Справа № 808/3181/17
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року Справа № 808/3181/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Деревянко А.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) (01011, м.Київ, вул. Різницька, 13/15, ),

Прокуратури Запорізької області (Запорізької обласної прокуратури) (69005, м.Запоріжжя, вул.Матросова, 29-А; )

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Генеральної прокуратури України (далі - відповідач 1), Прокуратури Запорізької області (далі - також відповідач 2), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора України від 29.09.2017 за №158к про звільнення ОСОБА_1 з посади керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області;

- поновити позивача на посаді керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області;

- зобов`язати прокуратуру Запорізької області виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення до часу поновлення на посаді керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно наказу Генерального прокурора України №755к від 08.12.2015 позивач працював на посаді керівника Бердянської місцевої прокуратури. Наказом Генерального прокурора України №158к від 29.09.2017 позивача звільнили з посади керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 41 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014 (далі - Закон №1697-VІІ). З копією відповідного наказу позивача ознайомлено в приміщенні прокуратури Запорізької області 09.10.2017. Однак, позивач зазначає, що з 15.09.2017 по 18.09.2017 перебував на лікуванні в медичному центрі ТОВ «Лекар». В подальшому стан здоров`я ОСОБА_1 погіршився, у зв`язку з чим Комунальним закладом «Чернігівський центр первинної медико - санітарної допомоги» Чернігівської селищної ради було продовжено лікарняний позивача до 28.09.2017, що підтверджується листком непрацездатності серія АДГ №732535 від 19.09.2017. 28.09.2017 відповідною комісією Комунального закладу «Чернігівський центр первинної медико - санітарної допомоги» Чернігівської селищної ради лікарняний позивача продовжено до 06.10.2017, що підтверджується листком непрацездатності серія АДГ №732535 від 19.09.2017. Позивач вважає, що всі вище перелічені обставини вказують на незаконність прийнятого наказу про звільнення позивача з посади керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду (суддя Лазаренко М.С.) від 23.10.2017 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 13.11.2017.

Ухвалою суду від 13.11.2017 зупинено провадження у справі, наступне судове засідання призначено на 22.11.2017.

Ухвалою суду від 22.11.2017 зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням по справі №808/3180/17.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018 ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 22.11.2017 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 25.04.2018 призначено підготовче засідання у справі на 16.05.2018, встановлено строки на подання заяв по суті справи.

14.05.2018 представник відповідача 1 подав відзив на позовну заяву, в якому висловлює незгоду із заявленими позовними вимогами та зазначає, що наказом Генерального прокурора України від 29.09.2017 №158к, за рекомендацією Ради прокурорів України, позивача звільнено із займаної посади керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області за неналежне виконання посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади. Твердження позивача про порушення вимог ч.3 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), на думку відповідача 1, є безпідставним. Так на виконання вимог Закону №1697-VІІ, 09.10.2017 позивача під розпис ознайомлено з переліком усіх наявних вакантних та тимчасово вакантних посад в органах прокуратури Запорізької області та наказом прокурора Запорізької області від 09.10.2017 №414к позивача призначено на посаду прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області та наказом від 09.10.2017 №415к йому надано відпустку по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку з 10.10.2017 по 19.06.2018 включно. Таким чином, трудовий договір з позивачем після його звільнення з адміністративної посади керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області не припинявся і згодом його було призначено на вакантну посаду прокурора, а отже наказом, який оскаржується ОСОБА_1 , позивача було звільнено лише з адміністративної посади, а не з органів прокуратури. Також, відповідач 1 вважає безпідставним доводи позивача про порушення його права у зв`язку з не ознайомленням з оригіналом наказу про звільнення з адміністративної посади керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області, оскільки ознайомлення з оригіналом такого наказу чинним трудовим законодавством, Законом, відомчими нормативно-правовими актами Генеральної прокуратури України не передбачено. Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 16.05.2018 відкладено розгляд адміністративної справи та призначено наступне підготовче засідання на 05.06.2018.

Ухвалою суду від 05.06.2018 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 15.06.2018.

Ухвалами суду від 15.06.2018 відмовлено в прийнятті уточненої позовної заяви та повернуто уточнену позовну заяву позивачу, оголошено перерву у розгляді справи до 16.07.2018.

Протокольною ухвалою суду від 16.07.2018 оголошено перерву у розгляді справи до 02.08.2018.

Ухвалою суду від 02.08.2018 зупинено провадження у справі до одужання позивача - ОСОБА_1 .

