Справа № 160/4447/23
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 березня 2023 р. Справа № 160/4447/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Захарчук-Борисенко Н.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

08.03.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 21.02.2023 року у розмірі 63315,25 грн. винесену у виконавчому провадженні № 65586299 державним виконавцем Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) Ковтюх Єлизаветою Євгеніївною.

- витребувати з Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) матеріали виконавчого провадження № 65586299.

- Судові витрати покласти на відповідача, які складаються з судового збору та витрат на послуги адвоката в розмірі 4000 грн.

Вивчивши матеріали адміністративного позову, проаналізувавши зміст позовних вимог, норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що зазначену вище позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного.

На думку суду, оскаржувана постанова не є постановою про накладення штрафу в розумінні частини другої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», які підлягають оскарженню до суду в порядку, визначеному частиною другою статті 74 цього Закону, тобто в порядку адміністративного судочинства.

Судом встановлено, що на виконання рішення суду, 18.05.2012 року видано виконавчий лист № 2-7671/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей її віку, починаючи з 13.12.2011 року і до досягнення дитиною повноліття, за яким 17.06.2021 року було відкрито провадження № 65586299, про що державним виконавцем винесено Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Архиповим А.Д. винесено відповідну постанову.

21.02.2023 року старшим державним виконавцем Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ковтюх Є.Є. у виконавчому провадженні № 65586299 прийнято постанову про накладення на позивача штрафу у розмірі 63315,25 грн. Підставою накладення штрафу стала наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, станом на 21.02.2023 заборгованість складає 126 630,50 грн.

Відповідно до регулятивної частини оскаржуваної постанови, відповідачаем зазначено наступне:

- за несплату аліментів накласти на боржника: ОСОБА_1 штраф на користь держави у розмірі 63 315,25 грн.

- зобов`язати боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попередити про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

- стягувач Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Позивач вважає, що вищевказана постанова про накладення штрафу є протиправною, а тому звернувся до суду задля поновлення своїх порушених прав.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Велика Палата Верховного Суду вже розглядала питання щодо юрисдикційності скарги на постанову державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.03.2020 у справі № 682/3112/18 (провадження №14-580цс19) з посиланням на частину другу статті 74 Закону №1404-VІІІ зроблено загальний правовий висновок про те, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про накладення штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Разом з тим, відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №2610/27695/2012, Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18, в якій, зокрема, оскаржувалася постанова державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів, про те, що відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404-VIII скарга на постанову державного виконавця про накладення штрафу підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Так, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що правова природа, характер, цільове призначення та стягувач штрафу, визначеного в частині другій статті 63 Закону №1404-VIII, частині другій статті 74 Закону №1404-VIII, та штрафу, передбаченого частиною чотирнадцятою статті 71 Закону №1404-VIII, - відмінні, оскільки постанова виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів є рішенням виконавця щодо виконання судового рішення про стягнення аліментів, як це передбачено частиною першою статті 74 Закону №1404-VIII. Це дає можливість тлумачити частину другу статті 74 Закону №1404-VIII таким чином, що оскарження постанов виконавців про накладення штрафу у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів має відмінний порядок від оскарження постанов виконавців про накладення інших штрафів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства. Суд також звертає увагу, що відповідно до частини третьої статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом й такі спори вирішуються за правилами цивільного судочинства. Оскільки предметом регулювання за указаними нормами є як визначення розміру заборгованості за аліментами, так і накладення штрафів за наявності заборгованості, порядок вирішення спору як щодо розміру заборгованості, так і про накладення штрафу з огляду на наявність заборгованості має відбуватися у межах однієї юрисдикції - у порядку цивільного судочинства, що буде відповідати принципам верховенства права та ефективності провадження як механізму судового захисту.

Підсумовуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові зазначила, що постанова державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки така постанова не є постановою про накладення штрафу в розумінні частини другої статті 63 Закону №1404-VIII, яка підлягає оскарженню до суду в порядку, визначеному частиною другою статті 74 цього Закону, тобто в порядку адміністративного судочинства.

Відтак, оскільки позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови державного виконавця про накладення на нього штрафу, який накладений відповідачем у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів, тому такий позов має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Окрім того, суд зазначає, що сума штрафу в оскаржуваній постанові визначена відповідачем як 50 % суми заборгованості зі сплати аліментів, що відповідає частині 14 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», яка регламентує порядок стягнення аліментів.

Посилання представника позивача на те, що в оскаржуваній постанові зазначено, що старший державний виконавець при прийнятті постанови керувався статтями 63 та 75 Закону №1404-VII, суд вважає недостатньою підставою для розгляду даної справи у порядку адміністративного судочинства, оскільки за усіма іншими ознаками оскаржувана постанова відповідача відповідає постанові про накладення штрафу, відповідно до статті 71 Закону №1404-VII.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства і має бути розглянутий в порядку цивільного судочинства, тому у відкритті провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись статтями 4, 19, 170, 248, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови.

Копію ухвали надіслати позивачеві за зазначеною у позовній заяві адресою.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали у відповідності до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко