Справа № 380/10960/22
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/10960/22 пров. № А/857/3513/23

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Матковської З.М. Улицького В.З.,

за участю секретаря Пославського Д.Б.,

представника апелянта Івасечко Н.Я.,

представника позивача Луців О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Львівської митниці на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року (ухвалене головуючим суддею Клименко О.М. у м. Львові) у справі № 380/10960/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕНЕСТР» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 09.02.2022 № UA209000/2022/000008/2, прийняте Львівською митницею.

06.12.2022 представник позивача через систему «Електронний суд» подав до суду першої інстанції заяву від 05.12.2022 про ухвалення рішення про судові витрати. У вказаній заяві представник позивача зазначає, що згідно з Актом приймання-передачі наданих юридичних послуг (правової допомоги) від 30.11.2022 № 30-11/22-01 витрати на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи, склали 8000, 00 грн. Також позивач поніс витрати, пов`язані із залученням перекладача у сумі 2970, 00 грн. Просить суд на підставі цієї заяви ухвалити додаткове рішення про судові витрати у справі № 380/10960/22, яким стягнути з Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕНЕСТР» суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн та суму витрат, пов`язаних із залученням перекладача, в розмірі 2970,00 грн

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.12.2022 заяву представника позивача від 05.12.2022 про ухвалення рішення про судові витрати у справі № 380/10960/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕНЕСТР» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів - задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕНЕСТР» 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. У стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності до ціни позову та розміру судового збору, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних робіт (наданих послуг), беручи до уваги клопотання представника відповідача про зменшення суми витрат на правничу допомогу, понесених позивачем, суд уважав за необхідне зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката в суді першої інстанції в сумі 5000, 00 грн.

Щодо сплачених позивачем 2970, 00 грн за отримані послуги з перекладу документів, суд першої інстанції зазначив, що такий вид послуг не належать до витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, які визначені ст. 134 КАС України. Разом з цим суд у порядку ст. 71 КАС України перекладача до участі у справі не допускав (не призначав), а відтак дійшов висновку, що витрати, пов`язані із залученням перекладача, у розумінні ст. 137 КАС України, які б підлягали відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, у цій справі відсутні.

Вказане додаткове рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з неповним з`ясуванням обставин справи та просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволення заяви про ухвалення рішення про судові витрати.

Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволення заяви про ухвалення рішення про судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача, заперечив проти задоволення апеляційної скарги та надав пояснення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Загальне правило розподілу судових витрат полягає в тому, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Частина 1 ст. 132 КАС України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється в порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктами 4, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Зокрема, згідно ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 134 КАС України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Позивачі просили в суді першої інстанції стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн та 2970 грн витрат, пов`язаних із залученням перекладача.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у цій справі представник позивача надав суду такі докази:

договір № 16/03/21 про надання правової допомоги від 16.03.2021, укладений між Адвокатським об`єднанням «АКСЕЛО» (Адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕНЕСТР» (Клієнт) (далі - Договір).

Відповідно до пункту 4.1 Договору розмір та порядок обчислення гонорару, підстави для зміни гонорару, порядок його сплати визначаються за погодженням Сторін шляхом підписання Додаткової угоди, що є Додатком до цього Договору і його невід`ємною частиною;

додаткову угоду (Додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги від 16.03.2021 № 16/03/21) про встановлення розміру гонорару від 16.03.2021 відповідно до якої Сторони погодили такий розмір та порядок сплати гонорару, зокрема: - складення позовної заяви, відзиву на позовну заяву - 5000,00 грн; - представництво інтересів в суді: в межах міста Львова - 1000,00 грн за одне судове засідання (пункт 1 Додаткової угоди). Оплата послуг за надання правової допомоги здійснюється на підставі рахунка протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня отримання такого рахунка та підписання акта приймання-передачі наданих юридичних послуг (правової допомоги);

акт приймання-передачі наданих юридичних послуг (правової допомоги) від 30.11.2022 № 30-11/22-01 згідно з яким Адвокатське об`єднання за період з 01.08.2022 по 30.11.2022 надало, а Клієнт прийняв наступні юридичні послуги (правову допомогу), пов`язані з представництвом інтересів Клієнта в Львівському окружному адміністративному суді у справі № 380/10960/22 за позовом Клієнта до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, підготовкою до розгляду цієї справи і збором відповідних доказів: - складення позовної заяви та її подання разом з доданими до неї документами в Львівський окружний адміністративний суд - 5000,00 грн; - підготовка до участі та участь в судових засіданнях 29.09.2022, 18.10.2022 та 29.11.2022 - 3000,00 грн. Загальна вартість наданих юридичних послуг (правової допомоги) становить 8000,00 грн без ПДВ;

рахунок № 3011-22/01 від 30.11.2022 на суму 8000,00 грн;

платіжне доручення № 2702 від 05.12.2022 про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕНЕСТР» на рахунок отримувача - Адвокатського об`єднання «АКСЕЛО» 8000,00 грн витрат, понесених на професійну правничу допомогу у цій справі.

На підтвердження понесення витрат на переклад документів представник позивача надав такі докази: Акт приймання-передачі наданих послуг від 06.10.2022 згідно з яким фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (Виконавець) надала Товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕНЕСТР» послуги з письмового перекладу документів з польської мови на українську мову та засвідчення печаткою агенції у трьох примірниках вартістю 2970, 00 грн; рахунок-фактуру № 115/09/22 від 28.09.2022 на суму 2970,00 грн; довідку № 4 від 05.12.2022 про виконання та оплату замовлених послуг з перекладу документів; платіжне доручення № 2531 від 30.09.2022 про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕНЕСТР» на рахунок отримувача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 2970,00 грн за надання послуг з перекладу документів.

Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477- IV від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «East/WestAllianceLimited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п.30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п.55 з подальшими посиланнями).

Як відзначено у п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява N 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім цього, у п.154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Враховуючи зазначені обставини справи та перелік, наданих адвокатом для позивача послуг, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для присудження на користь позивача судових витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн, що відповідає складності справи та обсягу наданих позивачу послуг та встановлено судом першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а додаткове рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року у справі № 380/10960/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді З. М. Матковська
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 14 березня 2023 року