Розпорядженням керівника апарату Запорізького окружного адміністративного суду №36 від 08.06.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи №808/3181/17 з підстав призову на військову службу під час мобілізації головуючого судді Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренка М.С.

Після повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, проведеного в порядку Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), справу передано на розгляд судді Запорізького окружного адміністративного суду Семененко Марині Олександрівні.

Ухвалою судді від 13.06.2022 прийнято до провадження адміністративну справу №808/3181/17.

Ухвалою суду від 14.11.2022 поновлено провадження в адміністративній справі №808/3181/17, призначено судове засідання на 30.11.2022.

Ухвалою суду від 30.11.2022 судове засідання відкладено на 01.02.2023.

Ухвалою суду від 01.02.2023 судове засідання відкладено на 06.03.2023.

02.02.2023 позивача повідомлено про судовий розгляд у порядку, передбаченому підпунктом 20 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України як особу, адреса місця проживання якої знаходиться на тимчасово окупованій території України згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. за №1668/39004.

06.03.2023 від представника відповідачів надійшло клопотання, в якому він просив розглядати справу в порядку письмового провадження, у задоволенні позову відмовити.

З урахуванням положень частини 9 статті 205 КАС України суд визнав за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

На підставі матеріалів справи суд встановив такі обставини.

Наказом Генерального прокурора України №755к від 08.12.2015 ОСОБА_1 призначено на посаду керівника Бердянської місцевої прокуратури.( том 13 а.с.)

Наказом прокурора Запорізької області від 11.01.2017 №2дк «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за неналежне виконання службових обов`язків, що призвело до тяганини при розслідуванні кримінальних проваджень, не реагування на прийняті у них слідчими та процесуальними керівниками незаконні процесуальне рішення, відсутність контролю за дотриманням обліково-реєстраційної дисципліни керівника Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності - оголошено догану.(1 том 77-82 а.с.)

27.07.2017 Прокурор прокуратури Запорізької області звернувся до Генерального прокурора Луценко Ю.В. з поданням до Ради прокурорів України про звільнення з адміністративної посади керівника Бердянської місцевої прокуратури радника юстиції ОСОБА_1 (1 том 41-68 а.с.)

Рішенням Ради прокурорів України від 20.09.2017 №27 " Про розгляд питання щодо внесення рекомендації про звільнення ОСОБА_1 з посади керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області ", розглянувши по суті матеріали про звільнення ОСОБА_1 шляхом відкритого голосування, на підставі ст.ст. 41,47,71 Закону України «Про прокуратуру», п. 4.1 Положення про Раду прокурорів України, затвердженого всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017, Рада прокурорів України вирішила рекомендовано звільнити ОСОБА_1 з посади керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області. (1 том 186 а.с.).

Наказом Генерального прокурора України від 29.09.2017 №158к, за рекомендацією Ради прокурорів України від 20.09.2017, ОСОБА_1 звільнено із займаної посади керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області за неналежне виконання посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади (п.3 ч.1 ст. 41 Закону України «Про прокуратуру») (1 том 187 а.с.)

У період з 24.07.2017 по 28.07.2017, з 31.07.2017 по 02.08.2017, з 03.08.2017 по 08.08.2017, з 28.08.2017 по 07.09.2017, з 08.09.2017 по 13.09.2017, з 15.09.2017 по 18.09.2017, з 19.09.2017 по 06.10.2017 ОСОБА_1 хворів, що підтверджується відповідними листками непрацездатності (1 том 37-40 а.с.)

09.10.2017 ОСОБА_1 ознайомлено з копією наказу Генерального прокурора України від 29.09.2017 №158к, про що свідчить його підпис. (1 том 36 а.с.).

Також 09.10.2017 ОСОБА_1 , під розпис, ознайомлено з переліком усіх наявних вакантних та тимчасово вакантних посад в органах прокуратури Запорізької області, що підтверджується наявним в матеріалах справи листом прокуратури Запорізької області від 09.10.2017 №11-1339вих-17. (1 том 69-71 а.с.)

Наказом прокурора Запорізької області від 09.10.2017 №414к ОСОБА_1 призначено на посаду прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області (1 том 72 а.с.).

Наказом прокурора Запорізької області від 09.10.2017 №415к ОСОБА_1 надано відпустку для догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку з 10.10.2017 по 19.06.2018 включно. (1 том 73 а.с.)

Не погодившись з наказом від 29.09.2017 №158к, вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом №1697-VII.

