Справа № 400/11130/21
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 р.м.ОдесаСправа № 400/11130/21
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Зуєвої Л.Є.,

Коваля М.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційні скарги ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:
У листопаді 2021р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ВЧ НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо застосування грудня 2015 року та січня 2016 року як місяців за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 1.12.2015р. по 28.02.2018р. включно;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 1.12.2015р. по 28.02.2018р. включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008р. в сумі 81 424,63грн. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004р. №44 з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , за період з 1.03.2018р. по 16.05.2019р. включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4 052,37грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003р. №1078;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4 052,37грн. за період з 1.03.2018р. по 16.05.2019р. включно в сумі 58 824,73грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003р. №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого Постановою КМУ від 15.01.2004р. №44 з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 10.03.2015р. по 16.05.2019р. він проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .

При цьому, у період проходження військової служби нарахування індексації грошового забезпечення здійснювалось не в повному обсязі.

Позивач вважає такі дії військової частини протиправними, у зв`язку із чим звернувся до суду із відповідним позовом.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1.12.2015р. по 28.02.2018р. включно.

Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 1.12.2016р. по 28.02.2018р. включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати в частині відмови та прийняти в цій частині нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ВЧ НОМЕР_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційні скарги можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку залишення скарг без задоволення, однак рішення суду змінити в резолютивній частині щодо початку періоду нарахування індексації, з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ВЧ НОМЕР_1 у період з 1.12.2015р. по 28.02.2018р протиправно не виплачувала позивачу індексацію грошового забезпечення. Крім того, базовими місяцями для індексації є січень 2008 року, оскільки сааме в цей місяць відбулось підвищення посадового окладу.

Також суд першої інстанції вказав, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 1.03.2018р. по 16.05.2019р. включно із застосуванням фіксованої індексації 4 052,37грн. та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити фіксовану індексацію грошового забезпечення 4 052,37грн. за період з 1.03.2018р. по 16.05.2019р. включно в сумі 58 824,73грн. не підлягають задоволенню, оскільки в даному випадку, розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення, а тому саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, однак помилково зазначив в резолютивній частині початок періоду з якого необхідно нараховувати та виплачувати індексацію.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 4 ст.317 КАС України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 з 10.03.2015р. по 16.05.2019р. проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .

У період проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме: з 1.01.2016р. по 28.02.2018р. та з 1.03.2018р. по дату звільнення зі служби не в повному обсязі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення з застосуванням невірно визначеного базового місяця.

Вказане стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду.

Рішенням Миколаївського адміністративного суду від 15.01.2021р. по справі №400/4879/20 визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1.12.2015р. по 28.02.2018р. включно та зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_1 за період з 1.12.2015р. по 28.02.2018р. включно.

На виконання рішення суду у справі №400/4879/20 ОСОБА_1 нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 1.01.2016р. по 28.02.2018р. із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січень 2016 року в сумі 4 503,21грн..

Позивач вважає, що станом на дату звернення його до суду, відповідач нарахував індексацію грошового забезпечення за період з 1.12.2015р. по 1.08.2019р. з порушенням порядку нарахування, а саме з порушенням вимог постанови КМУ від 07.11.2007р. №1294, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, визначеного Постановою КМУ від 17.07.2003р. №1078, не застосував базовий місяць 2008 року, та взагалі за рішенням суду по справі №400/4879/20 не нарахував та не сплатив індексацію грошового забезпечення з 1.03.2018р. по дату звільнення ОСОБА_1 зі служби.

Перевіряючи правомірність та законність дій військової частини у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційних скарг, судова колегія виходить з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст.43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст.1-2 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Положеннями ч.2,3 ст.9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» регламентовано, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначено ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» за №1282-ХІІ від 3.07.1991р. (надалі - Закон №1282).

Положеннями ст.2 Закону №1282-ХІІ встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У відповідності до ст.4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103%.

За правилами ст.5 Закону №1282-ХІІ, підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ за №1078 від 17.07.2003р..

Згідно з п.1-1 цього Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до п.6 зазначеного Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Аналізуючи вищевикладене, судова колегія зазначає, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

У справі «Кечко проти України» (Заява №63134/00) Європейський суд з прав людини наголосив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п.23). Тобто, коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом, має виплачуватися на основі чітких і об`єктивних критеріїв і якщо людина очевидно підходить під ці критерії - це породжує у такої людини виправдане очікування в розумінні ст.1 Першого протоколу.

Відповідно до п.5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003р. №1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у п.2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Тобто він є базовим для обчислення індексу споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

При цьому, у разі підвищення посадових окладів у місяці, в якому право на індексацію ще не виникло, такий місяць є базовим.

Пунктом 3 Постанови КМУ від 7.11.2007р. №1294 затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців (тарифних сіток), яка набрала чинності 1.01.2008р., а отже січень 2008р. є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення.

Зі вступом в дію Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців, наступним підвищенням посадових окладів військовослужбовців було 1.03.2018р..

Зважаючи на вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що оскільки у період проходження військової служби підвищення посадового окладу позивача за посадою відбулось саме у січні 2008р., то обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації має здійснюватись наростаючим підсумком починаючи з цього базового місяця.

Враховуючи зазначене, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для нарахування і виплати на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 1.12.2015р. по 28.02.2018р. включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Що стосується індексації грошового забезпечення у період з 1.03.2018р. до 16.05.2019р., то колегія суддів звертає увагу на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, що у своїх позовних вимогах ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач усупереч приписам п.5 Порядку №1078 з 1.03.2018р. не виплачував йому фіксовану суму індексації грошового забезпечення в розмірі: 4 052,37грн. на місяць.

У цьому контексті судова колегія зауважує, що позовні вимоги ОСОБА_1 про застосування щомісячної фіксованої індексації ґрунтуються на положеннях Порядку №1078 у редакції, яка не діяла на час виникнення спірних правовідносин, задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Так, ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядок №1078 у період існування спірних правовідносин (з 1.03.2018р. до 16.05.2019р.) не містили в собі такого поняття як «фіксована сума індексації».

Зазначений термін використовувався у додатку 4 «Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів» до Порядку №1078, однак лише у редакції, яка діяла до 15.12.2015р..

Крім цього, як з`ясовано судом, за офіційними даними Державної служби статистики України у березні 2018 року щодо лютого того ж року індекс споживчих цін становив 101,1 відсотки, а поріг індексації розрахований наростаючим підсумком з 1.03.2018р. до листопада 2018р. включно не перевищив 103 відсотки.

Судом встановлено, що у березні 2018 року посадовий оклад позивача збільшився з 850грн. до 3 660грн. і, відповідно, підвищився його грошовий дохід.

Докази того, що розмір підвищення грошового доходу є нижчим за суму індексації, матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення як різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу, виходячи із фіксованої величини до періоду з 1.03.2018р. до 16.05.2019р..

Разом з цим, встановивши, що величина індексу споживчих цін з 1.03.2018р. до 30.11.2018р. не перевищила порогу інфляції у розмірі 103 відсотка, та колегія суддів застосовує до спірних правовідносин п.1-1 Порядку №1078, згідно з яким у такому разі індексація грошових доходів населення не проводиться.

Внаслідок цього часові рамки протиправної бездіяльності прив`язано до усього часу, протягом якого відповідач не нараховував і не виплачував позивачу індексацію грошового забезпечення. Однак, за встановлених обставин справи, пункти 1-1 та 5 Порядку №1078 допускали можливість не нарахування індексації грошового забезпечення позивача з 1.03.2018р. до 30.11.2018р..

Враховуючи вищевикладені обставини, судова колегія вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 1.03.2018р. по 16.05.2019р. включно із застосуванням фіксованої індексації 4 052,37грн. та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити фіксовану індексацію грошового забезпечення 4 052,37грн. за період з 1.03.2018р. по 16.05.2019р. включно в сумі 58 824,73грн. не підлягають задоволенню.

В доводах апеляційних скарг апелянти посилаються на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скаргах доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

При цьому, судова колегія зазначає, що при вирішенні справи суд першої інстанції зробив вірні висновку щодо визначення періоду для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з 1.12.2015р. по 28.02.2018р., однак в резолютивній частині рішення допустив описку, а саме в частині визначення періоду помилково зазначив з 1.12.2016р. по 28.02.2018р..

При цьому, із матеріалів справи вбачається, що 21.11.2022р. ОСОБА_1 подано заяву про виправлення описки у судовому рішенні, згідно якої просив виправити описку в 3 абзаці резолютивної частини рішення від 10.11.2022р. вказавши замість невірного « 1.12.2016р.» вірне «1.12.2015р.».

Однак, на момент розгляду справи апеляційним судом, вказана заява розглянута не була.

Отже, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, однак, судом першої інстанції допущено описку в резолютивній частині рішення, у зв`язку із чим судова колегія вважає за необхідне змінити 3 абзац резолютивної частини рішення, в частині визначення початкової дати періоду для нарахування та виплати ОСОБА_1 з невірно зазначеного « 1.12.2016р.» на вірне « 1.12.2015р.», в іншій частині рішення залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Третій абзац рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022р. змінити, виклавши його в наступній редакції:

«Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 1.12.2015р. по 28.02.2018р. включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.»

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: Л.Є. Зуєва

М.П. Коваль