Справа № 511/323/23
Суддя: Іванова О. В.
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/323/23

Номер провадження: 2-а/511/5/23

16 березня 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванової О. В.,

за участю секретаря Возняк Г.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області справу за адміністративним позовом

позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

до відповідача 1: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, адреса: 65114, м. Одеса, вул. Корольова, 5;

до відповідача 2: Департаменту патрульної поліції, адреса: м. Київ, вул. ФедораЕрнеста, 3,

про визнання необґрунтованою та скасування постанови серії ЕАР №646746 від 27.01.2023 року ,

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання необґрунтованою та скасування постанови серії ЕАР №646746 від 27.01.2023 року.

Позивач просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 646746 від 27.01.2023 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 гривень за порушення Правил дорожнього руху, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити та стягнути судовий збір на користь позивача за рахунок державних асигнувань.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що постановою інспектора УПП в Одеській області ЕАР №646746 від 27.01.2023 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУаАП та було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн.

Згідно цієї постанови позивач порушив п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху, а саме керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншими предметами чи забрудненими, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів.

З інкримінованим правопорушенням ОСОБА_1 не погодився на місці зупинки транспортного засобу та пояснив поліцейському, що наявність на панелі номерних знаків металевої сітки, жодним чином не перешкоджає визначенню чіткості номерних знаків. Тому вважає дану постанову необґрунтованою, такою що не відповідає нормам КУпАп та винесеною з перевищенням компетенції суб`єкта владних повноважень, тому просить її скасувати.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.02.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 15.02.2023, яке відкладено за клопотанням відповідача.

Відповідачем у справі Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції подано відзив, в якому просять залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення, посилаючись на те, що факт вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП підтверджується відеозаписами з службового портативного відеореєстратора інспектора. Як зазначає відповідач, відповідно до п. 2.9 «в» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів. Із запровадженням системи автоматичної фіксації порушень ПДР, які дають змогу в автоматичному режимі здійснювати виявлення та фотозйомку або відеозапис подій, що містять ознаки адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у разі встановлення сітки на номерних знаках, остання створює бар`єр для мікрохвиль і унеможливлює розпізнання цифр, роблячи їх розмитими. Отже, на думку відповідача, позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факт порушення п. 2.9. в ПДР , інспектор мав всі законні підстави для розгляду справи на місці вчинення правопорушення, ним дотримана процедура розгляду справи, постанова обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи позивача щодо необхідності її скасування вважають безпідставними, необґрунтованими та не підкріпленими нормами законодавства.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги свої підтримав, розгляд справи просив здійснювати без його участі.

Відповідачі про дату та час судового засідання сповіщенні належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Заяв та клопотань до суду не надавали.

Частиною 3 ст. 268 КАС України передбачено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши сторін у справі, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно із ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 27.01.2023 року інспектором 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Бондар С.А. винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6465746 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 1190 грн. У постанові зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «в» ПДР України, а саме керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символ номерного знака з відстані 20 метрів. (а.с. 7)

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Правилами дорожнього руху України (далі -ПДР України) визначається порядок дорожнього руху на всій території України, за порушення якого особи несуть відповідальність передбачену законодавством.

Згідно із п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом … без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП настає за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Отже, санкція цієї норми передбачає окремі склади адміністративного правопорушення, а саме керування або експлуатація транспортного засобу:

- без номерного знака;

- з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам;

- з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію;

- забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів;

- а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Систематизуючи та аналізуючи вказану норму ч. 1 ст. 121-3 КУпАП суд дійшов до висновку про те, що відповідальність за вказаною статтею настає за окремі склади адміністративного правопорушення та необхідність визначення відстані 20м. не може застосовуватися до транспортних засобів, а саме: без номерного знаку; з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам; з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію; оскільки для наявності складу вказаного правопорушення не має значення відстань; проте, тільки при наявності забрудненого номерного знаку, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака застосовується відстань двадцяти метрів.

