Справа № 380/653/20
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року

справа №380/653/20

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

за участю:

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

від позивача ОСОБА_1 ,

від відповідача Бойко З.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія», про накладення арешту на кошти та інші цінності у банківських установах.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДПС у Львівській області (далі позивач, ГУДПС у Львівській області) з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» (далі відповідач, ПАТ «Шахта» Надія») про накладення арешту на кошти відповідача, що знаходяться у банках.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що станом на 20.11.2019 за відповідачем обліковується податковий борг в сумі 144850095,17 грн. Відповідно до балансу ПАТ «Шахта «Надія» станом на 30.06.2019 основні засоби станом на 30.06.2019 року складають 22478000,00 грн., станом на 30.09.2019 складають 21935000,00 грн. Відповідно до звіту про фінансові результати за І півріччя 2019 року чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) становить 105432000,00 грн., за 9 місяців 2019 року чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) становить 130737000,00 грн.

На адресу відповідача надіслано податкову вимогу від 21.03.2017 №5689-17. З метою встановлення наявності майна у відповідача контролюючим органом описано майно на загальну суму 43933660,76 грн.

СДПІ по роботі з ВПП у м. Львові відповідно до вимог ст. 88, п. 89.8 ст. 89 Податкового кодексу України зареєструвала податкову заставу у відповідному державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Окрім того, підставою внесення запису щодо обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У зв`язку з переходом відповідача у 2013 році на облік до позивача, Сокальська ОДПІ відповідно до вимог ст. 88, п. 89.8. ст. 89 Податкового кодексу України здійснила заміну обтяжувана по вищевказаних актах опису майна відповідача (у відповідних реєстраційних записах ДРОРМ), що підтверджується витягами про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2018 у справі №813/4815/17 за позовом ГУ ДФС у Львівській області до ПАТ «Шахта «Надія» про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках, задоволено позовні вимоги. Стягнуто з рахунків ПАТ «Шахта«Надія» у банках та інших фінансових установах, обслуговуючих цього платника податків та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, стягнуто податковий борг до бюджету у розмірі 1208288,00 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2018 у справі №813/4815/17 апеляційну скаргу ПАТ «Шахта «Надія» залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2019 - без змін.

Підставою позову зазначено те, що відповідач не зважаючи на вимогу позивача податковий борг не погасив. Майно, за рахунок якого міг би бути погашеним податковий борг - відсутнє, тому позивач на виконання своїх повноважень звернувся із цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 23.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою від 11.03.2020 суд допустив заміну відповідача на належного Приватне акціонерне товариство «Шахта`Надія».

Ухвалою суду від 01.04.2020 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №380/298/20.

Рішенням у вказаній справі, зокрема, визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Львівській області щодо несписання безнадійного боргу, який рахується за Приватним акціонерним товариством «Шахта«Надія»» поза межами 1095 днів у сумі 119546321 гривня 95 копійок: з податку на додану вартість у розмірі 117107720,07 гривень; з податку на прибуток підприємства у розмірі 1230312,94 гривень; з інших надходжень у розмірі 1208288,94 гривень; зобов`язано Головне управління ДПС у Львівській області винести рішення про списання безнадійного боргу Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія»» поза межами 1095 днів у сумі 118676026 гривень 56 копійок: з податку на додану вартість у розмірі 116761317,60 гривень; з податку на прибуток підприємства у розмірі 706420,07 гривень; з інших надходжень у розмірі 1208288,94 гривень.

Ухвалою суду від 24.03.2021 суд поновив провадження у справі.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Зазначає, що позовні вимоги в частині, накладення арешту на кошти, що знаходяться у банках щодо податкового боргу з податку на прибуток в сумі 2027113,84 грн., та щодо податкового боргу з податку на додану вартість на суму 139895501,80 грн., (без врахування боргу за серпень і за вересень 2019 року) пред`явлені позивачем не в межах тримісячного строку і підлягають відхиленню.

