Справа № 360/7352/21
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

15 березня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/7352/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Свергун І.О.,

за участі секретаря судового засідання Чепурової К.В.,

представника відповідача Карташової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Старобільський молокозавод» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2021 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Старобільський молокозавод» (далі позивач, ПрАТ «Старобільський молокозавод») до Головного управління ДПС у Луганській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Луганській області), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Луганській області щодо нарахування в інтегрованій картці Приватного акціонерного товариства «Старобільський молокозавод» пені з податку з доходів фізичних осіб в сумі 67623,76 грн, у тому числі 30.04.2021 - 33333,38 грн, 02.08.2021 - 34290,38 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Луганській області відкоригувати дані інтегрованої картки Приватного акціонерного товариства «Старобільський молокозавод» з податку з доходів фізичних осіб шляхом виключення пені в сумі 67623,76 грн, у тому числі нарахованої 30.04.2021 в сумі 33333,38 грн, нарахованої 02.08.2021 в сумі 34290,38 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що з наданої податковим органом ІКПП з ПДФО за 2021 рік позивачу стало відомо, що податковим органом було нараховано пеню в сумі 67623,76 грн, у тому числі 30.04.2021 - 33333,38 грн, 02.08.2021 - 34290,38 грн.

Вказану ІКПП позивач отримав 10.11.2021 в якості додатку до позовної заяви від 23.10.2021 №8924/5/12-32-20-04-29 у поштовому відправленні № 580. Отже, про дії податкового органу по нарахуванню пені позивач дізнався 10.11.2021.

Нарахування 30.04.2021 пені в сумі 33333,38 грн відбулося внаслідок погашення частини грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням № 0 від 16.03.2011 в сумі 42217,28 грн.

За цією сумою пені погашення грошового зобов`язання відбулося 30.04.2021, пеня нарахована за період прострочення з 27.05.2014 по 29.04.2021 включно.

Нарахування пені в сумі 34290,38 грн відбулося внаслідок погашення частини грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням №0 від 16.03.2011 в сумі 28664,70 грн.

За цією сумою пені погашення грошового зобов`язання відбулося 02.08.2021, пеня нарахована за період прострочення з 27.05.2014 по 01.08.2021 включно.

Позивач вважає дії податкового органу по нарахуванню та відображенню пені в ІКПП протиправними, оскільки, на його думку, поза увагою податкового органу залишилися зміни та доповнення до Податкового кодексу України, які діють з 23.05.2020 з набуттям чинності Закону від 16.01.2020 №466-ІХ.

Так, ПКУ було доповнено пунктом 129.9, згідно з яким пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню в таких випадках: закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.

Тому позивач вважає, що, починаючи з 23.05.2020, пеня не нараховується у разі закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.

У свою чергу, у податкового органу виникло право нараховувати позивачу пеню за несвоєчасне погашення податкового боргу за грошовим зобов`язанням, визначеним податковим повідомленням-рішенням № 0 від 16.03.2011, 27.05.2014.

Вказаний термін (27.05.2014) визначено самим податковим органом в ІКПП як перший день для нарахування пені, а тому у податкового органу виникло право на нарахування пені 26.05.2014.

Таким чином, відповідно до норм п. 129.9 ПКУ останнім днем наявності у податкового органу права на нарахування пені є 1095-й день, наступний за 26.05.2014, тобто 25.05.2017.

Тому позивач вважає, що дії по нарахуванню пені, які були здійснені податковим органом 30.04.2021 та 02.08.2021, були вчинені поза строками, визначеними нормами п.п 129.9.1 ПКУ, тобто протиправно.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 26.11.2021 позов було залишено без руху для усунення недоліків. У встановлений судом строк позивачем недоліки було усунуто.

Ухвалою суду від 20.12.2021 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 10.01.2022 вирішено подальший розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання на 27 січня 2022 року.

10.01.2022 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого останній послався на таке. ПрАТ «Старобільський молокозавод» була допущена заборгованість з податку на доходи фізичних осіб у сумі 1641362,06 грн, яка виникла у зв`язку із визначенням контролюючим органом податкового зобов`язання у податковому повідомленні-рішенні від 16.03.2011 № , яке вважається узгодженим з дня набрання судовим рішенням у справі 2а-7807/11/1270 законної сили, граничний термін сплати - 13.02.2014.

