Справа № 500/250/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/250/23

15 березня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі, відповідач - 1), в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 121545,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.03.2022 року мобілізувався до ЗСУ у Військову частину НОМЕР_3 . Позивач вказав, що 15.05.2022 отримав вибухо-мінну травму під час захисту Батьківщини, та внаслідок цього 22.05.2022 року потрапив до шпиталю; з 02.07.2022 року був переведений для проходження військової служби до відповідача. Зазначив, що 27.07.2022 року позивач був виписаний з лікувального закладу охорони здоров`я та направлений у відпустку для лікування після тяжкого поранення до 26.08.2022 року. Відтак, позивач вважає, що з 02.07.2022 по 27.07.2022 відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити позивачу грошову винагороду згідно Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 80645 грн (100000 грн/31 день*25 днів). Натомість, вказав про те, що позивач за цей період отримав лише 23831,00 грн. Отже, вважає, що з відповідача слід стягнути 51095,00 грн. Крім цього, на думку позивача, за час перебування у відпустці для лікування з 27.07.2022 року по 26.08.2022 року позивач мав отримати згідно Постанови 100000,00 грн, а фактично йому було виплачено 29550,00 грн. Отже, вважає, що стягненню з відповідача підлягає недоплачена разова грошова винагорода за час перебування у відпустці у сумі 70450,00 грн. Відтак, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 121545,00 грн.

Ухвалою суду від 31.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Крім цього, даною ухвалою постановлено залучити до участі у справі як співвідповідача Військову частину НОМЕР_2 (надалі, відповідач -2). Відповідачам відповідно до статей 162-164 КАС України встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача - 1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову повністю. Зазначив, що згідно довідки військово-лікарської комісії проведеної у КНП «УМБКЛ» № 40/4 від 27.07.2022, травма військовослужбовцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримана при проходженні військової служби, однак, вважає, що причинного зв`язку із отриманою травмою та захистом Батьківщини, військово-лікарською комісією не встановлено. На думку представника відповідача - 1, у військової частини відсутні підстави для включення солдата ОСОБА_1 у наказ про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн за період перебування солдата ОСОБА_1 на лікуванні, адже лікування на якому перебував позивач не пов`язане із захистом Батьківщини згідно рішення військово-лікарської комісії від 27.07.2022. Крім того, вказав, що позивач у позові просить стягнути із військової частини кошти, а саме винагороди у збільшеному розмірі в сумі 100000,00 грн. за період перебування у відпустці, а саме з 27.07.2022 по 26.08.2022, однак відповідач - 1 звернув увагу суду на тому, що така виплата відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 проводиться за умови отримання військовослужбовцем тяжкого поранення. Просить врахувати, що рішенням військово-лікарської комісії проведеної у КНП «УМБКЛ» № 40/4 від 27.07.2022 не встановлено ступінь важкості поранення. Зазначив, що у своєму позові позивач наголошує, про своє важке поранення, але жодного документу на підтвердження даної обставини не надано ні суду, ні сторонам у справі. На думку відповідача - 1, у військової частини НОМЕР_1 відсутні підстави включати у накази, здійснювати нарахування та виплату солдату ОСОБА_1 збільшеної грошової винагороди в сумі 100000,00 грн. за період перебування у відпустці на підставі рішення військово-лікарської комісії з 27.07.2022 по 26.08.2022. Звернув увагу суду на тому, що за період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 із рапортами про перерахунок коштів за період його лікування та перебування у відпустці не звертався, медичні та інші документи не подавав. Додатково зазначив про те, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №178 від 29.09.2022 солдат ОСОБА_1 посаду здав і вибув до нового місця служби.

Від відповідача-2 у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Частиною п`ятою ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки клопотань у розумінні вказаної статті до суду не надходило, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що згідно записів у Військовому квитку позивача серії НОМЕР_4 , 06.03.2022 позивач мобілізований до Збройних Сил України у Військову частину НОМЕР_3 .

Як вбачається з довідки військово-лікарської комісії 40/4 від 27.07.2022, 15.05.2022 позивач отримав мінно-вибухову травму.

Зі змісту вказаної довідки також вбачається, що травма військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримана ним при проходженні служби.