Статтею 16 Закону №1697-VII (тут й надалі у редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено гарантії незалежності прокурора, однією з яких є особливий порядок призначення прокурора на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 9 Закону №1697-VII Генеральний прокурор призначає прокурорів на адміністративні посади та звільняє їх з адміністративних посад у випадках та порядку, встановлених цим Законом.

Згідно з ч. 3 ст. 16 Закону №1697-VII прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених цим Законом.

Статтею 41 Закону №1697-VII визначено порядок звільнення прокурора з адміністративної посади та припинення його повноважень на цій посаді.

Частиною 1 ст. 41 Закону №1697-VII передбачено, що звільнення прокурора з адміністративної посади, передбаченої пунктами 2, 3, 6-8, 11 частини першої статті 39 цього Закону, здійснюється Генеральним прокурором за рекомендацією Ради прокурорів України з таких підстав:

1) подання заяви про дострокове припинення повноважень на адміністративній посаді за власним бажанням;

2) переведення на посаду до іншого органу прокуратури (крім адміністративної посади, передбаченої пунктами 1-3 частини третьої статті 39 цього Закону);

3) неналежне виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Закону №1697-VII наявність підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої цієї статті, встановлюється Радою прокурорів України з дотриманням передбачених статтею 47 цього Закону гарантій особи щодо повідомлень, отримання копій документів, які стали підставою для перевірки, участі у засіданні та залучення представника, надання пояснень, висловлення заперечень, клопотань та відводів, отримання копії відповідного рішення.

Відповідно до частини 3 статті 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Із викладеного слідує, що органом, який в силу закону наділений повноваженнями щодо звільнення прокурора з адміністративної, є Генеральний прокурор України. Підставою для прийняття такого рішення, є, з-поміж іншого, неналежне виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади. При цьому, за загальним правилом забороняється звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці.

Як встановлено судом, рішенням Ради прокурорів України від 20.09.2017 №27 " Про розгляд питання щодо внесення рекомендації про звільнення ОСОБА_1 з посади керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області ", рекомендовано звільнити ОСОБА_1 з посади керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області.

На підставі вказаного рішення наказом Генерального прокурора України від 29.09.2017 №158к, ОСОБА_1 звільнено із займаної посади керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області за неналежне виконання посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади (п.3 ч.1 ст. 41 Закону України «Про прокуратуру»).

Суд приймає до уваги те, що оскаржуваний наказ винесено під час перебування позивача на лікарняному однак, суд звертає увагу на те, що відповідачем не допущено порушення гарантії прав позивача, визначених частиною 3 статті 40 КЗпП України оскільки звільнення прокурора з адміністративної посади чи припинення його повноважень на адміністративній посаді, крім випадку, передбаченого пунктом 2 частини другої цієї статті, не припиняє його повноважень прокурора. (ч.4 ст. 41 Закону №1697-VII).

Відповідно до ч. 5 ст. 41 Закону №1697-VII після звільнення прокурора з адміністративної посади або припинення його повноважень на цій посаді він не пізніше одного місяця призначається на одну з вакантних посад у цьому ж органі прокуратури або в разі відсутності вакантних посад переводиться на посаду до іншого органу прокуратури того ж або нижчого рівня за його письмовою згодою. У таких випадках рішення про призначення на посаду приймається керівником відповідного органу прокуратури.

У разі відмови прокурора від призначення на вакантну посаду у відповідному органі прокуратури або від переведення на посаду до іншого органу прокуратури у зазначений строк прокурор звільняється з посади прокурора.

Тож, відповідно до матеріалів справи після виходу позивача з лікарняного, а саме 09.10.2017, ОСОБА_1 було ознайомлено з переліком всіх наявних вакантних та тимчасово вакантних посад в органах прокуратури Запорізької області та Наказом прокурора Запорізької області від 09.10.2017 №414к ОСОБА_1 призначено на посаду прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області .

Отже, судом не встановлено порушення відповідачами положень законодавства, що регулюють спірні правовідносини, при прийнятті наказу від 29.09.2017№158к.

Підсумовуючи вищенаведене суд доходить до висновку, що оскаржуваний наказ від від 29.09.2017№158к є правомірним, підстави для його скасування відсутні.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, є не обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи висновки суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, ), Прокуратури Запорізької області (Запорізької обласної прокуратури) (69005, м.Запоріжжя, вул.Матросова, 29-А; ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення коштів - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 16.03.2023.

Суддя М.О. Семененко