Податкове повідомлення-рішення складено за результатами проведеної планової виїзної перевірки відповідача за результатами якої встановлено порушення пп.4.3.36 п.4.3. ст.4, п.1.15 ст.15, п.п. 3.1.1 п.3.1 ст 3, п.п. 4.2.1 п.4.2 ст. 4, пп.8.1.1 п.8.1. ст.8, п.16.1 ст.16, пп.16.3.2 п.16.3, ст. 16, абзацу «а» п. 17.2 статті 17, абзацу «а» п.19.2. ст.19 Закону України від 22.05.2003 р. № 889-ІV «Про податок з доходів фізичних осіб» (чинного на момент виявленого порушення) в частині не утримання та не перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб при виплаті доходу здавачам молока, у зв`язку з ненаданням довідок про право на отримання доходу у джерела виплат без утримання податку (ф. № 3 ДФ). За рахунок зазначених порушень встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб у сумі 1641362,06 грн, що визначено в податковому повідомленні-рішенні від 16.03.2011 № .

ПрАТ «Старобільський молокозавод», не погодившись з рішенням контролюючого органу, оскаржило податкове повідомлення-рішення від 16.03.2011 № у судовому порядку.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26.11.2013 у справі № 2а-7807/11/1270, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.02.2014, відмовлено в задоволенні позовних вимог ПрАТ «Старобільський молокозавод» до Старобільської ОДПІ ГУ ДПС у Луганській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 16.03.2011 № .

Позивачу Старорбільською ОДПІ ГУ ДПС у Луганській області сформовано податкову вимогу №15 від 26.03.2014, яку направлено рекомендованою кореспонденцією 27.03.2014 та вручено уповноваженій особі ПрАТ «Старобільський молокозавод» 04.04.2014.

По закінченню встановленого законом терміну сплати податковий борг у розмірі 1641362,06 грн не сплачено до бюджету.

З метою стягнення податкового боргу Старобільською ОДПІ ГУ ДПС у Луганській області 16.06.2014 направлено до Луганського окружного адміністративного суду позовну заяву про стягнення з розрахункових рахунків у банках, які обслуговують ПрАТ «Старобільський молокозавод» податкової заборгованості у сумі 1641362,06 грн.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26.06.2014 відкрито провадження в справі № 812/4102/14 за позовом Старобільської ОДПІ ГУ ДПС у Луганській області до ПрАТ «Старобільський молокозавод» про стягнення податкової заборгованості у сумі 1641362,06 грн.

У зв`язку з проведенням антитерористичної операції справу розглянуто не було, тому Старобільською ОДПІ ГУ ДПС у Луганській області 19.06.2015 до Луганського окружного адміністративного суду подано нову позовну заяву про стягнення з ПрАТ «Старобільський молокозавод» податкової заборгованості у сумі 1641362,06 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 04.01.2017 у справі № 812/562/15, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.07.2017, позовні вимоги Старобільської ОДПІ ГУ ДПС у Луганській області задоволено у повному обсязі.

Постанова Луганського окружного адміністративного суду від 04.01.2017 по справі № 812/562/15 набрала законної сили 25.07.2017.

Відповідно до п. 102.4 ст. 102 ПКУ у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

У зв`язку з відмовою ПрАТ «Старобільський молокозавод» у самостійному погашенні грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 16.03.2011 № , вказана сума не вважається безнадійним боргом та не підлягає списанню, що було підтверджено постановою Луганського окружного адміністративного суду від 18.10.2017 по справі № 812/1297/17, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10.01.2018, якою відмовлено у задоволені позову ПрАТ «Старобільський молокозавод» до ГУ ДПС у Луганській області про зобов`язання списати податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у сумі 1641362,06 грн.

У зв`язку з несплатою податкового боргу на теперішній час проводиться стягнення податкового боргу з податку на доходів фізичних осіб згідно постанови Луганського окружного адміністративного суду від 04.01.2017 по справі №812/562/15 з рахунків у банках, що обслуговують божника, шляхом надіслання інкасових доручень, починаючи з серпня 2017 року по теперішній час.

