Справа № 200/3761/22
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року справа №200/3761/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року (повне судове рішення складено 25 жовтня 2022 року) у справі № 200/3761/22 (суддя в І інстанції Мозговая Н.А.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та скасування рішення від 01.06.2022 №96 про відмову в призначенні пенсії,

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та скасування рішення від 16.06.2022 №96 про відмову в призначенні пенсії,

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.05.2022 про призначення пенсії за віком та зарахувати до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 03.08.1981,

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити пенсію за віком з 03.02.2022.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що вона звернулась 26.05.2022 до сервісного центру із заявою про призначення пенсії за віком.

01.06.2022 ОСОБА_1 отримала від Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області рішення від 01.06.2022 № 96 про відмову в призначенні пенсії, в якому зазначено, що: до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 03.08.1981, оскільки на титульній сторінці трудової книжки дописано дату народження та не завірено належним чином, що є порушення п.2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993; до страхового стажу зараховано періоди роботи з 01.03.1999 згідно даних що містяться в системі персоніфікованого обліку.

10.06.2022 ОСОБА_1 повторно звернулася до сервісного центру із заявою про призначення пенсії за віком, але 16.06.2022 отримала від Головного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області рішення від 16.06.2022 № 96 про відмову в призначенні пенсії, в якому зазначено, що: до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 03.08.1981, оскільки на титульній сторінці трудової книжки рік народження заявниці записано іншим чорнилом, що є порушення п.2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162; страховий стаж зараховано згідно даних в індивідуальних відомостях про застраховану особу (Довідка форми ОК-5) з 11.04.2011 по 30.06.2014 та з 11.09.2018 по 31.01.2022.

Позивач претендує на зарахування до страхового стажу періодів роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 03.08.1981.

Позивач не погоджується з рішенням Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області від 01.06.2022 № 96 про відмову в призначенні пенсії та рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 16.06.2022 № 96 про відмову в призначенні пенсії вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою місцевого суду від 07.10.2022 судом залучено в якості відповідача по справі Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 01.06.2022 №96 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 16.06.2022 №96 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 26.05.2022 з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь позивачки судовий збір у розмірі 132 грн 32 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 333 грн 33 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 132 грн 32 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 333 грн 33 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 132 грн 32 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 333 грн 33 коп.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, якими відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що не здійснювало розгляд заяви позивачки, рішення про відмову в призначенні пенсії приймалось іншими відповідачами, тому покладення судом обов`язку на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 03.08.1981, оскільки на титульній сторінці трудової книжки рік народження заявниці записано іншим чорнилом, що є порушення п.2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162. Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області правомірно були прийняті рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), є громадянкою України.

Відповідачі є суб`єктами владних повноважень, основним завданням яких, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

26.05.2022 ОСОБА_1 звернулась до сервісного центру із заявою про призначення пенсії за віком.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення №96 про відмову в призначенні пенсії від 01.06.2022.

Своє рішення пенсійний орган обґрунтував наступним.

Вік заявника 60 років 03 місяці 24 дні.

Необхідний страховий стаж згідно зі статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 29 років.

Страховий стаж особи становить 06 років 03 місяці 07 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці трудової книжки дописано дату народження та не завірено належним чином, що є порушенням пункту 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993. Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 №110. Для зарахування необхідно долучити уточнюючі довідки про періоди роботи, видані на підставі первинних документів.

Страховий стаж з 01.03.1999 зараховано згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Згідно пункту 2 статті 24 Закону 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право па призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу з січня 2025 року по грудень 2025 року включно від 22 до 32 років, та після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з січня 2027 року по грудень 2027 року включно від 15 до 24 років.

Згідно поданих документів право на пенсійну виплату відсутнє.

Після повторного звернення за призначенням пенсії з необхідними документами право на пенсійну виплату буде переглянуто.

10.06.2022 ОСОБА_1 повторно звернулась до сервісного центру із заявою про призначення пенсії за віком.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийнято рішення №96 про відмову в призначенні пенсії від 16.06.2022.

Своє рішення пенсійний орган обґрунтував наступним.

Згідно з наданими документами страховий стаж становить 6 років 7 місяців 7 днів.

Відповідно до п.1 ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058) у 2022 році право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 29 років, а у 2025 році будуть мати відповідно до п. 2 цієї ж статті, - у віці 63 роки, за наявності страхового стажу від 22 років, а у 2027 році будуть мати відповідно до п. 3 цієї ж статті; - у віці 65 років, за наявності страхового стажу від 15 років.

Відповідно до ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 03.08.1981, оскільки на титульній сторінці трудової книжки рік народження заявниці записано іншим чорнилом, чим порушено п. 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162.

Страховий стаж зараховано згідно даних в індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка Форми ОК-5) з 11.04.2011 по 30.06.2014 та з 11.09.2018 по 31.01.2022.

З огляду на зазначене, керуючись ст.45 Закону № 1058, п. 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005р, за № 1566/11846 з наступними змінами та наказом Головного управління Пенсійного фонду України в області Про визначення відповідальних осіб за використання гербових печаток управління забезпечення від 15.12.2020 № 705 із змінами, вирішено у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону №1058 відмовити.

Вважаючи рішення вказаних відповідачів про відмову в призначенні пенсії протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.8, 1.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи; 6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.3 розділу І цього Порядку).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 ), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 N 412), (надалі - Інструкція №162), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з п. 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дату народження, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Відповідно п. 2.3 Інструкції №162 всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення, повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи проводяться арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо працівник прийнятий на роботу 5 січня 1984 р в графі 2 трудової книжки раніше встановленого зразка (1938 г.) записується: "1984.05.01", в трудових книжках, виданих після 1 січня 1975 року; "05.01.1984".