Крім того вказує, що відповідно до ст. 20.1.33. Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргує та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу. Тобто передумовою для накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банках є відсутність майна та/або якщо його балансова вартість є меншою суми податкового боргу. В даному випадку позивач підтвердив наявність майна відповідача на загальну суму 43933660,76 грн. актами опису зокрема за різні періоди 2012, 2015, 2019 років. Описана вартість майна є більшою за залишок податкового боргу щодо якого позивач заявив позовні вимоги (в межах строків давності) про накладення арешту коштів що знаходяться на рахунках в банку.

Таким чином, на думку відповідача в частині суми 142065223,64 грн. подана з пропуском строків звернення до суду. А в частині накладення арешту на кошти на суму 2784871,53 грн. у відповідача є наявне майно, яке перебуває в податковій заставі, що підтверджується актами опису майна. З огляду на викладене, у зв`язку з відсутністю правових підстав для задоволення позовних вимог відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач подав відповідь на відзив. Зазначає, що відповідач хибно стверджує, що про пропуск строку звернення до адміністративного суду з позовом, оскільки відповідно до сум податкового боргу, контролюючим органом вже було вжито заходів щодо стягнення податкового боргу, саме: подавались позовні заяви до суду про стягнення такого боргу з рахунків ПАТ «Шахта`Надія» в установах банків, актами опису від 11.04.2012 та 17.11.2015 описано майно в податкову заставу яке може бути реалізоване в рахунок погашення боргу відповідача, зокрема, у справах №2а-9460/12/1370, №813/2316/13-а, №813/3553/13-а, №813/6517/13-а, №813/2705/14, №813/6344/14, №813/6744/14, №813/7438,14, №813/8196,14, №813/1773/15, №813/4815/17, №380/647/20

По податку на додану вартість відповідачем подано податкову деклараціє за серпень 2013 року від 20.09.2013 №, у якій визначено до сплати грошове зобов`язання у сумі 1702193,00 грн. по земельному податку відповідачу до сплати визначено грошове зобов`язання за серпень 2013 року в сумі 6052,71 грн., що задеклароване ним у податковій декларації з плати за землю від 20.09.2013 №. Крім того, у відповідача станом на 15.10.2013 наявний податковий борг по інших податках та зборах, що не заявлявся до стягнення в судовому порядку.

З метою встановлення наявності майна у відповідача контролюючим органом описано майно на загальну суму 43933660,76 грн. згідно з актами опису від 11.004.2012 №№2, 3, 4; від 17.11.2015 №7; від 27.02.2019 №9.

Щодо розгляду судом справи №380/298/20, то позивач зазначає, що податковий борг, в сумі 119546321,95 грн., який ПрАТ «Шахта`Надія» що мало намір змусити контролюючий орган визнати безнадійним та списати податковий не підпадає під визначення «безнадійного».

Також позивач вказує, що право податкового органу звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності що знаходяться в банку, платника податків не має прив`язки до термінів виникнення податкового боргу, а має прямий зв`язок до його наявності та відсутності майна та/або якщо балансова вартість майна менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу. Відтак описана вартість майна на суму 43933660,76 грн. є меншою суми податкового боргу, який станом на 20.01.2019 становив 144850095,17 грн.

Ухвалою без виходу до нарадчої кімнати від 07.07.2021 суд допустив заміну позивача на правонаступника Головне управління ДПС у Львівській області ().

Ухвалою від 04.08.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

01.09.2021 позивач уточнив позовні вимоги. Заява обґрунтована тим, що станом на 27.08.2021 за відповідачем обліковується податковий борг в сумі 150538576,20 грн. /Т.І, арк.спр.233,134/.

Ухвалою від 08.12.2021 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Відповідач подав додаткові пояснення. З позиції відповідача позивачем не доведено вчинення ним усіх передбачених заходів для підтвердження відсутності майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг, не надано належного підтвердження недостатності такого майна для погашення податкового боргу та наявності обставин, за яких майно не може бути джерелом погашення податкового боргу. Наявність у ПрАТ «Шахта «Надія» самого лише податкового боргу в розумінні пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України не є підставою для реалізації контролюючим органом управлінської функції щодо накладення арешту. Таким чином, з долучених до матеріалів справи доказів, вбачається що контролюючим органом було описано майно на загальну суму 147546027,08 грн. відповідно до актів опису майна від 11.04.2012 №№2, 3, 4; від 27.11.2012 №21; від 17.11.2015 №7; від 23.03.2017 №1; від 27.02.2019 №9; від 12.03.2020 №5/58.9.14.

Крім того зазначає, що пунктом 38 статуту ПрАТ «Шахта`Надія» та балансом відповідача передбачено наявність статутного капіталу на суму 17774754,00 грн. Отже з наведеного видно що загальна сума майна перевищує суму податкового боргу, яка зазначена позивачем у довідці від 30.08.2021 №10181/13-01-13-05 в розмірі 150538576,20 грн.

Ухвалою від 08.12.2021 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Ухвалою від 09.02.2022 суд задовольнив клопотання відповідача та залишив позовну заяву без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2022 апеляційну скаргу Державної податкової служби задоволено; ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09.02.2022 про залишення позовної заяви без розгляду скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Матеріали справи надійшли до Львівського окружного адміністративного суду 29.08.2022.

Ухвалою від 02.09.2022 суд продовжив розгляд справи.

Ухвалою від 23.11.2022 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідач долучив до матеріалів справи додаткові докази. Вказує що в ІКП податку, які долучені позивачем до позовної заяви безпідставно включені суми заборгованості з податку на додану вартість на суму 3965340,86 грн. та податку на прибуток на суму 264434,67 грн. які підлягають списанню на підставі судових рішень.

ГУ ДПС у Львівській області подало додаткові пояснення. Наголошує, що відповідачем подано клопотання про доручення доказів , а саме: копії витягу зі статуту ПрАТ «Шахта`Надія» та копію балансу станом на 30.09.2021 із яких вбачається, що статутний капітал відповідача становить 17745,00 грн. Однак, поняття майно юридичної особи в цілях застосування пп. 20.1.33 ст. 20 ПК України не є тотожним поняттю статутний капітал. Відтак, визначення майна для цілей застосування пп. 20.1.33 ст. 20 ПК України слід враховувати відповідно до положень ПК України, а не ст. 139 Господарського кодексу України, на чому акцентує увагу відповідач.

Відповідач подав заперечення. Зазначає, що твердження відповідача, що частка в статутному капіталі не є ліквідним майном є необґрунтованими. Вважає, що частку відповідача у статутному капіталі еквівалентну 17745,00 грн. може бути використано з метою погашення податкового боргу. Крім того не надано позивачем пояснень та не доведено жодними доказами і можливості використання в якості джерела погашення податкового боргу іншого майна.

У судовому засіданні по розгляду справи представник позивача заявлені вимоги підтримав.

Представник відповідача проти задоволення заявлених вимог заперечив.

Суд заслухав доводи учасників сторін, дослідив подані докази, з`ясував фактичні обставини, та, -

в с т а н о в и в :

Приватне акціонерне товариство «Шахта «Надія» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій; ; основний вид господарської діяльності відповідно до КВЕД: 05.10 Добування кам`яного вугілля.

Відповідно до довідки про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), що контролюються ГУ ДПС у Львівській області від 28.11.2019 №2993/9/10.1-12 станом на 20.11.2019 за відповідачем обліковувався податковий борг в сумі 144850095,17 грн.

Станом на час виникнення заборгованості таку складали наступні суми:

- податок на прибуток в сумі 2027113,84 грн.;

- податок на додану вартість в сумі 140038109,80 грн.;

- рентна плата за користування надрами в сумі 1275629,52 грн.;

- рентна плата за спеціальне використання води в сумі 10650,14 грн.;

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 10 839,38 грн.;

- екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин в сумі в сумі 235809,47 грн.;

- надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах в сумі 23707,28 грн.;

- екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення в сумі 19946,80 грн.;

- інші надходження (надходження коштів контроль за справлянням яких закріплено за ГУ ДПС) в сумі 1208288,94 гривень.