Станом на 31.12.2021 заборгованість ПрАТ «Старобільський молокозавод» з податку на доходи з фізичних осіб становить 1635918,34 грн, яка складається з заборгованості за основним платежем в сумі 755343,84 грн та пені в сумі 880574,54 грн, яка нарахована за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання згідно з п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПКУ.

Відповідно до п. 6 Розділу III Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 № 5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 березня 2021 року за № 321/35943, у разі погашення податкового боргу автоматично проводиться розрахунок пені відповідно до пункту 129.1 та підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 розділу II Кодексу та відображається відповідними операціями щодо нарахування пені в ІКП.

Підпунктом 129.1.1. ст. 129 ПКУ визначено, що при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Пунктом 129.4. ст. 129 ПКУ встановлено, що на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Погашення грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 16.03.2011 № , відбувається виключно шляхом списання коштів з рахунків у банках, що обслуговують платника податків, інкасовими дорученнями на виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 04.01.2017 по справі №812/562/15: за 2017 рік у сумі - 44198,54 грн; за 2018 рік у сумі - 62090,67 грн; за 2019 рік у сумі - 699498,35 грн; за 2020 рік у сумі - 1397,66 грн; за 2021 рік у сумі - 70916,23 грн.

За несвоєчасну сплату грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 16.03.2011 № , у відповідності до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПКУ в інтегрованій картці ПрАТ «Старобільський молокозавод» відбувається нарахування пені: за 2017 рік у сумі - 23927,87 грн; за 2018 рік у сумі - 48869,10 грн; за 2019 рік у сумі - 728758,00 грн; за 2020 рік у сумі - 959,25 грн; за 2021 рік у сумі - 67662,28 грн, у тому числі оскаржувана пеня нарахована 30.04.2021 у сумі 3333,38 грн та 02.08.2021 у сумі 34290,38 грн.

Відповідно, право нараховувати в ІКП оскаржені суми пені за несвоєчасну сплату податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб у сумі 1641362,06 грн, виникло у податкового органу саме 30.04.2021 та 02.08.2021, тобто з дати часткового погашення простроченого податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб.

27.05.2017 - це дата, з якої у податкового органу виникло право на стягнення податкового боргу з податку на доходів фізичних осіб у сумі 1641362,06 грн, згідно з постановою Луганського окружного адміністративного суду від 04.01.2017 по справі № 812/562/15, яка набрала законної сили 25.07.2017.

Також відповідач зазначив, що ним було подано позов про стягнення податкового боргу ПрАТ «Старобільський молокозавод» у сумі 97695,10 грн, в який входила і пеня з податку на доходи фізичних осіб у сумі 68511,68 грн, у тому числі оскаржені по цій справі суми пені.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 по справі № 360/6235/21 позов ГУ ДПС у Луганській області задоволено.

Враховуючи вищезазначений факт того, що сума податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб у сумі 1641362,06 грн, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 16.03.2011 № , не набула статусу безнадійного боргу, відповідно, пеня, яка нараховується за несвоєчасну сплату вищевказаного боргу, є законною та такою, що відповідає нормам діючого податкового законодавства.

З урахуванням викладеного відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог.

08.02.2022 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, а 21.02.2022 - додаткові пояснення, в яких останній послався на те, що проблемою спору є визначення дати, коли у контролюючого органу виникло право нарахувати пеню позивачу.

Позивач вважає, що вислів «за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків», вжитий у підпункті 129.9.1 пункту 129.9 статті 129 ПК України, необхідно розуміти як початок строку, визначеного ПК України для нарахування пені, який у спірному випадку визначається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Спірне грошове зобов`язання було узгоджено 13.02.2014, а останній день для його сплати був 23.02.2014.

Контролюючий орган розпочав нарахування пені з 27.05.2014, тобто вважав, що саме з цього часу у нього виникло право нараховувати пеню платнику податків.

На думку позивача, станом на 30.04.2021 та 02.08.2021, тобто станом на дати, коли податковий орган здійснив нарахування пені (30.04.2021 - 33333,38 грн, 02.08.2021 - 34290,38 грн) стосовно 27.05.2014 минуло більше 1095 днів.

Відтак, позивачу незрозуміло, чому податковий орган вважає, що його право на нарахування пені виникло у момент погашення податкового боргу.

