Справа № 160/9000/22
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2023 року м. Дніпросправа № 160/9000/22
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року (головуючий суддя: Лозицька І.О.) по адміністративній справі № 160/9000/22, розглянутої у порядку спрощеного позовного провадження,

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, 3 особи Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області" про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 28.06.2022 року звернулася до суду з позовом до відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області(далі ГУ НП в Дніпропетровській області), в якому, з урахуванням уточнень, просить суд визнати протиправними дії ГУ НП в Дніпропетровській області щодо відмови змінити формулювання причини звільнення шляхом внесення змін до наказу №693 о/с від 15.11.2021 року в частині звільнення за п.7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) та вважати її звільненою з 15.11.2021 року зі служби в поліції на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції); зобов`язати відповідача змінити формулювання причини звільнення в наказі №693 о/с від 15.11.2021 року та вважати її звільненою з 15.11.2021 року зі служби в поліції на підставі п.2 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції), провести перерахунок виплаченої їй одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби та здійснити виплату відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням встановлення її розміру 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

В обґрунтування позову зазначила, що вона внаслідок наявності захворювань, які перешкоджали виконання нею службових обов`язків, пройшла медичний огляд для проведення медичної (військово- лікарської) комісії( далі ВЛК), та згідно довідки від 28.10.2021 року №500 Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» (далі ДУ «ТМО МВСУ по Дніпропетровській області») визнана придатною до служби в поліції.

Відповідно поданого нею рапорту ГУ НП в Дніпропетровській області наказом №693 о/с від 15.11.2021 року її звільнено зі служби в поліції на підставі п.7 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Після звільнення зі служби за зверненням позивача ВЛК ДУ «ТМО МВСУ по Дніпропетровській області» постановою №1 від 11.01.2022 року за даними медичної документації на час звільнення зі служби 15.11.2021 року, позивача визнано непридатною до служби в поліції, в примітці зазначено: постанову в довідці №500 відмінити.

На письмове звернення до відповідача про внесення змін до наказу ГУ НП в Дніпропетровській області від 15.11.2021 року №693 о/с та звільнення її зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції); проведення перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні , та розміру призначеного пенсійного забезпечення, позивач 16.02.2022 року отримала відмову ГУ НП в Дніпропетровській області у внесенні змін до наказу , мотивовану правомірністю дій відповідача при її звільненні зі служби згідно поданого нею рапорту про звільнення за власним бажанням.

У відзиві на позов відповідач просить в позові відмовити за відсутністю підстав, оскільки вважає, що звільняючи позивача зі служби в НП на підставі її рапорту про звільнення за власним бажанням за наказом №693 о/с від 15.11.2021 року, ГУ НП в Дніпропетровській області діяло на підставі та в межах чинного законодавства, а тому відсутні підстави внесення змін до зазначеного наказу щодо звільнення позивача з інших підстав, а саме: через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції, перерахунку грошової допомоги та розміру пенсійного забезпечення.

Ухвалою суду від 23.08.2022 року за клопотанням представника відповідача до участі в справі в якості 3 особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, залучено ДУ «ТМО МВСУ по Дніпропетровській області», якою відзив на позов до суду не направлено.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 року позов задоволено частково, визнані протиправними дії ГУ НП в Дніпропетровській області щодо відмови змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_2 шляхом внесення змін до наказу №693 о/с від 15.11.2021 року в частині звільнення за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) та вважати звільненою з 15.11.2021 року зі служби в поліції на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції); зобов`язано відповідача змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_2 шляхом внесення змін до наказу №693 о/с від 15.11.2021 року та вважати її звільненою з 15.11.2021 року зі служби в поліції на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції); у задоволенні іншої частини позову відмовлено. На користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача стягнуто судовий збір в сумі 496,20 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ГУ НП в Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати з підстав порушення судом норм матеріального права, що призвело до прийняття неправомірного рішення, та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу на підставі ст.311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами , яких достатньо для прийняття рішення за апеляційною скаргою відповідача, а тому клопотання ОСОБА_2 про розгляд справи в судовому засіданні задоволенню не підлягає.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами ст. 242 КАС України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Перевірка рішення суду судом апеляційної інстанції здійснюється в межах доводів апеляційної скарги відповідача, як це передбачено ст.308 КАС України.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач з 1996 року працювала на різних посадах в ОВС України, в тому числі з 07.11.2015 року по 15.11.2021 року в ГУ НП в Дніпропетровській області ,на час звільнення обіймала посаду начальника відділу статистичної роботи та звітності управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП Національної поліції в Дніпропетровської області, мала звання підполковника поліції.