Відповідачу виставлено податкову вимогу від 21.03.2017 №5689-17.

З метою встановлення наявності майна у відповідача контролюючим органом описано майно на загальну суму 43933660,76 грн.:

- від 11.04.2012 згідно з актом опису №2 на суму 13532466,85 грн.,

- від 11.04.2012 згідно з актом опису №3 на суму 4030611,58 грн.,

- від 11.04.2012 згідно з актом опису №4 на суму 14738358,71 грн.,

- від 17.11.2015 згідно з актом опису №7 на суму 3067390,00 грн.,

- від 27.02.2019 згідно з актом опису №9 на суму 8564833,62 грн.,

СДПІ по роботі з ВПП у м. Львові відповідно до вимог ст. 88, п. 89.8 ст. 89 ПК України зареєструвала податкову заставу у відповідному державному реєстрі обтяжень рухомого майна:

- №35660723 від 12.04.2012 з реєстраційним номером податкової застави 12393414 з терміном дії до 12.04.2017 (№39995171 від 26.02.2013 зміна до реєстраційного №12393414);

- №35660896 від 12.04.2012 з реєстраційним номером податкової застави 12393466 з терміном дії до 12.04.2017 (№39996042 від 26.02.2013 зміна до реєстраційного №12393466);

- №35660476 від 12.04.2012 з реєстраційним номером податкової застави 12393259 з терміном дії до 12.04.2017 (№39995942 від 26.02.2013 зміна до реєстраційного №12393259);

- №48339221 від 17.11.2015 з реєстраційним номером податкової застави №15582563 з терміном дії до 17.11.2020;

- №58561628 від 01.03.2019 з реєстраційним номером податкової застави 17328798 з терміном дії до 01.03.2024.

Підставою внесення запису щодо обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48705468 від 17.09.2019 (зареєстровано обтяження майна відповідно до акту опису майна №9 від 27.02.2019).

У зв`язку з переходом відповідача у 2013 році на облік до позивача, Сокальська ОДПІ у відповідності до вимог ст. 88, п. 89.8. ст. 89 ПК України здійснила заміну обтяжувача по вищевказаних актах опису майна відповідача (у відповідних реєстраційних записах ДРОРМ), що підтверджується витягами про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.02.2018 у справі №813/4815/17 за позовом ГУ ДФС у Львівській області до ПАТ «Шахта «Надія» про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках, задоволено позовні вимоги. Стягнуто з рахунків ПАТ «Шахта«Надія» у банках та інших фінансових установах, обслуговуючих цього платника податків та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, стягнуто податковий борг до бюджету у розмірі 1208288,00 грн.

Рішення набрало законної сили.

Відповідно до довідки про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), що контролюються ГУ ДПС у Львівській області від 30.08.2021 №10181/13-01-13-05 станом на 27.08.2021 за відповідачем обліковувався податковий борг в сумі 150538576,20 грн. /Т.1,арк.спр.235/.

Відповідно до довідки про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), що контролюються ГУ ДПС у Львівській області від 06.12.2022 №9707/5/13-01-13-01-12 станом на 28.11.2022 за відповідачем обліковується податковий борг в сумі 152095818,78 грн. /Т.3,арк.спр.234/.

З огляду на викладене, з метою реалізації делегованих повноважень на стягнення узгодженої суми грошового зобов`язання, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право:

- звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу (п.п. 20.1.33. п. 20.1. ст. 20 ПК України);

- проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України).

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені у ст. 94 ПК України.

Адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Законодавцем в положеннях податкового законодавства розрізнюються два види арешту, а саме арешт майна та арешт коштів на рахунку платника.

Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені п. 94.2 ст. 94 ПК України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Положення ст. 94 ПК України не визначає послідовності процедур застосування адміністративного арешту майна та адміністративного арешту коштів.

Натомість приписи ст. 94 ПК України викладаються в єдиному контексті та відповідні правові норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.

ПК України передбачені також інші, випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94, зокрема такі випадки визначено п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України.

Норма п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

В свою чергу, відсутність умов для застосування арешту коштів платника податків, передбачених п. 94.2 ст. 94 ПК України, за наявності умов, встановлених підпунктом 20.1.33 п. 20.1 статті 20 ПК України, не може бути підставою для відмови у застосуванні арешту коштів на рахунках платника податків, оскільки норма п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст.20 ПК України є імперативною і обов`язковою до виконання.

Норми п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 та п. 94.2 ст. 94 ПК України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. Норми п. 94.2 ПК України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації - за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Таким чином, законодавець передбачив два види арешту майна в залежності від підстав та порядку його застосування: адміністративний арешт майна, в тому числі грошових коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом, який в залежності від виду майна застосовується за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу або судовим рішенням; арешт коштів та інших цінностей платника податків, що знаходяться у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу.

Водночас сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Тобто, арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання певних зобов`язань платника податків.

У даній справі обґрунтовуючи позовні вимоги ГУ ДПС у Львівській області покликається саме на п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України.

З доказів у справі, зокрема з довідок про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), що контролюються ГУ ДПС у Львівській області станом на 20.11.2019, 27.08.2021 та на 28.11.2022 суд встановив, що сума боргу у випадку з ПАТ «Шахта» Надія» постійно змінюється.

А підконтрольний об`єкт у свою чергу належними та допустимими доказами не довів що розмір його майна перевищує суму боргу.

При цьому, відповідач не заперечує наявність узгодженого грошового зобов`язання. Однак на спростування позовних вимог вказує, що з урахуванням частки відповідача у статутному капіталі еквівалентну 17745,00 грн. підстав для застосування арешту коштів немає, оскільки у ПАТ «Шахта» Надія» достатньо майна для погашення податкового боргу, тобто не можуть застосовуватися норми п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України.

Надаючи оцінку вказаним доводам суд зазначає, що визначальним у даному випадку є поняття «майно» платника податків саме в контексті застосування п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України.

Статутний капітал юридичної особи - це сума коштів підприємства, які вносять його засновники.

Статутний капітал (фонд) вимірюється сумою активів товариства, що вносяться фундаторами на користь юридичної особи при її створенні.

Відповідно до п.п. 14.1.105 ст. 14 ПК України майно - у значенні, наведеному в Цивільному кодексі України;

Відповідно до ст. 190 Цивільного кодексу України майном слід вважати річ, сукупність речей, майнові прана та обов`язки.

Статтею 5 ПК України «Співвідношення податкового законодавства а іншими законодавчими актами» визначено, що якщо поняття терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

З аналізу зазначеного суд висновує, що покликання відповідача на те, що статутний капітал може бути включений в рахунок боргу є необґрунтованими, оскільки майно та статутні кошти в розумінні ПК України та контексті п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України мають різну природу походження.

Окремо суд звертає увагу на доводи позивача про те, що в інтегровану картку платника включені суми заборгованості з податку на додану вартість та з податку на прибуток, які за рішеннями судів визнані безнадійним боргом на загальну суму 4229775,53 грн. Однак вважає, що в межах даного спору у суду немає підстав встановлювати правильність відображення відомостей інтегрованої картки платника. Оскільки предметом спору є арешт в межах суми узгодженої заборгованості.

Суд наголошує, що контролюючий орган має намір реалізувати стягнення боргу на виконання рішення суду яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, суд враховує, що арешт коштів за своєю суттю є лише запобіжним (превентивним) заходом у співвідношенні з кінцевою метою стягненням коштів на виконання рішення суду та не впливає на діяльність боржника в майбутньому у разі виконання своїх податкових зобов`язань перед бюджетом.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити та застосувати арешт коштів Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія», що знаходяться на рахунках цього платника податків у банківських установах.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз (ч. 2 ст. 139 КАС України).

З огляду на викладене, судові витрати з відповідача стягувати не слід.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Накласти арешт на кошти Приватного акціонерного товариства «Шахта» Надія» (), що знаходяться в установах банків.

3. Судовий збір з відповідача не стягувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

В судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 13.03.2023.

Суддя Кравців О.Р.