Ухвалою суду від 10.02.2022 закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.03.2022.

У зв`язку з повномасштабною агресією російської федерації проти України та призупиненням роботи суду судове засідання 02.03.2022 судове засідання не відбулося.

Ухвалою суду від 12.09.2022 запропоновано сторонам надати заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 20.02.2023 призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15.03.2023.

02.03.2023 від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, а 07.03.2023 - додаткові пояснення, в яких останній додатково послався на те, що у контролюючого органу право на нарахування пені виникло в момент погашення ПрАТ «Старобільський молокозавод» податкового боргу/частини податкового боргу, у відповідності до вимог підпункту 129.1.1 пункту 129.1, підпункту 129.3.1 пункту 129.3, пункту 129.4 статті 129 ПК України, а також вимог пункту 6 розділу ІІІ «Облік надходження платежів» Порядку № 5, яким передбачено, що у разі погашення податкового боргу автоматично проводиться розрахунок пені відповідно до пункту 129.1 та підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 ПК України та відображається відповідними операціями щодо нарахування пені в ІКП, та у разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку, а саме з 25.07.2017 (дата набуття законної сили судового рішення у справі № 812/562/15), та у відповідності до вимог пункту 102.4 статті 102 ПК України, якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним (постановою Луганського окружного адміністративного суду від 18.10.2017 по справі № 812/1297/17, яка набула законної сили 10.01.2018, у задоволенні позову ПрАТ «Старобільський молокозавод» про визнання податкового бору з ПДФО у розмірі 1 641 362,06 грн безнадійним відмовлено повністю).

Отже, зазначена пеня контролюючим органом нарахована у відповідності до вимог податкового законодавства, а тому вимога позивача про зобов`язання провести коригування інтегрованої картки позивача, виключивши інформацію про нарахування пені з ПДФО, є необґрунтованою.

Відповідач вважає, що у даному випадку контролюючим органом на виконання судових рішень проводиться стягнення з ПрАТ «Старобільський молокозавод» податкового боргу з рахунків у банках, що обслуговують боржника, шляхом надіслання інкасових доручень, з серпня 2017 року (за 2017-2019 роки) та за період з 19.05.2020 по 27.09.2021 (2020-2021 роки), до повного погашення платежу, ураховуючи те, що податковий борг безнадійним не визнаний.

Підстав для застосування до спірних правовідносин норм, визначених підпунктом 129.9.1 пункту 129.9 статті 129 ПК України, щодо ненарахування ПрАТ «Старобільський молокозавод» пені з ПДФО в сумі 67 623,76 грн, у тому числі: 30.04.2021 33 333,38 грн, 02.08.2021 34 290,38 грн, або анулюванню вказаної нарахованої пені, не вбачається.

Тому, на думку відповідача, дії контролюючого органу по нарахуванню ПрАТ «Старобільський молокозавод» спірної пені є обґрунтованими та законними, здійсненими у відповідності до норм чинного податкового законодавства України.

Також у додаткових поясненнях відповідач просить звернути увагу суду на правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладену у постанові від 31 січня 2023 року у справі № 160/16020/21, де одними із позовних вимог юридичної особи до контролюючого органу було визнання протиправними дії в частині нарахування пені з податку на додану вартість, що були вчинені шляхом внесення відповідних записів до інтегрованої картки платника податків, зобов`язання повернути стягнуті у вигляді пені грошові кошти. Постановою від 31 січня 2023 року у справі № 160/16020/21 касаційні скарги контролюючого органу задоволено, рішення судів попередніх інстанцій скасовано, ухвалено нову постанову, якій у задоволенні позовних вимог платнику податків (юридичній особі) повністю відмовлено. З урахуванням викладеного відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не прибув, просив розглядати справу без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, надала пояснення, аналогічні викладеному в позові.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов такого.

Судом установлено, що приватне акціонерне товариство «Старобільський молокозавод», зареєстровано в якості юридичної особи 22.08.1996 за № 1 000358, , місцезнаходження: 93412, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, шосе Будівельників, буд. 23-Б.

ПАТ «Старобільський молокозавод» перебувало за основним місцем на податковому обліку в Старобільській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області (далі - Старобільська ОДПІ) з 06.09.1996.

