Справа № 480/3351/22
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2023 року Суми Справа № 480/3351/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу
до - Боромлянської сільської ради,
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Суть спору, позиція сторін.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення за клопотанням позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Боромлянської сільської ради та зобов`язати відповідача розглянути клопотання позивача про надання такого дозволу і прийняти рішення, відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки. Відповідач, з моменту отримання від позивача заяви, не прийняв жодного рішення, яке передбачене ст. 118 ЗК України, чим порушив права позивача.
Відповідач про відкриття провадження у справі повідомлений належним чином, правом подання відзиву не скористався. Тому суд, на підставі норми ч. 6 ст. 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.
В той же час, відповідач подав клопотання від 29.07.2022 про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Процесуальні дії, які вчинялись судом.
11.05.2022 судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Фактичні встановлені обставини і зміст спірних правовідносин.
05.08.2021 позивач звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з яким надав необхідний пакет документів, що відповідачем не спростовується (а.с. 8-10).
09.08.2021 відповідач листом за № 1339/02-23 повідомив позивача, що розгляд його питання відхилено, оскільки документи не відповідають вимогам чинного законодавсва та деякі документи є такими, що втратили чинність (а.с. 7).
Враховуючи, що відповідач з моменту отримання клопотання не прийняв жодного рішення, то позивач, вважаючи таку бездіяльність протиправною, звернувся до суду з даним позовом.
Висновки суду та їх мотиви.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 7 ст. 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до закону. Частиною 1 ст. 59 цього Закону встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
В даному спорі предметом дослідження є факт прийняття чи відсутності рішення відповідача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивованого рішення про відмову у його наданні, як те передбачено ч. 7 ст. 118 ЗК України, у місячний строк з дня надходження клопотання.
Суд звертає увагу, що до даних правовідносин застосовуються і Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях затверджені наказом Мністерства юстиції України № 1000/5 від 18.06.2015.
Пунктом 7 підрозділу 2 розділу ІІІ цих правил встановлено, що у разі відсутності додатків, зазначених у документі, або окремих аркушів, а також за наявності помилок в оформленні документа, що унеможливлює його виконання (відсутність підпису, відбитка печатки, грифу затвердження тощо), документ не реєструється і повертається відправникові із зазначенням причини повернення та повідомляється про повернення документа телефоном. При цьому, відправникові може надсилатися письмовий запит, у такому разі на документі робиться відповідна відмітка із зазначенням дати запиту (розмови телефоном), посади та прізвища особи, якій зроблено запит, підпису, розшифрування підпису особи, яка здійснила запит. Зазначені в абзаці першому цього пункту документи реєструються, якщо особливості їх розгляду визначені спеціальними актами законодавства у відповідних сферах.
Крім того, відповідачем не надано суду інших локальних актів, які визначають більш детально порядок реєстрації та повернення документів саме у Боромлянській сільській раді.
Отже, відповідач, за результатами розгляду клопотання позивача, повинен був або повернути пакет документів з клопотанням позивача із посиланням на правила організації діловодства (у разі неможливості виконання клопотання) або прийняти рішення про надання дозволу на розробку документації із землеустрою чи рішення про відмову у наданні такого дозволу.
Натомість, як встановлено судом, за результатами розгляду клопотання позивача, відповідач не повернув йому документи і не прийняв жодного рішення, а повідомив позивачу листом про те, що розгляд його питання відхилено з підстави невідповідності поданих документів вимогам чинного законодавства України (ДСТУ 4163-2003 - Уніфікована система розпорядчої документації). Проте суд звертає увагу, що даний ДСТУ не поширюється на вимоги до створення документів фізичними особами.
Отже, вказана бездіяльність відповідача не відповідає критеріям правомірності, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України, оскільки відповідачем не прийнято рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивованого рішення про відмову у його наданні, протягом встановленого строку, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством, а тому діяв всупереч ст. 19 Конституції України, як норми прямої дії. Тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення в повному обсязі.
Щодо заборони відповідачу приймати рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки до закінчення воєнного стану, як підстави неможливості виконати рішення суду, суд зазначає що відповідач, у відповідності до норми ст. 378 КАС України, не позбавлений права звернутись до суду із заявою про відстрочення або розстрочення виконання рішення до закінчення воєнного стану, у разі наявності підстав для задоволення клопотання позивача.
Судові витрати.
Щодо судового збору.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,4 грн.
Щодо витрат на правничу допомогу.
У п. 5 прохальної частини позову позивач просить суд стягнути з відповідача 9000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до норми п. 2 ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Приписом ч. 4 зазначеної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Нормою ч. 6 ст. 134 КАС України передбачено, що суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами виключно за клопотанням іншої сторони.
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копії наступних документів: договору про надання правової допомоги від 29.11.2021, укладеного між адвокатом Дерезою М.Е. та позивачем; акту прийому-передачі наданих адвокатських послуг № 1 від 21.02.2022; квитанції АТ ''Укрпошта'' про переказ 9000 грн позивачем ОСОБА_2 за надання правової допомоги; оригіналом ордеру від 22.02.2022 серії ВІ № 1085520. Правомірність вказаних доказів відповідачем не оспорюється.
Відповідачем 01.08.2022 було подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Вказане клопотання мотивовано відповідачем тим, що дана справа є нескладною, а спірні правовідновини не є новими у судовій практиці, а тому складення позовної заяви не вимагало великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також не потребувало значних витрат часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правничу допомогу, про що свідчать її зміст та обсяг. Тому відповідач вважає, що понесені позивачем витрати в сумі 9000 грн є неспівмірними зі складністю справи, а загальні витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу є необгрунтованими та завищеними.
При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд враховує, що дійсно дана справа є справою незначної складності, а провадження здійснювалося в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Представником позивача було складено та подано до суду виключно позовну заяву, інші документи представником позивача не подавались. Представником позивача при складанні позовної заяви (в мотивах) не визначалось детальних порушень процедури, з посиланням на відповідні порядки, про які було детально зазначено судом у даному рішенні.
З огляду на вказані обставини справи та клопотання відповідача, суд дійшов висновку, що заявлена сума витрат на правничу допомогу у розмірі 9000 грн є завищеною. Зокрема, суд зазначає, що підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а тому така підготовка не потребувала затрат значного часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правничу допомогу.
З огляду на вказане, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд задовольняє клопотання відповідача та вважає, що справедливим буде зменшити розмір вказаних витрат до 3000 гривень, які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
1. Позов ОСОБА_1 до Боромлянської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
2. Визнати протиправною бездіяльність Боромлянської сільської ради щодо неприйняття рішення за клопотанням ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Боромлянської сільської ради.
5. Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено та підписано 15.03.2023.

Суддя А.І. Сидорук