Справа № 320/12063/21
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року № 320/12063/21

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , яке оформлене відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №1000-0216-8/69715 від 13.07.2021; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 22.06.2021, без обмеження граничного (максимального) розміру виплати пенсії, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991, виходячи із розміру пенсії 90% від суми заробітної плати/грошового забезпечення, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи за період з 01.03.2009 по 28.02.2014 включно, відповідно до довідки, виданої Київською обласною прокуратурою від 18.05.2021 вих. номер 21ф-178.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за вислугу років є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем безпідставно застосовано до спірних правовідносин положення статті 86 Закону України «Про Прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014 та невірно визначено розмір стажу роботи позивача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 05.10.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову з підстав прийняття оскаржуваного рішення відповідно до норм чинного законодавства. Відповідачем зазначено, що позивачу було зараховано до страхового стажу всі періоди. У позивача страховий стаж становить 36 років 5 місяців 28 днів, вислуги років 15 років 9 місяців 7 днів та стаж на посадах прокурорів 13 років 9 місяців 28 днів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 виданим Краматорським МВ УМВС України в Донецькій області 31 липня 1996 року.

Позивач 22.06.2021 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991, виходячи із розрахунку 90% від суми заробітної плати, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи за період з 01.03.2009 по 28.02.2014 включно, відповідно до довідки, виданої Київською обласною прокуратурою про складові заробітної плати від 18.05.2021 вих. номер 21ф-178, у відповідності до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» та рішення Конституційного суду України №6-р/2020.

Втім, відповідачем, відповіддю від 13.07.2021, відмовлено позивачеві у призначенні пенсії за вислугу років на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

Не погоджуючись із правомірністю прийняття відповідачем спірної відмови, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання її протиправною, її скасування та зобов`язання вчинити певні дії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульоване положеннями статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, частина перша якої встановлювала, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку; пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії; за кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Разом із тим, 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

У зв`язку з набранням чинності зазначеним Законом втратили чинність положення статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, в частині визначення осіб, які мають право на призначення пенсії за вислугу років та розміру такої пенсії.

У свою чергу, статтею 86 Закону №1697-VII визначено підстави та порядок призначення пенсії за вислугу років.

Так, частиною першою статті 86 якого встановлено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

- по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років;

- з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років;

- з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років;

- з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років;

- з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років;

- з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Таким чином, статтею 86 Закону № 1697-VII збільшено стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, у порівнянні зі статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугу років 22 червня 2021 року, тому на день звернення він повинен мати 25 років вислуги років та стажу роботи на посадах прокурорів на менше 25 років.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії від 22.06.2021 року загальний стаж роботи позивача складав 36 років 5 місяців 28 днів, з них вислуги років 15 років 9 місяців 7 днів та 13 років 9 місяців 28 днів стаж на посадах прокурорів. Таким чином позивач не має необхідного стажу вислуги років для призначення пенсії.

Однієї з обов`язкових умов для призначення пенсії відповідно до частини 8 статті 86 Закону України №1687 зі змінами право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, а якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед звернення за призначенням пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на день звернення до відповідача за призначенням пенсії працював на посаді юристконсульта ТОВ ЮКГ «Право та Закон», тобто в організації яка не відноситься до органів прокуратури.

За приписами частини 6 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ в редакції згідно із Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року, до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборчих посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

До стажу роботи на посадах прокурорів, необхідного для призначення пенсії за вислугу років, зараховуються періоди роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 Закону №1697 та періоди роботи на посадах помічника (старшого помічника) прокурора до 20.05.2012 року (до внесення змін до ст.56 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789).

Що стосується періодів трудової та іншої діяльності, що проходили до 1 січня 2004 року, то відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ці періоди зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, тобто відповідно до статей 56-63 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не зараховується до трудового стажу: час навчання в заочних і вечірніх вищих і середніх спеціальних навчальних закладах; період перебування в академічній відпустці студентів вищих і середніх навчальних закладів; час навчання на річних підготовчих курсах при вищих навчальних закладах; період відпустки, яка надавалась після закінчення вищого і середнього спеціальних навчальних закладів.

Законом України "Про пенсійне забезпечення не передбачено зарахування до трудового стажу часу навчання на річних підготовчих курсах при вищих навчальних закладах.

Загальний трудовий стаж - це загальна тривалість як трудової, так і іншої суспільно корисної діяльності особи, з якою законодавство України пов`язує певні правові наслідки в пенсійному забезпеченні.

Нині діючим Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058 збережено порядок і умови обчислення стажу роботи, які були чинними до його ухвалення. Згідно частини 4 статті 24 Закону №1058 - періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України №1058 - страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфіковано го обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфіковано го обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004 року). Тобто, стаж роботи до 1 січня 2004 року визначається за пунктом «д» абзацу З статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788, згідно якого до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується навчання (денна форма навчання) у вищих та середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Страховий стаж обчислюється органами Пенсійного фонду України відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Іншого чинним законодавством не передбачено.

Враховуючи вищевикладене, для зарахування до страхового стажу час навчання на заочній формі не має підстав, оскільки в період навчання, згідно записів трудової книжки, позивач працював за основним місцем роботи з 07.08.1989 по 13.02.1998 роки на Новокраматорському машинобудівельному заводі у відділі кадрів. Даний період враховано при розрахунку до загального стажу роботи.

Отже, виходячи з вищевикладеного відсутні законні підстави для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років згідно статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, враховуючи, що у задоволенні позову позивачу відмовлено, тому понесені ним судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Позивач ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548, місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.