Записи проводяться акуратно, пір`яний чи кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.

Згідно п. 2.10 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорта або свідоцтва про народження.

Пунктом 2.12 Інструкції № 162 визначено, що зміни записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виробляються адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, імені, по батькові та ін.) з посиланням на номер і дату цих документів.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 року № 58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (надалі - Інструкція № 58), яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110, та зазначено, що з прийняттям цього наказу Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 №252), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 N 412, не застосовується.

Так, згідно п. 1.1 Інструкції № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 2.11 Інструкції №58 передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до пункту 2.13 Інструкції №58 зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно п 1.5 питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників", цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

Так, відповідно до п. 4 постанови КМУ від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Як вбачається зі спірних рішень Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 01.06.2022 №96, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 16.06.2022 №96 про відмову в призначенні пенсії, відповідачами не була врахована трудова книжка серії НОМЕР_1 від 03.08.1981, оскільки на титульній сторінці трудової книжки рік народження заявниці записано іншим чорнилом.

Однак, суд вважає такі дії відповідачів протиправними з огляду на наступне.

Аналізуючи чинні нормативно-правові акти України, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає про те, що законодавством чітко визначено порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок працівників, а також встановлено відповідальність за порушення такого порядку.

Усі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб, насамперед керівником підприємства, установи, організації в порядку, строк та спосіб, передбачений відповідним законодавством.

При цьому, самостійне внесення працівником відомостей щодо своєї трудової діяльності, а також внесення виправлень у разі неправильного або неточного запису не передбачено.

Крім того, відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Отже, чинним законодавством визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Також, суд критично оцінює твердження відповідачів щодо того, що дата народження власника трудової книжки дописані іншими чорнилами, оскільки внесення записів до трудової книжки різними чорнилами не містять заборони відповідно до Інструкції № 162 та Інструкції № 58.

Стосовно посилання на п. 2.12, 2.13 Інструкції № 58, суд вказує, на те, що зазначені пункти застосовуються у разі внесення змін до записів в трудовій книжці, однак у даному випадку трудова книжка серії НОМЕР_1 від 03.08.1981 ОСОБА_1 виправлень у даті народження не містить, в свою чергу дата народження записана іншими чорнилами, що не заборонено чинним законодавством та повністю збігаються з датою в паспорті серії НОМЕР_4 (п. 2.11 Інструкції №58).

Крім того, суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці щодо дати її заповнення.

Таким чином, суд приходить висновку, що відмова відповідача-1 та відповідача-2 у зарахуванні періоду роботи носить формальний характер і не відповідає вимогам пенсійного законодавства.

Відтак, суд вважає, що позивач, як особа, на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до її трудової книжки відомостей, а тому невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для винесення органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначення пенсії за віком та не зарахування до страхового стажу періодів роботи позивача, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту пенсіонера.

З огляду на викладені обставини, суд вважає, що відповідачем-1 та відповідачем-2 протиправно не зараховано страховий стаж позивача відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 03.08.1981.

Отже, суд першої інстанції правильно зазначив, що спірні рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 01.06.2022 №96, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 16.06.2022 №96 про відмову в призначенні пенсії прийняті без повного з`ясування усіх обставин справи та дослідження не в повному обсязі документів наданих позивачем при зверненні з заявою про призначення пенсії, в зв`язку з чим є протиправними та підлягають скасуванню.

Стосовно вимог позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.05.2022р. про призначення пенсії за віком та зарахувати до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 03.08.1981, призначити пенсію за віком з 03.02.2022 року, суд зазначає наступне.

Пунктом 1.1 розділу I Порядку 22-1 визначено, що заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі сервісний центр).

Відповідно до абзацу першого пункту 4.1 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів (абзац другий пункту 4.1 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Відповідно до абзаців першого, сьомого пункту 4.2 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (абзац тринадцятий пункту 4.2 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів (абзаци другий-четвертий пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Відповідно до абзацу шостого пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 4.7 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (абзац другий пункту 4.9 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Пункт 4.7 розділу ІV Порядку 22-1 визначає, що саме орган, що призначає пенсію повинен всебічно, повно і об`єктивно розглянути всі подані документи, після чого установити наявність чи відсутність права особи на одержання пенсії.

Суд першої інстанції вважав, що за спірних правовідносин органом, що призначає пенсію є ГУПФУ в Донецькій області.

Проте, такі висновки суперечать фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства яке визначає органом, що призначає пенсію, територіальний орган пенсійного фонду, яким в спірних правовідносинах якраз виступали ГУПФУ у Львівській області та ГУПФУ в Івано-Франківській області, якими й були прийняті рішення про відмову в призначенні пенсії, скасовані місцевим судом.

Отже, порушення прав позивача повинні бути виправлені саме органом, який допустив таке порушення. В даному випадку ним є ГУПФУ у Львівській області, який першим допустив вказане порушення. Тому покладення судом обов`язку на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Інших доводів апеляційна скарга ГУПФУ в Донецькій області не містить, а іншими сторонами рішення місцевого суду взагалі не оскаржене.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду частковому скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року у справі № 200/3761/22 скасувати частково.

В резолютивній частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року у справі № 200/3761/22:

- в абзаці четвертому слова і цифри «Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл.Соборна, 3)» замінити словами і цифрами «Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10)»;

- в абзацах шостому і сьомому слова і цифри «судовий збір у розмірі 132 (сто тридцять дві) грн. 32 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 333 (триста тридцять три) 33 коп.» замінити словами і цифрами «судовий збір у розмірі 198 (сто дев`яносто вісім) гривень 48 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 500 (п`ятсот) гривень.»;

- абзац восьмий виключити.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року у справі № 200/3761/22 - залишити без змін.

Повне судове рішення 14 березня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук