Справа № 620/16478/21
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2023-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Шелест С.Б.,

за участю секретаря - Ворони Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора на додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Чернігівської обласної прокуратури та П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року було частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 :

- визнано протиправним та скасовано рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13 вересня 2021 року № 138 про неуспішне проходження прокурором Ічнянського відділу Прилуцької місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

- визнано протиправним та скасовано наказ керівника Чернігівської обласної прокуратури від 22 жовтня 2021 року № 508к про звільнення ОСОБА_1 з 23 жовтня 2021 року з посади прокурора Ічнянського відділу Прилуцької місцевої прокуратури Чернігівської області та органів прокуратури на підставі пп. 2 п. 13 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури»;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Ічнянського відділу Прилуцької місцевої прокуратури Чернігівської області та органів прокуратури з 23 жовтня 2021 року;

- стягнуто з Чернігівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 23 жовтня 2021 року до 22 червня 2022 року в розмірі 59058 грн 00 коп.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року рішення суду першої інстанції вирішено змінити та викласти абзац 5 його резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Стягнути з Чернігівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 24 жовтня 2021 року до 22 червня 2022 року в розмірі 58710 грн 60 коп.

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року зазначену заяву було задоволено частково:

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн 00 коп;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4400 грн 00 коп;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4400 грн 00 коп.

Не погоджуючись із додатковим судовим рішенням, відповідач - Офіс Генерального прокурора подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таке рішення та відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу. Скаржник зазначає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є явно завищеним та підлягає зменшенню. Наголошує на тому, що спірні правовідносини регулюються незначною кількістю нормативно-правових актів та вже є певна судова практика їх застосування. Обсяг доказів, зібраних представником позивача, є невеликим. Скаржник також просить врахувати, що додаткове рішення було ухвалене поза межами строків, визначених ч. 4 ст. 143 КАС України.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Під час судового засідання представник скаржника підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, викладених в ній.

Представник Чернігівської обласної прокуратури прибула в судове засідання під час проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення.

Представник позивача адвокат Кравченко В.В. звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, посилається на зайнятість в судових засіданнях в інших справах у м. Чернігові.

Інші учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, проте явку своїх представників у судове засідання не забезпечили.

Враховуючи, що предметом апеляційного перегляду є додаткове рішення про розподіл судових витрат, а позиція зацікавлених осіб з цього питання викладена в раніше поданих процесуальних документах, а також приймаючи до уваги, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду, колегія суддів вирішила проводити апеляційний розгляд справи без участі осіб, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора залишити без задоволення, а додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року - без змін, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що представником позивача документально підтверджено понесення лише частини витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8800 грн 00 коп. Оскільки позов задоволено, на користь ОСОБА_1 належить присудити судові витрати, пов`язані із отриманням професійної правничої допомоги в зазначеному розмірі за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів, позовні вимоги до яких були задоволені. Також суд першої інстанції стягнув на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора судовий збір в розмірі 908 грн 00 коп.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, адже вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч.ч. 1, 3 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До закінчення судових дебатів представник позивача долучив до матеріалів справи докази, які підтверджують витрати на професійну правничу допомогу, а саме - договір про надання правової допомоги від 26 жовтня 2021 року, ордер серії СВ № 133423, акт-розрахунок від 26 жовтня 2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру.

Доказом понесення витрат на сплату судового збору в розмірі 908 грн 00 коп є квитанція від 25 листопада 2021 року № 96229. Суму судового збору було визначено ухвалою суду від 23 листопада 2021 року про залишення позовної заяви без руху.

Правила розподілу судових витрат визначені у ст. 139 КАС України. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зазначена норма права вказує на те, що розподіл судових витрат залежить від результатів розгляду справи, а позивач набуває право на відшкодування чи оплату відповідних витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень у разі задоволення позову.

Як раніше зазначалося, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року було частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 . Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року рішення суду першої інстанції змінено в частині розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Особливості підтвердження та розподілу між сторонами судових витрат на професійну правничу допомогу визначені у ст. 134 КАС України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За правилами ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Одночасно ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 користувався послугами адвоката Кравченка В.В.

Як вже зазначалося, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копії договору про надання правової допомоги від 26 жовтня 2021 року, ордеру серії СВ № 133423, акту-розрахунка від 26 жовтня 2021 року, квитанції до прибуткового касового ордеру.

Згідно з актом-розрахунком адвокат надав такі послуги: консультації, вироблення правової позиції, складання та подача позовної заяви в інтересах ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Чернігівської обласної прокуратури та П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Загальна кількість часу, витраченого адвокатом - 11 годин, загальна вартість таких послуг - 8800 грн 00 коп.

Водночас, як правильно зауважив суд першої інстанції, до вказаного акту-розрахунку включено також витрати на забезпечення представництва інтересів у Чернігівському окружному адміністративному суді у справі за позовом ОСОБА_3 до Чернігівської обласної прокуратури про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, у зв`язку з чим прийшов до висновку, що сума витрат на правничу допомогу у розмірі 3200 грн 00 коп не може бути зарахована у справі за позовом ОСОБА_1 .

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 15 липня 2021 року у справі № 420/7028/20, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі Офіс Генерального прокурора наголошував на тому, що заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу не відповідає ч. 5 ст. 134 КАС України та підлягає зменшенню. Водночас скаржник не зазначив, яка саме сума витрат на професійну правничу допомогу буде співмірною з складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обґрунтовуючи свої вимоги про скасування додаткового рішення суду від 02 листопада 2022 року, скаржник вказує на те, що спірні правовідносини регулюються незначною кількістю нормативно-правових актів та вже є певна судова практика їх застосування. Обсяг доказів, зібраних представником позивача, є невеликим.

Надаючи оцінку зазначеним доводам, колегія суддів враховує, що між сторонами цієї справи виник спір щодо проходження публічної служби на посаді прокурора, вирішення якого безумовно має важливе значення для ОСОБА_1 . Наявність судової практики застосування норм права, які стали підставою для звільнення позивача з посади та органів прокуратури, не є ознакою того, що спір належить до справ незначної складності. Крім того, в судовому засідання представник скаржника наголосив на тому, що Верховним Судом змінено практику вирішення подібних спорів.

Також колегія суддів вважає суб`єктивними твердження скаржника про те, що обсяг доказів, зібраних представником позивача, є невеликим та враховує, що адміністративний позов з додатками вміщуються в двох томах справи: том 1 аркуші справи 1 - 250, том 2 аркуші справи 1 - 131.

Отже, скаржником не доведено, а судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для висновку про те, що стягнута судом першої інстанції сума судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8800 грн 00 коп є завищеною і не відповідає ч. 5 ст. 134 КАС України.

Доводи скаржника ґрунтуються також на тому, що додаткове рішення було ухвалене поза межами строків, визначених ч. 4 ст. 143 КАС України.

Згідно з вказаною нормою права для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Разом з тим положення ч. 4 ст. 143 КАС України встановлюють правила для вирішення питання про судові витрати в тому випадку, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат і звертається до суду із заявою про вирішення відповідного питання після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Натомість представник позивача надав документи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів, а заяву про ухвалення додаткового рішення подав за правилами ст. 252 КАС України, посилаючись на те, що судом не вирішено питання про судові витрати.

За таких обставин колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду від 02 листопада 2022 року є законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги Офісу Генерального прокурора не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в додатковому рішенні і не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора залишити без задоволення, а додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 143, 242, 238, 252, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора - залишити без задоволення, а додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

С.Б. Шелест

Постанова складена у повному обсязі 14 березня 2023 року.