Тому посилання позивача на те, що сітка, яка встановлена на номерному знаку, дозволяє чітко визначити символи номерного знаку, у т.ч. на відстані 20 метрів, суд не враховує, оскільки така вимога пред`являється тільки до забруднених знаків.

Окрім того, з дослідженого судом наданого відповідачем відеозапису вбачається, що під час виявлення та фіксування вказаного правопорушення проводилася відеозйомка, при цьому вбачається, що на номерному знаку транспортного засобу позивача дійсно була встановлена металева сітка; при цьому позивач самостійно та добровільно під відеозапис вказану сітку з номерного знаку демонтував, не висловлюючи будь-яких заперечень щодо вчинення ним правопорушення тощо. З вказаного відеозапису також вбачається, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута інспектором патрульної поліції з дотриманням вимог КУпАП, зокрема, роз`яснені права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право на захист, порядок та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, тобто без будь-яких порушень.

Суд також враховує, що зміни до КУпАП щодо доповнення цього Кодексу новою статтею 121-3 КУпАП обумовлені тим, що складовою безпеки дорожнього руху є контроль за законністю використання транспортних засобів, як джерел підвищеної небезпеки. Запорукою ефективної реалізації контролюючих функцій у зазначеній сфері є належна ідентифікація транспортних засобів, що приймають участь у дорожньому руху.

Комплекси автоматичної фіксації для розпізнавання фіксують марку та модель транспортного засобу, а також номерний знак. Однак у разі встановлення сітки на номерних знаках, остання створює бар`єр для мікрохвиль і унеможливлює розпізнання цифр, роблячи їх розмитими. Камери відеонагляду за дорожнім рухом не розпізнають цифри номерних знаків на автомобілях, водії яких вирішили закрити їх рамками з металевими сітками. Сітка створює серйозні перешкоди під час розшуку транспортних засобів, причетних до скоєння злочинів, як дорожньо-транспортних пригод так і крадіжок, грабежів, розбійних нападів і навіть убивств.

Самодіяльність водіїв суперечить вимогам ПДР, де вказано що: «забороняється закривати іншими предметами номерний знак».

Посилання позивача суд до уваги не приймає, вважає їх неспроможними та розцінюється судом як спосіб захисту з метою уникнути від адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Посилання позивача про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ним неодноразово заявлялося клопотання інспектору патрульної поліції щодо надання можливості ознайомитися з доказами вчинення ним адміністративного правопорушення, однак інспектором патрульної поліції не вжито жодних дій щодо надання ОСОБА_1 такої можливості, що свідчить про відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, суд до уваги також не приймає, оскільки позивачем не надано жодного доказу про звернення з зазначеним клопотанням та відмовою інспектора поліції та вказане спростовується дослідженим судом відеозаписом та якому позивач не оспорював вчинення ним вказаного правопорушення або заявляв будь-які клопотання.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, постановою Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Крім того, статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Однак, як вбачається з матеріалів справи позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, а лише висловлено суб`єктивну думку, що не має жодного нормативного та доказового підґрунтя.

Натомість відповідачем повністю доведено, що винесена постанова про адміністративне правопорушення є законною та обґрунтованою.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що порушення позивачем Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121-3 КУпАП, підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач заперечив, що вчиняв правопорушення, однак відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень у спірних відносинах, надав докази правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6465746 від 27.01.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, не підлягає скасуванню і її слід залишити без змін.

Беручи до уваги з`ясовані обставини, суд дійшов до висновку про наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з огляду на вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

При звернені до суду позивачем сплачений судовий збір не в повному обсязі, тому з нього підлягає стягненню несплачена частка судового збору у розмірі 535,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 271, 272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання необґрунтованою та скасування постанови серії ЕАР №646746 від 27.01.2023 року відмовити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6465746 від 27.01.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави несплачену суму судового збору у розмірі 535,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. В. Іванова