З 14.07.2014 позивач перебував на обліку у Старобільській ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області, як платник окремих видів податків.

На облік у ДПІ м. Сєвєродонецьк ГУ ДФС у Луганській області, як платника податків за основним місцем обліку, позивача взято 27.08.2018.

За результатами проведеної Старобільською ОДПІ планової виїзної перевірки позивача у 2011 році, оформленої актом перевірки від 16.02.2011 № 36/2300-00444837, було встановлено порушення п.п. 4.3.36 п. 4.3. ст. 4, п. 1.15 ст. 15, п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п.п. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4, п.п. 8.1.1 п. 8.1. ст. 8, п. 16.1 ст. 16, п.п. 16.3.2 п. 16.3, ст. 16, абз. «а» п. 17.2 ст. 17, абз. «а» п. 19.2. ст. 19 Закону України від 22.05.2003 № 889-1V «Про податок з доходів фізичних осіб» (чинного на момент виявленого порушення) в частині неутримання та не перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб при виплаті доходу здавачам молока, у зв`язку з ненаданням довідок про право на отримання доходу у джерела виплат без утримання податку (ф. № 3 ДФ). За наслідками перевірки податковим органом щодо позивача було винесено податкове повідомлення-рішення від 16.03.2011 № з податку з доходів фізичних осіб, яким визначено суму грошового зобов`язання у розмірі 1641362,06 грн.

Позивачем було оскаржено податкове повідомлення-рішення від 16.03.2011 № у судовому порядку та постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року по справі № 2а-7807/11/1270, яку було залишено без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року, у задоволенні адміністративного позову публічного акціонерного товариства "Старобільський завод замінника незбираного молока" до Старобільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області, за участю прокурора Луганської області про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.03.2011 № відмовлено повністю.

Отже, податкове зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 1641362,06 грн, визначене податковим повідомленням-рішенням Старобільської ОДПІ від 16.03.2011 № , є узгодженим з 13.02.2014.

Позивачу Старобільською ОДПІ було сформовано податкову вимогу від 26.03.2014 № 15, яку направлено рекомендованою кореспонденцією 27.03.2014 та вручено уповноваженій особі ПАТ «Старобільський молокозавод» 04.04.2014.

По закінченню встановленого законом 10-ти денного строку для самостійної сплати позивачем узгодженого податкового зобов`язання податковий борг у розмірі 1641362,06 грн ПАТ «Старобільський молокозавод» не сплачено до бюджету, що слугувало підставою для звернення контролюючим органом до суду із позовною заявою про стягнення податкової заборгованості в сумі 1641362,06 грн.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26.06.2014 було відкрито провадження у справі № 812/4102/14 за позовом Старобільської ОДПІ до ПАТ «Старобільський молокозавод» про стягнення податкової заборгованості в сумі 1641362,06 грн та ухвалою від 11.07.2014 зупинено провадження по справі до набрання законної сили рішенням у справі № 812/3176/14.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 24.04.2015 у справі № 812/4102/14 було відмовлено у задоволенні клопотання Старобільської ОДПІ про поновлення провадження у справі № 812/4102/14 за позовом Старобільської ОДПІ до ПАТ «Старобільський молокозавод» про стягнення податкової заборгованості в розмірі 1641362,06 грн та роз`яснено Старобільській ОДПІ право звернення до суду із новим позовом, оскільки внаслідок проведенням антитерористичної операції в деяких районах Луганської та Донецької областей та захопленням у період з 17 липня 2014 року по 30 липня 2014 року адміністративної будівлі Луганського окружного адміністративного суду, адміністративна справа № 812/4102/14 вибула з володіння суду та є втраченою, відповідно не підлягає відновленню згідно вимог частини третьої статті 277 КАС України.

Внаслідок цього 25.06.2015 Старобільська ОДПІ звернулась до Луганського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ПАТ «Старобільський молокозавод» про стягнення коштів за податковим боргом в сумі 1641362,06 грн (справа № 812/562/15).

