Справа № 160/2711/23
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 березня 2023 року Справа №160/2711/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Кучугурної Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі клопотання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ольховик-Красильнікова Любов Павлівна, до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

14.02.2023 через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ольховик-Красильнікова Любов Павлівна, до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 16.03.2022 №356 о/с «По особовому складу» в частині, що стосується ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) на посаді слідчого відділу поліції №6 Криворізького районного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в спеціальному званні майор поліції з 16 березня 2022 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Троїцька, будинок 20-А, ідентифікаційний номер юридичної особи 40108866) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 16 березня 2022 року по день поновлення на службі.

Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/2711/23 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.

Ухвалою суду від 20.02.2023 заяву представника позивача - адвоката Ольховик-Красильнікової Любові Павлівни про поновлення строку звернення до суду задоволено; поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу; прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; установлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

10.03.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Крім цього, 10.03.2023 відповідач звернувся до суду з клопотанням про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування клопотання відповідач зазначає, що з позовними вимогами у цій справі позивач ОСОБА_1 , яка проходила публічну службу, повинна була звернутися у місячний строк з дня, коли вона дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх справ (ч.5 ст.122 КАС України). Відповідач указує, що предметом спору у цій справі є визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП в Дніпропетровській області від 16.03.2022 №356 о/с в частині звільнення позивача ОСОБА_1 за п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). 15.03.2022 позивачем до відділу кадрового забезпечення здано спеціальний жетон та службове посвідчення. 16.03.2022 за допомогою електронної комунікації у месенджері «Telegram» на мобільний номер телефону позивача було відправлено повідомлення про звільнення позивача наказом від 16.03.2022 №356 о/с за власним бажанням. У свою чергу, ОСОБА_1 у месенджері повідомляла працівникам кадрового забезпечення про те, що подала декларацію при звільненні. Крім цього, відповідач зазначає, що позивачу у квітні 2022 року була виплачена одноразова грошова допомога при звільненні. Таким чином, за доводами відповідача, позивачу вже 16.03.2022 було відомо про її звільнення зі служби, проте з цим позовом до суду вона звернулась лише 14.02.2023, тобто поза межами встановленого ч.5 ст.122 КАС України місячного строку. З огляду на викладене, відповідач просить суд залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання відповідача, суд зазначає про таке.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.249 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частинами 3, 4 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з частинами 1, 2 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як зазначено вище, ухвалою суду від 20.02.2023 ОСОБА_1 був поновлений строк звернення до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

В цій ухвалі суд зазначив про доводи представника позивача, згідно з якими, з наказом про звільнення зі служби в поліції позивача взагалі не було ознайомлено.

Крім цього, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому дія воєнного стану неодноразово продовжувалась.

Останнім Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2915-ІХ від 14.02.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Суд зазначає, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

Поряд з цим, при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29.09.2022 у справі №500/1912/22.

Так, до матеріалів позовної заяви представником позивача надані докази про евакуацію у березні 2022 року жителів Інгульця (м. Кривий Ріг) у зв`язку з наближенням ворожих військ; копію свідоцтва про народження у позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 доньки ОСОБА_2 .

У зв`язку з наведеними обставинами, а також для збереження життя та здоров`я малолітньої дитини позивач разом з малолітньою дитиною виїхали за кордон, що підтверджується листом Державної прикордонної служби України від 07.02.2023 №07/02-2023.

Також, суд урахував, що після повернення на територію України (14.01.2023) позивач невідкладно стала вживати заходи щодо відновлення порушеного, за її доводами, права.

За приписами частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, суд уважав наведені у заяві представником позивача причини пропуску строку звернення до суду, у сукупності з наданими доказами пропуску цього строку, поважними, у зв`язку з чим, дійшов висновку про поновлення позивачу пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою у справі №160/2711/23.

Суд зазначає, що ним ураховані доводи відповідача про те, що позивачу вже 16.03.2022 було відомо про винесення оскаржуваного наказу про її звільнення зі служби, і наведені в обґрунтування цих доводів обставини (15.03.2022 позивачем до відділу кадрового забезпечення здано спеціальний жетон та службове посвідчення; 16.03.2022 за допомогою електронної комунікації у месенджері «Telegram» на мобільний номер телефону позивача було відправлено повідомлення про звільнення позивача наказом від 16.03.2022 №356 о/с за власним бажанням; подача позивачем декларації при звільненні та виплата позивачу у квітні 2022 року одноразової грошової допомоги при звільненні).

Водночас суд не вбачає передчасності у викладеному в ухвалі про відкриття провадження у справі висновку про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, оскільки ці причини пов`язані зі збереженням життя і здоров`я позивача та її малолітньої дитини під час дії на території України воєнного стану.

До того ж, як уже зазначено судом, після повернення на територію України (14.01.2023) позивач невідкладно стала вживати заходи щодо відновлення порушеного, за її доводами, права.

За викладених обставин, наведених положень чинного законодавства, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. 167, 240, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про залишення без розгляду позовної заяви у справі №1602711/23.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Н.В. Кучугурна