Крім цього, за наслідками проведеного медичного огляду ВЛК 27.07.2022, комісія дійшла висновку, що на підставі статті 75в графи ІІ Розкладу хвороб, графи - ТДВ - ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

У відповідності до Витягу з Наказу Командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №119 від 01.08.2022: " пункт 3. Зарахувати наказом командира Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) в розпорядження командиру Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України з залишенням у списках особового складу Військової частини НОМЕР_1 : 3.12. Солдата ОСОБА_1 , зараховати наказом командира Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.06.2022 №106-РС, який прибув з Військової частини НОМЕР_3 , з 01.08.2022 зараховати до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення, зі збереженням посадового окладу встановленого за останньою займаною штатною посадою (примітка 43 штату)".

Даний наказ прийнятий на підставі: наказу командира Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.06.2022 №106-РС, припису командира Військової частини НОМЕР_5 від 12.07.2022 №352, рапорту.

Також, у відповідності до Витягу із Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №178 від 29.09.2022: "2. Вважати такими, що справи та посаду здали і вибули до нового місця служби: 2.34 Солдат ОСОБА_2 , , який перебуває у розпорядженні командира Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України, призначений наказом командира Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 28 вересня 2022 року № 235- РС, водієм-електриком 2 комплексу радіоелектронної боротьби протитанкового дивізіону НОМЕР_6 окремої єгерської бригади імені Олекси Довбуша Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України. З 29 вересня 2022 року виключити зі списків особового складу, всіх видів забезпечення".

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що згідно з ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 п.1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Так, заперечуючи проти позовних вимог, відповідач - 1 зазначає про те, що у військової частини відсутні підстави для включення солдата ОСОБА_1 у наказ про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн за період перебування солдата ОСОБА_1 на лікуванні, адже лікування на якому перебував позивач не пов`язане із захистом Батьківщини згідно рішення військово-лікарської комісії від 27.07.2022.

Крім цього, відповідач - 1 стосовно стягнення із військової частини коштів, а саме винагороди у збільшеному розмірі в сумі 100000 грн. за період перебування у відпустці, а саме з 27.07.2022 по 26.08.2022, зазначає про те, що така виплата відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 проводиться за умови отримання військовослужбовцем тяжкого поранення.

Суд вважає, що повноваження та обов`язок надавати висновок про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин (в яких проходять службу військовослужбовці) щодо надання їм відпустки для лікування та виплати винагороди у розмірі 100000 грн. за час служби покладено на військово-лікарські комісії.

Дана обставина передбачена, зокрема, у Положенні про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008, а також, у окремому дорученні Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 (п. 7 окремого доручення).

Слід зазначити про те, що Постановою №168 покладено обов`язок на командирів включати до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн осіб, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Так, у письмовому відзиві на позовну заяву відповідач - 1 зазначає також про те, що за період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 із рапортами про нарахування та виплату коштів за період його лікування та перебування у відпустці не звертався, медичні та інші документи не подавав, в тому числі й атестатів з попередньої військової частини.

Доказів подання таких документів позивачем до відповідача-1 чи відповідача -2 судом не здобуто та учасниками справи суду не подано.

З наведених мотивів, суд приймає до уваги доводи сторони відповідача -1 стосовно того, що у відповідача -1 відсутні підстави для включення позивача у накази, а також здійснення нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн. за період перебування на лікуванні, а також збільшеної грошової винагороди в сумі 100000, 00 грн за період перебування у відпустці на підставі рішення ВЛК з 27.07.2022 по 26.08.2022.

Відтак, оскільки позивач не включений у накази щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн. за період перебування на лікуванні, а також збільшеної грошової винагороди в сумі 100000,00 грн за період перебування у відпустці на підставі рішення ВЛК з 27.07.2022 по 26.08.2022, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача коштів.

При цьому, вирішуючи даний спір по суті, суд враховує те, що позивач у спірні періоди перебував у складі саме Військової частини НОМЕР_1 , в той час як згідно довідки №66 від 26.01.2023 позивачу грошову винагороду виплачувала військова частина, в котрій він не проходив військову службу, а саме, Військова частина НОМЕР_2 .

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки доказів звернення ОСОБА_1 з рапортом до відповідачів про нарахування та виплату коштів у спірному розмірі, з наданням відповідних медичних довідок суду не подано та судом не здобуто, суд вважає даний позов передчасним, а тому, суд дійшов висновку, що у задоволенні даного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 15 березня 2023 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_7 );

відповідачі:

Військова частина НОМЕР_1 (РНОКПП: НОМЕР_8 ), Військова частина НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.