В свою чергу, 22.07.2015 ПАТ «Старобільський молокозавод» було оскаржено у судовому порядку податкову вимогу Старобільської ОДПІ від 26.03.2014 № 15 та постановою Луганського окружного адміністративного суду від 28.08.2015 у справі № 812/718/15 відмовлено ПАТ «Старобільський молокозавод» у задоволенні позову до Старобільської ОДПІ щодо визнання недійсною та скасування податкової вимоги від 26.03.2014 № 15.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 04.01.2017 у справі № 812/562/15, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.07.2017, задоволено позовні вимоги Старобільської ОДПІ та стягнуто кошти з публічного акціонерного товариства «Старобільський молокозавод» за податковим боргом з рахунків у банках, обслуговуючих боржника з податку на доходи фізичних осіб в сумі 1641362,06 грн на користь Державного бюджету України. Згідно інформації з КП «ДСС» ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.07.2017 набрала законної сили 25.07.2017.

Таким чином, сума заборгованості з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1641362,06 грн, визначена податковим повідомленням-рішенням Старобільської ОДПІ від 16.03.2011 № стягнута з ПрАТ «Старобільський молокозавод» на підставі рішення суду від 04.01.2017 у справі № 812/562/15.

Враховуючи наведене, відповідач здійснив нарахування ПрАТ «Старобільський молокозавод» спірної пені з податку на доходи фізичних осіб в сумі 67623,76 грн, у тому числі: 30.04.2021 - 33333,38 грн, 02.08.2021 - 34290,38 грн.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач вважає їх протиправними, а тому звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених позовних вимог та оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, суд виходить з такого.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України 14.1.175. податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Оскільки постанова Луганського окружного адміністративного суду від 26.11.2013 у справі № 2а-7807/11/1270 набрала законної сили 13.02.2014, грошове зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб у розмірі 1641362,06 грн, визначене закритому акціонерному товариству Старобільський завод замінника незбираного молока податковим повідомленням-рішенням Старобільської міжрайонної державної податкової інспекції від 16.03.2011 № , стало узгодженим 13.02.2014.

Згідно з абзацом другим пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Таким чином, позивач повинен був самостійно сплатити узгоджену суму грошового зобов`язання до 23.02.2014 включно.

Як зазначено вище, постановою Луганського окружного адміністративного суду від 04.01.2017 у справі № 812/562/15, яке набрало законної сили 18.07.2017, стягнуто кошти з публічного акціонерного товариства Старобільський молокозавод за податковим боргом з рахунків у банках, обслуговуючих боржника, з податку на доходи фізичних осіб у сумі 1641362,06 грн на користь Державного бюджету України.

Відповідно до підпункту «а» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Відповідно до пункту 101.1 статті 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно з підпунктом 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України під терміном безнадійний розуміється податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.

Строки давності та їх застосування визначені статтею 102 Податкового кодексу України.

Пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України визначено строк давності 1095 днів.

Відповідно до п. 102.4 статті 102 Податкового кодексу України якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Контролюючі органи згідно з пунктом 101.5 статті 101 Податкового кодексу України щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Механізм списання безнадійного податкового боргу визначає Порядок № 577.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку № 577 під терміном безнадійний податковий борг слід розуміти: 1) податковий борг платника податків, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута; 2) податковий борг фізичної особи, яка: визнана в судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; або померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; або понад 720 днів перебуває у розшуку; 3) податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 Податкового кодексу України; 4) податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин); 5) податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду, а для банків - на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури.

Визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу. Днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника органу доходів і зборів (пункти 3.1, 3.2 Порядку № 577).

На виконання пунктів 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5 Порядку № 577 у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 Порядку (виникнення податкового боргу внаслідок форс-мажорних обставин), платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню. До заяви обов`язково додаються документи, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

В інших випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку (в тому числі відносно податкового боргу по якому минув строк позовної давності), орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу.

Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до інформаційної системи не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

З системного аналізу вказаних норм слідує, що звернення та надання платником податків відповідних документів необхідні тільки у випадку списання податкового боргу, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Щодо податкового боргу, стосовно якого минув строк давності, то процедура проведення списання такої суми боргу здійснюється безпосередньо податковим органом незалежно від звернення платника податків з відповідною заявою.

Суд зазначає, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року по справі № 812/1297/17, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2018 року, у задоволенні адміністративного позову публічного акціонерного товариства Старобільський молокозавод до Старобільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області, Головного управління ДФС у Луганській області про зобов`язання списати податковий борг як безнадійний відмовлено повністю.

