Справа № 380/13322/22
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/13322/22 пров. № А/857/16792/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Большакової О.О., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року (головуючий суддя: Гулик А.Г., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 , 23.09.2022 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії та зобов`язати відповідача, в порядку пункту 46 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, вирішити питання та присвоїти ОСОБА_1 чергове військове звання старший лейтенант з 24.05.2022.

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення у цій справі, шляхом зобов`язання військову частину НОМЕР_1 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що лейтенант ОСОБА_1 вважається таким, що проходить військову службу на посаді заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 . Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року у справі № 380/12087/20, зокрема, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 видати наказ про виключення ОСОБА_1 - лейтенанта військової служби за контрактом заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, датою - після проведення з ним усіх необхідних розрахунків, з врахуванням здійснених виплат. Зважаючи на те, що остаточний розрахунок з позивачем досі не проведено він вважається таким, що проходить військову службу, а тому має право на всі види грошового забезпечення, в тому числі на присвоєння чергового військового звання старшого лейтенанта.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.

Відповідач, 02.02.2023 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.09.2017 між Міністерством оборони України в особі Міністра оборони України та громадянином України ОСОБА_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на три роки. Контракт набирає чинності з дня присвоєння первинного військового звання офіцерського складу молодший лейтенант.

Відповідно до витягу із послужного списку ОСОБА_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на три роки з 30.11.2017.

Згідно з пунком 18 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.11.2020 № 280 лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення, звільненого наказом командувача Сухопутних військ від 11.11.2020 № 414 у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважати таким, що 28.11.2020 справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.11.2020 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення. Наказано виплатити щомісячну премію за особливий внесок у загальні результати служби, надбавку за особливості проходження військової служби, компенсацію за неотримане речове майно.

Не погодившись з вказаним наказом, ОСОБА_1 оскаржив його до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.08.2021, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 у справі № 380/12087/20, частково задоволено позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , зокрема:

- визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиконання умов контракту та наказу командувача Сухопутних військ ЗСУ від 11.11.2021 № 414 в частині припинення чинності контракту ОСОБА_1 з 30.11.2020;

- визнано протиправним та скасовано пункт 18 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.11.2020 № 280;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 видати наказ про виключення ОСОБА_1 - лейтенанта військової служби за контрактом заступника команди роти з морально-психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, датою - після проведення з ним усіх необхідних розрахунків, з врахуванням здійснених виплат.

З урахуванням положень вказаного судового рішення, позивач вважає, що він вважається таким, що проходить військову службу, а відтак, має право на присвоєння чергового офіцерського військового звання.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що правові підстави для визнання протиправними дій та зобов`язання відповідача в порядку пункту 46 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, вирішити питання та присвоїти позивачу чергове військове звання старший лейтенант з 24.05.2022 відсутні, оскільки наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.05.2022 № 110 внесено зміни до наказу від 28.11.2020 № 280, зокрема зазначено, що позивача з 30.12.2020 слід вважати таким, що посаду здав та направити на зарахування на військовий облік до Галицько-Франківського ОРВК Львівської області.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі Закону № 2232-ХІІ) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються, як цим Законом, так і відповідними положеннями про проходження військової служби та іншими нормативно-правовими актами.

Присвоєння та позбавлення військових звань, пониження та поновлення у військовому званні військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, переатестація осіб, які мають спеціальні звання або класні чини, для присвоєння військових звань здійснюються в порядку, визначеному статутами Збройних Сил України, положеннями про проходження військової служби, положеннями про проходження громадянами України служби у військовому резерві. Військові звання присвоюються довічно (ч. 5 ст. 5 Закону № 2232-ХІІ).

Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджене Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008), визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Відповідно до пункту 41 № 1153/2008, військове звання може бути первинним або черговим.

Для осіб рядового складу первинним є військове звання рекрута.

Для осіб сержантського та старшинського складу первинним є військове звання молодшого сержанта (старшини 2 статті);

Для осіб офіцерського складу первинним є військове звання молодшого лейтенанта.

Черговим військовим званням є військове звання, наступне за тим, яке має військовослужбовець.

Старшинство та послідовність військових звань визначаються відповідно до статті 5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно пункту 43 № 1153/2008 чергові військові звання військовослужбовцям присвоюються:

до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них; до підполковника (капітана 2 рангу) включно - командирами корпусів та командувачами військ оперативних командувань і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них, а також командувачами видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, командиром військової частини НОМЕР_2 , керівником служби персоналу Міністерства оборони України; до полковника (капітана 1 рангу) включно - Міністром оборони України та Головнокомандувачем Збройних Сил України (крім військовослужбовців, призначення на посади яких здійснюється Міністром оборони України).

Згідно пункту 46 Положення № 1153/2008, для осіб молодшого та старшого офіцерського складу встановлюються такі строки вислуги у військовому званні (крім офіцерів льотного складу авіації): молодшого лейтенанта - 1 рік; лейтенанта - 2 роки; старшого лейтенанта, капітана (капітан-лейтенанта) - 3 роки; майора (капітана 3 рангу) - 4 роки; підполковника (капітана 2 рангу) - 5 років; полковника (капітана 1 рангу) - 2 роки.

З оголошенням стану війни та до дня і часу його припинення для осіб сержантського, старшинського та офіцерського складу, які проходять військову службу, встановлюються такі строки вислуги у військовому званні: молодшого та старшого сержантського і старшинського складу, молодшого офіцерського складу - 1 рік; вищого сержантського і старшинського складу, старшого офіцерського складу - 2 роки.

Проаналізувавши вищенаведені правові норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що під час дії правового режиму воєнного стану, застосовується спеціальний порядок присвоєння військових звань військовослужбовцям, який передбачений пункту 46 Положення № 1153/2008.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач обґрунтовуючи свої позовні та апеляційні вимоги покликається на те, що оскільки на території України введено воєнний стан, згідно Указом Президента України № 2102-ІX від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а тому наступне військове звання «старший лейтенант», враховуючи його послужний список та контракт про проходження військової служби (а. с. 12, 13-14), має бути присвоєно 24 травня 2022 року.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає такі покликання позивача безпідставними, з огляду на таке.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з пунком 18 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.11.2020 № 280 лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення, звільненого наказом командувача Сухопутних військ від 11.11.2020 № 414 у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважати таким, що 28.11.2020 справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.11.2020 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення. Наказано виплатити щомісячну премію за особливий внесок у загальні результати служби, надбавку за особливості проходження військової служби, компенсацію за неотримане речове майно.

Позивач не погоджуючись з цим наказом оскаржив його в судовому порядку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.08.2021, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 у справі № 380/12087/20, частково задоволено позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , зокрема: визнано протиправним, скасовано пункт 18 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.11.2020 № 280 та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 видати наказ про виключення ОСОБА_1 - лейтенанта військової служби за контрактом заступника команди роти з морально-психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, датою - після проведення з ним усіх необхідних розрахунків, з врахуванням здійснених виплат.

У подальшому, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.08.2021 у справі № 380/12087/20, Військовою частиною НОМЕР_1 було видано наказ від 03.05.2022 № 110, яким внесено зміни до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.11.2020 № 280, зокрема, пункт 3 наказу визнано недійсним та викладено в наступній редакції:

«Лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира роти з морально-психологічно забезпечення роти матеріального забезпечення, звільненого наказом Командувача Сухопутних військ від 11.11.2020 № 414 у запас за пунктом «а» (у зв`язку закінченням строку контракту) частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий облік і військову службу», вважати таким, що 30 грудня 2020 року справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до Галицько-Франківського ОРВК Львівської області».

Тобто, з 30.12.2020 позивач вважається таким, що виключений зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що наказ Військової частини НОМЕР_1 від 03.05.2022 № 110, був предметом судового оскарження, зокрема, у справі № 380/11417/22.

Разом з тим, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07.11.2022 у справі № 380/11417/22, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2023, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Тобто, вказаними судовими рішеннями підтверджено законність винесення наказу Військової частини НОМЕР_1 від 03.05.2022 № 11, яким ОСОБА_1 30.12.2020 виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

Отже, за встановлених обставин, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правових підстав визнання протиправними дій та зобов`язання відповідача, в порядку Положення № 1153/2008, вирішити питання та присвоїти позивачу чергове військове звання «старший лейтенант» з 24.05.2022 відсутні.

Оскільки, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.05.2022 № 110, ОСОБА_1 слід вважати таким, що 30 грудня 2020 року справи та посаду здав. Тобто лейтенант ОСОБА_1 військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 30.12.2020 не проходить, відповідно й вислуги років для отримання чергового військового звання не набув.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки підстави для визнання протиправними дій та зобов`язання відповідача, в порядку пункту 46 в порядку Положення № 1153/2008, вирішити питання та присвоїти позивачу чергове військове звання старший лейтенант з 24.05.2022 відсутні.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі, то суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що правових підстав для встановлення такого контролю не має, оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року у справі № 380/13322/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. О. Большакова
В. В. Ніколін