (пункт 72), в тому числі ООО «Лукойл-Коми» має право діяти без довіреності від імені ПАО «Коминефть».

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що долучені позивачем документи є належними і достатніми доказами, які підтверджують право ОСОБА_1 на врахування до його пільгового стажу по списку №2 періоду роботи у Нижньо-Одеському управлінні бурових робіт виробничого об`єднання «Коминефть» з 15.07.1985 по 22.02.1992.

В матеріалах справи на підтвердження пільгового періоду роботи позивача з 04.09.2003 по 31.12.2008 і з 18.06.2009 по 09.11.2009 містяться накази ООО «Содружество-Радужный 2» про прийняття на роботу, переведення і звільнення з роботи, а саме, від 04.09.2003 за №229, від 12.10.2004 за №334-к, від 29.12.2007 за №717-к, від 23.12.2008 за №724-к, від 18.06.2009 за №148-к, від 27.10.2008 за №204-к, а також особові картки працівника (а.с.59-60, 61, 62, 65, 66, 67-68, 69, 70).

Також підлягає врахуванню до пільгового стажу позивача період роботи з 12.12.2009 по 12.10.2015 і з 15.10.2015 по 10.06.2016 бурильником капітального ремонту свердловин в ООО «КомиКуэст Интернешнл».

Відповідно до довідки про особливий характер роботи і умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії і підтвердження постійної зайнятості на пільговій роботі №92 від 23.07.2021, виданої ООО «КомиКуэст Интернешнл», ОСОБА_1 в період роботи з 12.12.2009 по 12.10.2015 і з 15.10.2015 по 10.06.2016 працював повний робочий день. Посада «бурильщика капитального ремонта скважин», яку обіймав позивач передбачена списком №2 виробництв, робіт професій та посад, робота на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 за №10, зокрема, розділ 12, пункт «а», позиція 2130200а-11292, і такий стаж дає право на пільгове пенсійне забезпечення (а.с.71).

Як свідчить довідка від 23.07.2021 за №93, видана ООО «КомиКуэст Интернешнл», вперше атестація робочих місць на даному підприємстві проводилась у 2010 (а.с.72).

В матеріалах справи міститься наказ ООО «КомиКуэст Интернешнл» від 08.07.010 за №204 про завершення атестації робочих місць і від 20.03.2015 за №181/к про завершення спеціальної оцінки умов праці; експертний висновок про якість проведення атестації робочих місць та умов праці в ООО «КомиКуэст Интернешнл» від 09.07.2010 за №17-04/3/27/2010, а також карта атестації робочого місця за умовами праці помічника бурильника капітального ремонту свердловин п`ятого розряду №81 і бурильника капітального ремонту свердловин шостого розряду №83 (а.с.74-80).

Згідно довідки №94 від 23.07.2021, виданої ООО «КомиКуэст Интернешнл», позивач протягом спірного періоду роботи на вказаному підприємстві отримував заробітку плату, із сум якої здійснювалось відрахування страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації (а.с.73).

Як вірно зазначив суд першої інстанції, в сукупності вказані документи є належним підтвердженням стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах по списку №2.

Відтак, оскільки позивач досягнув 55 років, має загальний страховий стаж більше 25 років, в тому числі стаж роботи за списком №2 більше 12 років 6 місяців ОСОБА_1 має право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Апеляційний суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 березня 2022 року у справі № 300/8107/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Т. В. Онишкевич
Т. І. Шинкар