Питання щодо нарахування пені визначено ст. 129 Податкового кодексу України.

Нарахування пені розпочинається (пункт 129.1 статті 129 Податкового кодексу України):

- при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;

- при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання;

- при виявленні контролюючим органом за результатами перевірки заниження податковим агентом податкового зобов`язання при нарахуванні (виплаті) оподатковуваного доходу на користь нерезидентів або інших платників податків та/або несвоєчасної сплати, несплати (неперерахування) податковим агентом утриманих (нарахованих) податків до або під час виплати оподатковуваного доходу на користь нерезидента або іншого платника податків - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податковим агентом суми податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;

- у випадку несвоєчасного повернення надміру/помилково сплачених платежів, а також несвоєчасного відшкодування сум податку на додану вартість - починаючи з першого дня, наступного за останнім днем граничного строку повернення таких коштів.

Нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті) (пункт 129.3 статті 129 Податкового кодексу України):

- у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань;

- у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків;

- у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України);

- при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

Нарахування пені, передбаченої підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті, закінчується в день настання строку погашення грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами перевірки. Така пеня нараховується в день закінчення її нарахування за весь період заниження податкового зобов`язання, починаючи з дня, визначеного підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті, по день закінчення.

Нарахування пені, передбаченої підпунктом 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті, закінчується:

- у разі виявлення контролюючим органом факту несвоєчасної сплати, несплати (неперерахування) визначених податковим агентом сум податкових зобов`язань - у день сплати (погашення) податковим агентом цих сум податкових зобов`язань;

- у разі виявлення контролюючим органом факту заниження податковим агентом податкових зобов`язань при нарахуванні (виплаті) оподатковуваного доходу на користь нерезидентів або інших платників податків - у день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами перевірки. Для податкових агентів, які занизили податкові зобов`язання при нарахуванні (виплаті) оподатковуваного доходу на користь нерезидентів, така пеня нараховується в день закінчення її нарахування за весь період заниження податкового зобов`язання, починаючи з дня, визначеного підпунктом 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті, по день закінчення.

Для податкових агентів, які виплачують оподатковувані доходи на користь інших платників податків, така пеня нараховується за весь період заниження податкового зобов`язання, починаючи з дня, визначеного підпунктом 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті, по день настання строку погашення визначеного контролюючим органом податкового зобов`язання".

У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

Відповідно до абзацу першого пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

З урахуванням обставин справи та норми ст. 129 Податкового кодексу України суд дійшов висновку, що нарахування пені за несвоєчасну сплату податкового боргу за податковим повідомленням-рішенням від 16.03.2011 № розпочинається з 24.02.2014 та закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань, або при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

Суд зазначає, що ані позивачем, ані відповідачем не надано відомості щодо прийняття контролюючим органом рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

При цьому суд зазначає, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року по справі № 812/1297/17, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2018 року, у задоволенні адміністративного позову публічного акціонерного товариства Старобільський молокозавод до Старобільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області, Головного управління ДФС у Луганській області про зобов`язання списати податковий борг як безнадійний відмовлено повністю.

Разом з тим, з 01.01.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16 січня 2020 року № 466-IX, яким до ст. 129 ПК України включено пункт 129.9, згідно з п.п.129.9.1 якого пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню в таких випадках: закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.

Отже, з 01.01.2021 пеня не нараховується, а нарахована підлягає анулюванню, зокрема, у разі закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.

Положення ПК України, у тому числі статті 129 ПК України, не містять прямої вказівки на те, коли у контролюючого органу виникає право нарахувати пеню платнику податків. Такі норми визначають лише момент, коли розпочинається нарахування пені і закінчується. Відтак, «вислів за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків», вжитий у підпункті 129.9.1 пункту 129.9 статті 129 ПК України, необхідно розуміти як початок строку, визначеного ПК України для нарахування пені, який у спірному випадку визначається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Спірне грошове зобов`язання було узгоджене 13.02.2014, а останній день для його сплати був 23.02.2014.

Судом встановлено, що контролюючий орган розпочав нарахування пені з 27.05.2014, тобто вважав, що саме з цього часу у нього виникло право нараховувати пеню платнику податків.

Таким чином, судом встановлено, що у даному випадку у контролюючого органу право нарахувати ПрАТ «Старобільський молокозавод» пеню на податковий борг, що виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 16.03.2011 № , згідно з приписами п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України виникло саме 24.02.2014. При цьому, нарахування пені здійснено контролюючим органом з більш пізнього строку, а саме: з 27.05.2014.

Відповідно до даних інтегрованої картки платника податків ПрАТ «Старобільський молокозавод» спірна пеня нарахована 30.04.2021 у розмірі 33333,38 грн, та 02.08.2021 у розмірі 34290,38 грн.

Станом на 30.04.2021 та 02.08.2021 минуло більше 1095 днів, що настають за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.

Такі обставини дають підстави для висновку, що станом на 30.04.2021 та на 02.08.2021, на дату нарахування спірної пені в сумі 33333,38 грн та 34290,38 грн відповідно, така пеня відповідно до п.п. 129.9.1 п. 129.9 ст. 129 ПК України підлягала анулюванню як така, що нарахована після закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків. Відтак, у контролюючого органу не було підстав для нарахування 30.04.2021 та 02.08.2021 спірної пені у розмірі 33333,38 грн та у розмірі 34290,38 грн відповідно.

Що стосується посилання представника відповідача у додаткових поясненнях на правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладену у постанові від 31 січня 2023 року у справі № 160/16020/21, слід зазначити, що вказана справа стосується інших відносин, ніж у даній справі, у зв`язку з чим висновки суду у даній справі незастосовні до відносин сторін у даній справі.

Так, ключовим питанням у справі № 160/16020/21 є правомірність нарахування пені за весь період заниження грошового зобов`язання, нарахованого податковим органом за результатами податкової перевірки і узгодженого в судовому порядку, у випадку, якщо таке зобов`язання було сплачено платником податків протягом десяти днів з дня його узгодження.

Окрім того, під час розгляду справи № 160/16020/21 судом встановлено, що за наслідком проведеної Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 14 серпня 2014 року по 31 березня 2016 року складено акт № 304/04-36-14-03/39348841 від 06 лютого 2017 року, на підставі якого винесено податкові повідомлення-рішення, які оскаржувались позивачем в судовому порядку, та були скасовані частково, що свідчить про те, що виявлення порушення позивачем податкового законодавства у 2015-2016 роки стало підставою для винесення, в кінцевому підсумку, податкового повідомлення-рішення № від 03 серпня 2021 року, та підставою проведення 02 вересня 2021 року нарахування у ІКП позивача пені у сумі 1413433,88 грн на суму податкового зобов`язання визначеного податковим повідомленням-рішенням № від 03 серпня 2021 року.

Таким чином, у справі № 160/16020/21 пеня нарахована до закінчення 1095 днів, що настають за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків, тому положення п.п. 129.9.1 п. 129.9 ст. 129 ПК України у справі № 160/16020/21 є незастосовними.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, які слід задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з матеріалами справи позивач при зверненні до суду з позовом сплатив 2270,00 грн судового збору.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, суд дійшов висновку, що всі судові витрати в сумі 2270,00 грн, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 77, 90, 139, 241-245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Старобільський молокозавод» (місцезнаходження: шосе Будівельників, буд. 23-Б, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93412, ) до Головного управління ДПС у Луганській області (місцезнаходження: вул. Енергетиків, буд. 72, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93401, код ЄДРПОУ ВП 44082150) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Луганській області щодо нарахування в інтегрованій картці Приватного акціонерного товариства «Старобільський молокозавод» пені з податку на доходи фізичних осіб в сумі 67623,76 грн, у тому числі 30.04.2021 у розмірі 33333,38 грн, 02.08.2021 у розмірі 34290,38 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Луганській області відкоригувати дані інтегрованої картки Приватного акціонерного товариства «Старобільський молокозавод» з податку на доходи фізичних осіб шляхом виключення пені в сумі 67623,76 грн, у тому числі нарахованої 30.04.2021 у розмірі 33333,38 грн, нарахованої 02.08.2021 у розмірі 34290,38 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області на користь Приватного акціонерного товариства «Старобільський молокозавод» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 березня 2023 року.

Суддя І.О. Свергун