Справа № 380/2915/23
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/2915/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дії та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління (м.Львів) Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 .

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з вимогами:

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 28.12.2022 ВП № 69901026 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головним управлінням, неможливо виконати рішення суду від 01.11.2021 у справі № 380/13152/21, оскільки в резолютивній частині допущена описка у ідентифікаційному коді ОСОБА_1 . Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 20 лютого 2023 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 01.03.2023 залучено третю особу.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Представники сторін в судове засідання не прибули, хоча були повідомлені належним чином. На підставі ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 КАС України адміністративна справа розглядається в письмовому провадженні.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановив:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 у справі № 380/13152/21 позов задоволено повністю.

Визнано протиправним рішення Головного управління щодо відмови у поверненні ОСОБА_1 помилково (надмірно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу, становить 6846,84 грн., оформлене листом від 08.07.2021№ 1300-5604-8/61242.

Зобов`язано Головне управління сформувати подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі- продажу нерухомого майна у розмірі 6846,84 грн. згідно з квитанцГєю від 03.03,3021 № ПН4064977.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 908,00 грн. сплаченого судового збору.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500,00 грн.

Листом від 17.11.2022 за вих. № 1300-5604-8/107981 Головне управління повідомило ОСОБА_1 , що вище зазначене рішення суду неможливо виконати, оскільки в його резолютивній частині неправильно вказано ідентифікаційний код, і що їй необхідно звернутись до Львівського окружного адміністративного суду для виправлення описки у рішенні суду (а.с.15).

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконанім рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 28.12.2022 ВП № 69901026 про накладення штрафу за невиконання без поважних причин рішення, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії.

Даною постановою постановлено накласти на боржника, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн по факту невиконання без поважних причин рішення зобов`язального характеру.

Позивач не погоджуючись із постановою про накладення штрафу звернувся із даним позовом до суду.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

У відповідності до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно частини 1 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як слідує із матеріалів справи, оскаржувана постанова від 18.10.2022 про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100 грн винесена відповідачем на підставі статей 63, 75 Закону № 1404-VIII із мотивів невиконання судового рішення.

Так, частиною 2 статті 63 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно частини 1 статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що Законом № 1404-VIII встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин. А тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

При цьому поважними в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Судом встановлено, що у резолютивній частині рішення суду від 01.11.2021 № 380/13152/21 зазначено: стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 908,00 грн. сплаченого судового збору та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500,00 грн.

Однак суд встановив, що згідно довідки про реєстраційний номер облікової карти платника податків ОСОБА_1 таким є , а не НОМЕР_1 .

Відтак, у рішенні суду від 01.11.2021 № 380/13152/21 допущено описку, а саме неправильно зазначений реєстраційний номер облікової карти платника податків ОСОБА_1 .

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що рішення суду не виконано з поважних причин. Відтак, підстава для застосування штрафу визначена частиною першою статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" - відсутня.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 28.12.2022 ВП № 69901026 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень, надані на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Питання про розподіл судових витрат у справі суд вирішує з урахуванням ч. 1 ст. 139 КАС України, у відповідності до якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У спірних правовідносинах суб`єктом владних повноважень виступає саме орган ДВС, посадовою особою якого (державним виконавцем) щодо позивача прийнято індивідуальний акт (рішення) при здійсненні владно-управлінських функцій.

Водночас сам по собі статус позивача як органу державної виконавчої влади автоматично не свідчить про наявність у нього в межах спірних правовідносин статусу суб`єкта владних повноважень в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що у спорі який розглядається позивач вважаться учасником виконавчого провадження (юридичною особою), який звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів як боржника у виконавчому провадженні у зв`язку з прийняттям державною виконавчою службою (суб`єктом владних повноважень) щодо нього індивідуального рішення (акта).

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в сумі 2684,00 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 271, 287 КАС України, суд, -

ухвалив :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 28.12.2022 ВП № 69901026 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

3. Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; ) з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (пл. Шашкевича, 1, м. Львів, 79000; ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні, 00 копійок).

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 287 КАС України, протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 15.03.2023.

Суддя Коморний О.І.