Позивач 14.09.2021 року звернулась до начальника ГУ НП в Дніпропетровській області з рапортом про звільнення зі служби в поліції через хворобу та у зв`язку з наявністю вислуги років для призначення пенсії, на підставі чого їй видано направлення для проходження ВЛК.

Довідкою ВЛК ДУ «ТМО МВСУ по Дніпропетровській області» від 28.10.2021 року №500 ОСОБА_2 визнана придатною до служби в поліції, при цьому встановлено, що захворювання позивача пов`язано з проходженням служби в поліції.

Позивач 02.11.2021 року звернулась до начальника ГУ НП в Дніпропетровській області з рапортом, в якому просила не розглядати попередній рапорт від 14.09.2021 року про звільнення через хворобу, звільнити її зі служби в НП за власним бажанням та наявністю вислуги років з 15.11.2021 року.

Наказом ГУ НП в Дніпропетровській області від 15.11.2021 року №693 о/с позивача звільнено зі служби в НП за п.7 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Не погодившись з довідкою ВЛК ДУ «ТМО МВСУ по Дніпропетровській області» від 28.10.2021 року №500, позивач 04.01.2022 року оскаржила висновок ВЛК до Державної установи «Головний медичний центр МВС України», листом від 13.12.2021 року № 33/4-Л-90 їй запропоновано звернутися із відповідною заявою до ВЛК ДУ «ТМО МВСУ по Дніпропетровській області», голові якої надано відповідне доручення про розгляд заяви.

ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» переглянуто матеріали ВЛК за даними медичної документації та винесено постанову №1 від 11.01.2022 року, якою постанову в довідці №500 від 28.10.2021 року відмінено, позивача визнано непридатною до служби в поліції.

Позивач 20.01.2022 року звернулась до начальника ГУ НП в Дніпропетровській області із заявою про внесення змін до наказу від 15.11.2021 року №693 о/с , просила звільнити її зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції); провести перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби та перерахунок розміру пенсійного забезпечення, в чому їй відмовлено листом від 16.02.2022 року з підстав правомірності дій відповідача при звільненні згідно її рапорту за п.7 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Такі дії відповідача оскаржені позивачем в судовому порядку.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з рішенням суду першої інстанції про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Приписами ч.2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII(далі - Закон №580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності НП України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в НП України.

Згідно положень ч.3, 4, 5 ст. 59 Закону № 580-VIII рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються МВС України,

видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою МВС України,

порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює МВС України.

Наказом МВС України від 23.11. 2016 року № 1235 затверджений Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі - Порядок № 1235), у розділі ІІ якого зазначено, що підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, як, зокрема, звільнення зі служби в поліції.

За приписами п.10 Розділу ІІІ Порядку № 1235 у випадку видання наказу про звільнення працівника зі служби в поліції в наказі органу поліції зазначаються стаж служби в поліції, вислугу років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні.

Організація діяльності медичних (військово-лікарських) комісій МВС щодо проведення лікарської та військово-лікарської експертизи визначена Положенням про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженим наказом МВС України від 03.04.2017 року №285, зареєстрованим в Мінюсті України 28.04. 2017 року за №559/ 30427 (далі Положення №285).

Положеннями п.1,2, 3,18 розділу VIII Положення №285 передбачено наступне:

За результатами лікарської та військово-лікарської експертизи ВЛК приймають постанови, які включають діагноз, встановлений особі за результатами проведеного обстеження, рішення щодо ступеня придатності чи про непридатність до служби та висновок про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва).

Постанови ВЛК приймаються на час фактичного огляду особи.

Постанови приймаються відповідно до мети проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, зазначеної у направленні на медичний огляд.

Визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузії, травми, каліцтва) у,зокрема, колишніх поліцейських, покладено на штатні ВЛК. Такі постанови приймаються, якщо при медичному огляді в період проходження служби зазначеним особам був установлений відповідний діагноз. Звільнені зі служби поліцейські, яким постановою ВЛК встановлено причинний зв`язок захворювань відповідно до Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого наказом МВС України від 06.02.2001 року № 85, мають право на внесення змін до зазначених постанов згідно з цим Положенням.

Викладене свідчить, що звільнені зі служби поліцейські, яким встановлено причинний зв`язок захворювань відповідно до наказу МВС України від 06.02.2001 року № 85, що втратив чинність 26.05.2017 року, мають право згідно з Положенням №285 на внесення змін до прийнятих ВЛК до травня 2017 року постанов, інші підстави щодо внесення змін до раніше прийнятих постанов Положенням №285 не передбачені, позивач згідно матеріалів справи звільнилася зі служби 15.11.2021 року, що не враховано судом першої інстанції при розгляді справи по суті.

Із матеріалів справи вбачається, і зазначені обставини не заперечуються сторонами, що станом на жовтень 2021 року згідно довідки ВЛК ДУ «ТМО МВСУ по Дніпропетровській області» від 28.10.2021 року №500 позивач визнана придатною до служби в поліції, до дня звільнення вона не скористалася правом оскарження цієї довідки згідно п.21 розділу 111 Положення №285 до Центральної ВЛК МВС України «Головний медичний центр МВС України», яка визначає порядок додаткового обстеження та проведення повторної військово-лікарської експертизи, що свідчить про відмову позивача від проходження повторної ВЛК під час служби в НП .

Позивач реалізувала своє волевиявлення про звільнення за власним бажанням шляхом подання до начальника ГУ НП в Дніпропетровській області рапорту від 02.11.2021 року, в якому просила не розглядати попередній рапорт від 14.09.2021 року про звільнення через хворобу, та звільнити її зі служби в НП за власним бажанням та наявністю вислуги років з 15.11.2021 року.

ГУ НП в Дніпропетровській області як відповідач, звільняючи позивача зі служби за наказом №693 о/с від 15.11.2021 року по п.7 ч.1 ст.77 Закону № 580-VIII на підставі її рапорту про звільнення за власним бажанням, діяв на підставі та в межах чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції у відповідності до приписів ч.5 ст.242 КАС України застосовує правові позиції Верховного Суду по справі №814/2563/16 від 12.12.2018 року, якими передбачено, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному. При цьому загальні норми можуть застосовуватись субсидіарно, тобто в тих випадках, коли спірні правовідносини не врегульовані нормами спеціального законодавства або врегульовані не повністю.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про застосування до спірних правовідносин положень ч. 3 ст. 235 КЗпП, яка передбачає зміну формулювання причин звільнення у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, оскільки положення п.2 ч.1 ст.77 Закону № 580-VIII передбачають, що підставою для звільнення поліцейського через хворобу може бути лише рішення медичної комісії про непридатність до служби в поліції, яке на час звільнення позивача зі служби 15.11.2021 року було відсутнє, а положення Закону № 580-VIII, та Положення №285 не передбачають норм, якими на ГУ НП в Дніпропетровської області, як на суб`єкта владних повноважень, може бути покладений обов`язок про внесення змін до наказу в частині підстав звільнення у разі скасування ВЛК своєї постанови щодо придатності до служби колишнього поліцейського після звільнення зі служби.

В силу викладеного відсутні підстави для внесення змін до прийнятого ГУ НП в Дніпропетровській області спірного наказу №693 о/с від 15.11.2021 року щодо звільнення позивача з інших підстав, а саме: за п.2 ч.1 ст.77 Закону № 580-VIII через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Викладене свідчить, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що є підставою для скасування судового рішення та відмови в задоволенні позову.

Оскільки відсутні підстави для задоволення позовних вимог, відповідно відсутні і підстави для стягнення з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань витрат по сплаті судового збору .

Відмова в задоволенні позову в іншій частині позову відповідачем не оскаржена, а тому в цій частині перевірка законності судового рішення у відповідності до приписів ст.308 КАС України судом апеляційної інстанції не здійснена.

Керуючись ст.12, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року по адміністративній справі № 160/9000/22 - скасувати та прийняти постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття, та не підлягає оскарженню в касаційному порядку згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай