Справа № 280/5219/22
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2023-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 березня 2023 року м. Дніпросправа № 280/5219/22

Головуючий суддя І Інстанції - Новікова І.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді (доповідача): Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.10.2022 року в адміністративній справі №280/5219/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №87 від 02.02.2022 про відмову в призначенні пенсії за віком позивачу щодо неврахування до трудового стажу періоду роботи в колгоспі, згідно трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 , виданої 01.08.1984;

- зобов`язати відповідача зарахувати до трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком період роботи з 02.02.1994 по 10.01.1999 в ім.Дзержинського Приютнянської сільради Гуляйпільського району Запорізької області та призначити пенсію за віком, починаючи з дня звернення до Пенсійного фонду України з 26.01.2022.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.10.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №87 від 02.02.2022 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком період роботи з 02.02.1994 року по 10.01.1999 року в колгоспі ім.Дзержинського Приютнянської сільради Гуляйпільського району Запорізької області, а також повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 26.01.2022.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що відсутні правові підстави для зарахування до трудового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком періоду роботи з 02.02.1994 по 10.01.1999 в колгоспі ім.Дзержинського Приютнянської сільради Гуляйпільського району Запорізької області, оскільки позивачем не було підтверджено наведений період роботи уточнюючими довідками.

Відзив від позивача на адресу суду не надходив.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 26.01.2022 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з приводу призначення дострокової пенсії за віком, у відповідності до п.4 ч.1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду заяви позивача, відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №87 від 02.02.2022. В якості підстав для відмови у призначенні пенсії зазначено, що пенсійний вік військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, визначений пунктом 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 55 років за наявності страхового стажу не менше 25 років. В свою чергу, відповідач вказує на те, що страховий стаж позивача становить 18 років 02 місяці 28 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.

Також, у спірному рішенні вказано на те, що до страхового стажу позивача не зараховано:

- період проходження строкової військової служби з 22.05.1985 по 30.05.1987, оскільки у військовому квитку дописано дату призову на військову службу. Для зарахування необхідно долучити довідки про періоди проходження військової служби;

- період роботи в колгоспі, згідно трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 , виданої 01.08.1984, оскільки для зарахування періоду роботи в колгоспі необхідно долучити довідку про встановлений мінімум трудової участі та кількість фактично відпрацьованих днів.

Позивач, не погодившись з правомірністю прийнятого рішення, звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було належним чином підтверджено період роботи з 02.02.1994 по 10.01.1999 в колгоспі ім.Дзержинського Приютнянської сільради Гуляйпільського району Запорізької області, що свідчить про безпідставність неврахування наведеного періоду відповідачем до страхового стажу позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 24 Закону України №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Згідно з абзацом 1 частини 2 цієї статті страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно п.4 ч.1 ст.115 Закону №1058, право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

До стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; військова служба.

Згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2, 5 Основних положень про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 № «Про трудові книжки колгоспників», трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на усіх членів колгоспів з часу прийняття їх у члени колгоспу. Усі записи у трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для відмови в зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи останнього з 02.02.1994 року по 10.01.1999 року в колгоспі ім. Дзержинського Приютнянської сільради Гуляйпільського району Запорізької області були висновки відповідача щодо його неналежного підтвердження, з огляду на ненадання позивачем довідки про встановлений мінімум трудової участі та кількість фактично відпрацьованих днів.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що під час звернення до відповідача, позивачем була надана також трудова книжка колгоспника № НОМЕР_1 , відповідно до якої, позивач у період з 1994 по 1999 роки виконував встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів за рік) за вказаний період (а.с. 8).

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач має право на зарахування періоду роботи з 02.02.1994 по 10.01.1999 в колгоспі ім.Дзержинського Приютнянської сільради Гуляйпільського району Запорізької області у календарному обчисленні до страхового стажу та з огляду на викладене, обґрунтованим є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням результатів розгляду даної адміністративної справи.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.10.2022 року в адміністративній справі №280/5219/22 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко