Справа № 200/215/23
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року Справа№200/215/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Аляб`єва І.Г. розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) щодо не зарахування пільгового стажу за списком №1 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) періоду навчання з 01.09.1987 по 31.12.1990; служби в армії з 12.01.1991 по 07.11.1992; періодів роботи 04.01.1991 по 08.01.1991; 25.11.1992 по 26.11.1992; 01.05.1994 по 02.05.1994; 01.08.1994 по 04.08.1994; 01.02.1996 по 04.02.1996; 01.05.1996 по 02.05.1996; 25.04.1997 по 02.12.1997; 10.12.1997 по 30.09.1998; 01.10.1998 по 07.10.1998; 01.11.1998 по 08.11.1998; 01.07.1999 по 19.07.1999; 01.03.2014 по 01.03.2014; 01.04.2014 по 01.04.2014; 01.07.2014 по 01.07.2014; 01.09.2014 по 03.09.2014; 01.06.2016 по 01.06.2016; 01.07.2016 по 01.07.2016; 01.08.2016 по 02.08.2016; 01.10.2016 по 02.10.2016; 01.12.2016 по 03.12.2016; 01.01.2017 по 01.01.2017; 01.02.2017 по 01.02.2017; 01.03.2017 по 04.03.2017; 01.05.2017 по 04.05.2017; 01.06.2017 по 05.06.2017; 01.07.2017 по 05.07.2017; 01.09.2017 по 03.09.2017; 01.12.2017 по 01.12.2017; 01.10.2018 по 01.10.2018; 01.02.2019 по 01.02.2019; 01.03.2019 по 01.03.2019; 01.08.2019 по 01.08.2019; 01.09.2019 по 11.07.2022 на підземних роботах з повним робочим днем з 15.06.2022, відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці №345-VІ від 02.09.2008; до страхового стажу періоди роботи з 05.07.1996 по 21.04.1997 та 01.09.2019 по 11.07.2022.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) зарахувати до пільгового стажу періоди роботи за списком №1 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) періоду навчання з 01.09.1987 по 31.12.1990; служби в армії з 12.01.1991 по 07.11.1992; періодів роботи 04.01.1991 по 08.01.1991; 25.11.1992 по 26.11.1992; 01.05.1994 по 02.05.1994; 01.08.1994 по 04.08.1994; 01.02.1996 по 04.02.1996; 01.05.1996 по 02.05.1996; 25.04.1997 по 02.12.1997; 10.12.1997 по 30.09.1998; 01.10.1998 по 07.10.1998; 01.11.1998 по 08.11.1998; 01.07.1999 по 19.07.1999; 01.03.2014 по 01.03.2014; 01.04.2014 по 01.04.2014; 01.07.2014 по 01.07.2014; 01.09.2014 по 03.09.2014; 01.06.2016 по 01.06.2016; 01.07.2016 по 01.07.2016; 01.08.2016 по 02.08.2016; 01.10.2016 по 02.10.2016; 01.12.2016 по 03.12.2016; 01.01.2017 по 01.01.2017; 01.02.2017 по 01.02.2017; 01.03.2017 по 04.03.2017; 01.05.2017 по 04.05.2017; 01.06.2017 по 05.06.2017; 01.07.2017 по 05.07.2017; 01.09.2017 по 03.09.2017; 01.12.2017 по 01.12.2017; 01.10.2018 по 01.10.2018; 01.02.2019 по 01.02.2019; 01.03.2019 по 01.03.2019; 01.08.2019 по 01.08.2019; 01.09.2019 по 11.07.2022, на підземних роботах з повним робочим днем з 15.06.2022 - з дня призначення пенсії, відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці №345-VІ від 02.09.2008 року; до страхового стажу періоди роботи з 05.07.1996 по 21.04.1997 та 01.09.2019 по 11.07.2022. та здійснити перерахунок пенсії з 15.06.2022 з урахуванням зарахованого пільгового стажу і здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням виплачених сум пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що пенсійний орган безпідставно відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу роботи період навчання з 01.09.1987 по 31.12.1990; служби в армії з 12.01.1991 по 07.11.1992; періодів роботи 04.01.1991 по 08.01.1991; 25.11.1992 по 26.11.1992; 01.05.1994 по 02.05.1994; 01.08.1994 по 04.08.1994; 01.02.1996 по 04.02.1996; 01.05.1996 по 02.05.1996; 25.04.1997 по 02.12.1997; 10.12.1997 по 30.09.1998; 01.10.1998 по 07.10.1998; 01.11.1998 по 08.11.1998; 01.07.1999 по 19.07.1999; 01.03.2014 по 01.03.2014; 01.04.2014 по 01.04.2014; 01.07.2014 по 01.07.2014; 01.09.2014 по 03.09.2014; 01.06.2016 по 01.06.2016; 01.07.2016 по 01.07.2016; 01.08.2016 по 02.08.2016; 01.10.2016 по 02.10.2016; 01.12.2016 по 03.12.2016; 01.01.2017 по 01.01.2017; 01.02.2017 по 01.02.2017; 01.03.2017 по 04.03.2017; 01.05.2017 по 04.05.2017; 01.06.2017 по 05.06.2017; 01.07.2017 по 05.07.2017; 01.09.2017 по 03.09.2017; 01.12.2017 по 01.12.2017; 01.10.2018 по 01.10.2018; 01.02.2019 по 01.02.2019; 01.03.2019 по 01.03.2019; 01.08.2019 по 01.08.2019; 01.09.2019 по 11.07.2022, на підземних роботах з повним робочим днем з 15.06.2022, та протиправно не застосовує положення статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VІ від 02.09.2008.

Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позивач звернувся до уповноваженого органу Пенсійного фонду України із заявою від 11.07.2022 №1738 щодо призначення пенсії. За наслідком розгляду наданого пакету документів та даних електронної пенсійної справи, при призначенні пенсії Позивачу було враховано страховий стаж по 31.08.2019, що склало 36 років 9 місяців 12 днів (з додатковим зарахуванням 10 років пільгової роботи по Списку №1).

Крім періодів роботи до страхового стажу зараховані періоди навчання з 01.09.1987 по 31.12.1990, служби в армії з 12.01.1991 по 07.11.1992 та отримання допомоги по безробіттю з 01.10.1999 по 24.09.2000. Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу 0,36750. Отже, за наслідком розгляду вказаної заяви, Позивачу з 15.06.2022 була призначена пільгова пенсія за віком відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону № 1058.

До страхового стажу не було зараховано періоди роботи з 05.07.1996 по 21.04.1997 так, як в трудовій книжці в записі про прийом на роботу не зазначено дату та номер наказу, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту України від 29.07.1993 №58.

Просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 23.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження (без виклику сторін).

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, про що свідчить копія паспорту серія НОМЕР_2 .

На підставі заяви позивача від 11.07.2022 №1738 йому призначена пільгова пенсія за віком відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058) з 15.06.2022.

ОСОБА_1 звернувся з заявою від 06.09.2022 №ВЕБ-05001-Ф-С-22-078545 до ГУ ПФУ в Донецькій області.

Листом ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило листом від 04.10.2022 ОСОБА_1 , що згідно даним електронної пенсійної справи при призначенні пенсії страховий стаж враховано по 31.08.2019, що складає 36 років 9 місяців 12 днів (з додатковим зарахуванням 10 років пільгової роботи по Списку №1). Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу 0,36750. Крім періодів роботи до страхового стажу зараховані періоди навчання з 01.09.1987 по 31.12.1990, служби в армії з 12.01.1991 по 07.11.1992 та отримання допомоги по безробіттю з 01.10.1999 по 24.09.2000.До страхового стажу не зараховано період роботи з 05.07.1996 по 21.04.1997 так, як в трудовій книжці в записі про прийом на роботу не зазначено дату та номер наказу, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту України від 29.07.1993 №58.

До листа ГУ ПФУ в Донецькій області від 04.10.2022 додано витяг з програми РС-право з якого вбачається, що до пільгового стажу роботи період навчання з 01.09.1987 по 31.12.1990; служби в армії з 12.01.1991 по 07.11.1992; періодів роботи 04.01.1991 по 08.01.1991; 25.11.1992 по 26.11.1992; 01.05.1994 по 02.05.1994; 01.08.1994 по 04.08.1994; 01.02.1996 по 04.02.1996; 01.05.1996 по 02.05.1996; 25.04.1997 по 02.12.1997; 10.12.1997 по 30.09.1998; 01.10.1998 по 07.10.1998; 01.11.1998 по 08.11.1998; 01.07.1999 по 19.07.1999; 01.03.2014 по 01.03.2014; 01.04.2014 по 01.04.2014; 01.07.2014 по 01.07.2014; 01.09.2014 по 03.09.2014; 01.06.2016 по 01.06.2016; 01.07.2016 по 01.07.2016; 01.08.2016 по 02.08.2016; 01.10.2016 по 02.10.2016; 01.12.2016 по 03.12.2016; 01.01.2017 по 01.01.2017; 01.02.2017 по 01.02.2017; 01.03.2017 по 04.03.2017; 01.05.2017 по 04.05.2017; 01.06.2017 по 05.06.2017; 01.07.2017 по 05.07.2017; 01.09.2017 по 03.09.2017; 01.12.2017 по 01.12.2017; 01.10.2018 по 01.10.2018; 01.02.2019 по 01.02.2019; 01.03.2019 по 01.03.2019; 01.08.2019 по 01.08.2019; 01.09.2019 по 11.07.2022.

Згідно трудової книжки НОМЕР_3 ОСОБА_1 :

- 01.09.1987 по 31.12.1990 навчався у ПТУ №63 м. Новогродівка (Диплом серії НОМЕР_4 від 02.01.1991);

- з 04.01.1991 по 08.01.1991 працював електрослюсарем підземним на шахті;

- з 12.01.1991 по 07.11.1992 служба в армії;

- з 25.11.1992 по 01.07.1996 працював електрослюсарем підземним на шахті;

- з 05.07.1996 по 21.04.1997 працював електрослюсарем;

- з 25.04.1997 по 02.12.1997 працював електрослюсарем;

- з 10.12.1997 по 06.08.1999 працював електрослюсарем підземним на шахті;

- з 28.01.2013 по 09.08.2022 працював електрослюсарем підземним на шахті.

Служба в армії підтверджується військовим квитком НОМЕР_5 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_6 ОСОБА_1 з 11.10.2007.

Повідомленням реєстраційної служби Новогродівського міського управління юстиції в Донецькій області від 09.07.2014 №61/000473 підтверджено припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з 08.07.2014.

Довідкою Красноармійської об`єднаної державної податкової інспекції від 22.11.2012 №445 підтверджено, що ОСОБА_1 не має податкових боргів.

Наказом «Шахта 1/3 Новогродівська» 29.12.1995 №77ТБ проведено атестацію робочих місць за умовами праці.

Відповідно довідки ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» від 01.07.2022 №26/137 у період з 25.11.1992 по 01.07.1996 та з 01.10.1998 по 06.08.1999 позивач працював на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею. Зазначена посада передбачена постановою КМУ від 11.03.1994 №162. Також в довідці зазначено, що позивач перебував у відпустках без збереження заробітної плати: у травні 1994 р. 2 дні; у серпні 1994 р. 4 дні; у лютому 1996 р. 3 дні, у жовтні 1998 р. 7 днів, у липні 1999 р. 1 день. Участь у страйках у лютому 1 день, у травні 1 день. Державний обов`язок у травні 1996 р. 1 день.

Довідкою ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» від 01.07.2022 №26/137 у період з 04.01.1991 по 08.01.1991 підземний електрослюсар з повним робочим днем під землею. Постановою СМ СРСР від 22.08.1956 №1173. Позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати у січні 1991 року 2 дні.

Згідно з довідкою ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» від 21.06.2022 №44 ОСОБА_1 з 28.01.2013 по 21.06.2022 працював на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею. Зазначена посада передбачена постановою КМУ від 24.06.2016 №461. Також в довідці зазначено, що позивач перебував у відпустках без збереження заробітної плати.

Листом Головного управління ПФУ в Донецькій області від 27.02.2023 №0500-0905-7/16877 повідомлено, що згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж на дату звернення становить 28 років 1 місяць 24 дні. Пільговий стаж заявника за абзацом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058 склав 10 років 9 місяців 24 дні.

До пільгового стажу відповідно частини 2 статті 114 Закону №1058 не зараховано періоди відпусток без оплати згідно довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії №26/37 від 01.07.2022, №44 від 21.06.2022, виданих ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська».

До пільгового стажу роботи за частиною 2 статті 114 Закону України №1058 не враховано час роботи на посаді «Електрослюсаря підземного» з 04.01.1991 по 08.01.1991 через відсутність історичної послідовності зміни правового статусу підприємства. Згідно трудової книжки заявник працював на «Шахти №2 «Новогродівська» Селидівського виробничого об`єднання.

Довідку про підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки № НОМЕР_7 від 01.07.2022 за період роботи з 04.01.1991 по 08.01.1991 видає Відокремлений підрозділ «Шахта 1-3 «Новогродівська». Тобто відсутня інформація про правонаступника «Шахти №2 «Новогродівської».

До пільгового стажу за частиною 2 статті 114 Закону №1058 не зараховано час навчання з 01.09.1987 по 31.12.1990 у професійно-технічному училищі №63 м. Новогродівка за професією «електрослюсар підземний четвертого розряду, машиніст підземного устаткування третього розряду» у зв`язку з тим, що заявник не працевлаштувався впродовж трьох місяців за набутою професією, а час роботи з 04.01.1991 по 08.01.1991 неможливо зарахувати до пільгового стажу.

Військова служба з 12.01.1991 по 07.11.1992 не зарахована до пільгового стажу через те, що на момент призову заявник не навчався за фахом у професійно-технічному закладі та не працював за професією, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У зв`язку з відсутністю необхідних 15 років пільгового стажу роботи позивачу не призначено пенсію у розмірах, передбачених статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VІ від 02.09.2008 р. з 15.06.2022 року.

Не погодившись з діями відповідача позивач звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 1058- ІV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень п. 16 Розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-ІV, положення Законом України Про пенсійне забезпечення № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію зокрема і за вислугу років.

Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

На підставі частини 1 статті 44 Закону № 1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Закон № 1788-XII відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

У відповідності до статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.(далі - Порядок №637), відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637, визначено, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надав відповідні документи.

Щодо не прийняття довідки №26/137 від 01.07.2022 Відокремленого підрозділу «Шахта 1-3 «Новогродівська», через відсутність інформація про правонаступника «Шахти №2 «Новогродівської» суд зазначає наступне.

Період з 04.01.1991 по 08.01.1991 не зарахований оскільки не звято до уваги Пенсійного фонду України довідку Відокремленого підрозділу «Шахта 1-3 «Новогродівська» №26/137 від 01.07.2022

В довідці №26/137 від 01.07.2022 Відокремленого підрозділу «Шахта 1-3 «Новогродівська», зокрема, заначено, що з 14.12.2011 архів «Шахти №2 «Новогродівської» переданий на постійне зберігання до «Шахти 1-3 «Новогродівська» відповідно до наказу Міністерства вугільної промисловості України від 03.06.2006 №442, та відповідно но наказу ДП «Селидіввугілля» від 16.11..2011 №308

згідно із пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається, що Пенсійний фонд, під час вирішення питання щодо призначення пенсії, зобов`язаний збирати, перевіряти певні обставини та відомості, які необхідні для вирішення питання щодо призначення пенсії, для чого останньому надається тримісячний термін.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, при вирішення питання про призначення пенсії позивачу, не дотримався справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, оскільки не використав надані законом повноваження для з`ясування тих чи інших обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Виходячи з наведеного відповідачем протиправно не взято до уваги довідку №26/137 від 01.07.2022 Відокремленого підрозділу «Шахта 1-3 «Новогродівська» та протиправно не зараховано о пільгового стажу роботи позивача період роботи з 04.01.1991 по 08.01.1991.

Щодо не зарахування періоду роботи з 05.07.1996 по 21.04.1997 так, як в трудовій книжці в записі про прийом на роботу не зазначено дату та номер наказу, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту України від 29.07.1993 №58 суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення передбачено», що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях від 20.06.1974 № 162, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно з п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 р. №58 (далі Інструкція №58) записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Згідно із п.2.4. зазначеної Інструкції, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Як встановлено, п. 2.14 Інструкції, у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу.

У графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій". Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийняття на роботу.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а наявність відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням такого стажу.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Окрім цього суд наголошує, що робітник не може нести відповідальність за неналежне оформлення трудової книжки.

Виходячи з наведеного період роботи позивачки з 05.07.1996 по 21.04.1997 підлягає зарахуванню до страхового стажу роботи позивачки.

Щодо перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 84 КЗпП України, у випадках, передбачених статтею 25 Закону України "Про відпустки", працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати. За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Згідно зі ст.4 Закону України "Про відпустки", відпустки без збереження заробітної плати є одними з видів відпусток.

Відповідно до статей 25 та 26 Закону України "Про відпустки" відпустки без збереження заробітної плати надаються в обов`язковому порядку, або за згодою сторін.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 № 713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

У постанові від 19.03.2019 у справі № 295/8979/16-а Верховний Суд, між іншим, зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.

У спірному рішенні відповідач зазначає, що управлінням не зараховано до пільгового стажу кількість календарних днів, що не зараховані до пільгового стажу, без зазначення періоду та жодним чином не обґрунтував причини їх не зарахування.

При цьому в матеріалах справи взагалі відсутні докази перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд вважає необґрунтованим не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача періоди роботи з 04.01.1991 по 08.01.1991; з 25.11.1992 по 26.11.1992; з 01.05.1994 по 02.05.1994; 01.08.1994 по 04.08.1994; 01.02.1996 по 04.02.1996; 01.05.1996 по 02.05.1996; з 01.10.1998 по 07.10.1998; 01.11.1998 по 08.11.1998; з 01.03.2014 по 01.03.2014; 01.04.2014 по 01.04.2014; з 01.07.2014 по 01.07.2014; 01.09.2014 по 03.09.2014; 01.06.2016 по 01.06.2016; 01.07.2016 по 01.07.2016; 01.08.2016 по 02.08.2016; 01.10.2016 по 02.10.2016; 01.12.2016 по 03.12.2016; 01.01.2017 по 01.01.2017; 01.02.2017 по 01.02.2017; 01.03.2017 по 04.03.2017; 01.05.2017 по 04.05.2017; 01.06.2017 по 05.06.2017; 01.07.2017 по 05.07.2017; 01.09.2017 по 03.09.2017; 01.12.2017 по 01.12.2017; 01.10.2018 по 01.10.2018; 01.02.2019 по 01.02.2019; 01.03.2019 по 01.03.2019; 01.08.2019 по 01.08.2019.

Щодо не зарахування періоду проходження служби в армії до пільгового стажу позивача суд зазначає наступне.

Відповідачем у листі від 27.02.2023 №0500-0905-7/16877 зазначено, що військова служба з 12.01.1991 по 07.11.1992 не зарахована до пільгового стажу через те, що на момент призову заявник не навчався за фахом у професійно-технічному закладі та не працював за професією, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Постановою Ради міністрів СРСР від 03.08.1972 № 590 затверджено Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій.

Відповідно до пункту 109 цього Положення при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці періоди, строкової служби в Радянській армії прирівнюються за вибором яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Згідно трудової книжки НОМЕР_3 ОСОБА_1 з 04.01.1991 по 08.01.1991 працював електрослюсарем підземним на шахті та звільнений у зв`язку з призивом до Лав Радянської Армії (служба в армії підтверджується військовим квитком НОМЕР_5 ), з 25.11.1992 по 01.07.1996 позивач працював електрослюсарем підземним на шахті.

Оскільки така робота відноситься до Списку № 1, відтак за бажанням позивача служба в армії, що передувала цій роботі має зараховуватися до пільгового стажу за Списком № 1.

Виходячи з наведеного період служби в армії з 12.01.1991 по 07.11.1992 підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи.

Щодо не зарахування періоду навчання у ПТУ №63 м. Новогродівка до пільгового стажу роботи позивача суд зазначає наступне.

Листом Головного управління ПФУ в Донецькій області від 27.02.2023 №0500-0905-7/16877 повідомлено, що до пільгового стажу за частиною 2 статті 114 Закону №1058 не зараховано час навчання з 01.09.1987 по 31.12.1990 у професійно-технічному училищі №63 м. Новогродівка за професією «електрослюсар підземний четвертого розряду, машиніст підземного устаткування третього розряду» у зв`язку з тим, що заявник не працевлаштувався впродовж трьох місяців за набутою професією, а час роботи з 04.01.1991 по 08.01.1991 неможливо зарахувати до пільгового стажу.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_3 ОСОБА_1 вбачається, що з 01.09.1987 по 31.12.1990 позивач навчався у ПТУ №63 м. Новогродівка (Диплом серії А №940227 від 02.01.1991); з 04.01.1991 по 08.01.1991 працював електрослюсарем підземним на шахті та звільнений у зв`язку з призивом до армії; з 12.01.1991 по 07.11.1992 служба в армії.

Отже твердження відповідача щодо не зарахування часу навчання з 01.09.1987 по 31.12.1990 у професійно-технічному училищі №63 м. Новогродівка за професією «електрослюсар підземний четвертого розряду, машиніст підземного устаткування третього розряду» у зв`язку з тим, що заявник не працевлаштувався впродовж трьох місяців за набутою професією не знайшло підтверджень у ході розгляду справи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 8 Порядку №637, час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання. При відсутності у таких документах відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Таким чином, зі вказаного Порядку убачається, що при відсутності у дипломі особи відомостей часу навчання, приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Так, у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 зазначено, що у період з 01.09.1987 по 31.12.1990 позивач навчався у ПТУ №63 м. Новогродівка (Диплом серії НОМЕР_4 від 02.01.1991).

Суд зазначає, що у дипломі позивача відсутні відомості щодо форми навчання та періоду навчання.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Після закінчення навчання позивач в межах встановленого строку був зарахований на роботу за набутою професією на посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З огляду на наведене, він мав право на зарахування періоду навчання до пільгового стажу роботи.

Відмовляючи в зарахуванні періоду навчання до пільгового стажу, відповідач порушив права та законні інтереси позивача.

Вказане порушення впливає на розмір пенсії позивача в бік її зменшення, що порушує право позивача на належний розмір пенсії.

З огляду на наведене порушені права підлягають захисту та відновленню в судовому порядку шляхом задоволення позову.

Посилання відповідача на те, що Закон України «Про народну освіту», що діяв на час навчання заявника, відносив технікуми до середніх спеціальних навчальних закладів, є безпідставними, оскільки після набуття чинності Законом України «Про освіту» (з 1991 року (наступний - з 28.09.2017)) та Законом України «Про вищу освіту» (з 2002 року (наступний - з 06.09.2014)) технікуми та училища були віднесені до вищих навчальних закладів I рівня акредитації, в яких здійснюється підготовка фахівців за спеціальностями освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста. Молодший спеціаліст - це освітньо-кваліфікаційний рівень вищої освіти особи, яка на основі повної загальної середньої освіти здобула неповну вищу освіту, спеціальні уміння та знання, достатні для здійснення виробничих функцій певного рівня професійної діяльності, що передбачені для первинних посад у певному виді економічної діяльності. (Аналогічне зазначене в листі-роз`ясненні Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 16.03.2011 № 4.7-17/674.).

Статтею 18 Закону України «Про професійно-технічну освіту» визначено, що до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать, зокрема інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.

Отже, на професійне навчання в технікумах поширюються положення ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту».

Вирішуючи спір судом враховані правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, що викладені в постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року в справі № 367/945/17, який щодо аналогічних обставин погодився з рішеннями судів попередніх інстанцій про необхідність зарахування навчання в технікумі до пільгового стажу за відповідним списком.

Вказані висновки Верховного Суду відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Посилання відповідача на постанову Вищого адміністративного суду від 23.04.2015 в справі №К/800/60430/14 є неприйнятними, оскільки вона прийнята до вказаної постанови Верховного Суду.

Виходячи з наведеного період навчання з 01.09.1987 по 31.12.1990 у ПТУ №63 м. Новогродівка підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача.

Як встановлено судом, з 25.04.1997 по 02.12.1997, з 10.12.1997 по 30.09.1998 та з 01.09.2019 по 11.07.2022 позивач працював на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею.

Вказана посада відносяться до шкідливих відповідно до Списку № 1 постанови КМУ від 11.03.1994 №162.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Отже, за змістом вказаної норми, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, лише якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Проте, встановлені у цій справі обставини свідчать, що спеціальний трудовий стаж позивача у спірні періоди, підтверджується записами в трудовій книжці, де вказано, що у спірні періоди позивач працював повний робочий день підземним електрослюсарем.

Тобто Трудова книжка позивача має усі кваліфікуючи ознаки, які відносять таку роботу до пільгової.

Це означає, що уточнююча довідка підприємств за відповідні періоду стажу не є обов`язковою для призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 25.09.2019 № 227/516/17.

Щодо не зарахування періоду роботи з 01.09.2019 по 11.07.2022 суд зазначає наступне.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч.2 ст.24 Закону №1058).

За приписами ч. 6 ст. 20 Закону №1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч.12 ст.20 Закону №1058).

Згідно з п.10 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року, № 2464-VI ( далі Закон №2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема ч.1 ст.4 Закону №2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Згідно з ч.2. ст.25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку ( п. 171.1 ст. 171).

Згідно ч.1 ст.16 Закону №1058 застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі.

З аналізу наведених норм законів суд приходить до висновку, що несвоєчасна сплата підприємством загальнообов`язкових страхових внесків не повинна порушувати конституційні, законні права позивача, зокрема, порушувати її право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду та відповідальність за нарахування, утримання та виплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати покладена на роботодавця, який виплачує такі доходи на користь платника податку внаслідок чого несвоєчасна сплата єдиного внеску роботодавцем не може позбавляти працівників підприємства права на зарахування періоду роботи працівника до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі №208/6680/16-а(2а/208/245/16).

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач має право на включення до страхового та пільгового стажу періоду роботи з 01.09.2019 по 11.07.2022.

Щодо застосування до пенсії позивача положень ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці №345-VІ від 02.09.2008 суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Суд звертає увагу, що частина третя статті 114 Закону №1058-IV та Постанова №202 чітко визначає, як обов`язкову вимогу для призначення пенсії необхідність роботи особи на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії повний робочий день.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Крім цього, Кабінет Міністрів України 22.02.1992 прийняв Постанову № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», у якій є Додаток, який містить перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», який у свою чергу містить Документи, що затверджуються міністерствами. Серед цих документів є Роз`яснення від 20.01.1992 №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На даний час Постанова КМУ №81 від 22.02.1992 є чинною.

Судом встановлено, що посади на яких працював позивач з повним робочим днем у шахті передбачені відповідним розділом Списку №1 згідно постанови КМУ №36 від 16.01.2003, постанови КМУ №461 від 24.06.2016 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», та тим самим підпадають під Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та відповідач під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії повинен їх застосувати.

Крім того, суд зазначає, що згідно із пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається, що Пенсійний фонд, під час вирішення питання щодо призначення пенсії, зобов`язаний збирати, перевіряти певні обставини та відомості, які необхідні для вирішення питання щодо призначення пенсії, для чого останньому надається тримісячний термін.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, при вирішення питання про призначення пенсії позивачу, не дотримався справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, оскільки не використав надані законом повноваження для з`ясування тих чи інших обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

У відповідності до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Враховуючи викладене, суд вважає, що органи Пенсійного фонду України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що цей позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 вказаного Кодексу, яка регулює питання розподілу судових витрат, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки сплату судового збору, що підлягав оплаті відповідно до положень цього Кодексу, відстрочено до ухвалення судового рішення у справі, і судовий збір не оплачено, тому відповідно до наведених вимог процесуального законодавства при задоволенні позову такий судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, пл..Соборна, 3 м.Слов`янськ, Донецька область, 84122) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) щодо не зарахування пільгового стажу за списком №1 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) періоду навчання з 01.09.1987 по 31.12.1990; служби в армії з 12.01.1991 по 07.11.1992; періодів роботи 04.01.1991 по 08.01.1991; 25.11.1992 по 26.11.1992; 01.05.1994 по 02.05.1994; 01.08.1994 по 04.08.1994; 01.02.1996 по 04.02.1996; 01.05.1996 по 02.05.1996; 25.04.1997 по 02.12.1997; 10.12.1997 по 30.09.1998; 01.10.1998 по 07.10.1998; 01.11.1998 по 08.11.1998; 01.07.1999 по 19.07.1999; 01.03.2014 по 01.03.2014; 01.04.2014 по 01.04.2014; 01.07.2014 по 01.07.2014; 01.09.2014 по 03.09.2014; 01.06.2016 по 01.06.2016; 01.07.2016 по 01.07.2016; 01.08.2016 по 02.08.2016; 01.10.2016 по 02.10.2016; 01.12.2016 по 03.12.2016; 01.01.2017 по 01.01.2017; 01.02.2017 по 01.02.2017; 01.03.2017 по 04.03.2017; 01.05.2017 по 04.05.2017; 01.06.2017 по 05.06.2017; 01.07.2017 по 05.07.2017; 01.09.2017 по 03.09.2017; 01.12.2017 по 01.12.2017; 01.10.2018 по 01.10.2018; 01.02.2019 по 01.02.2019; 01.03.2019 по 01.03.2019; 01.08.2019 по 01.08.2019; 01.09.2019 по 11.07.2022 на підземних роботах з повним робочим днем з 15.06.2022, відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці №345-VІ від 02.09.2008 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) зарахувати до пільгового стажу періоди роботи за списком №1 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) періоду навчання з 01.09.1987 по 31.12.1990; служби в армії з 12.01.1991 по 07.11.1992; періодів роботи 04.01.1991 по 08.01.1991; 25.11.1992 по 26.11.1992; 01.05.1994 по 02.05.1994; 01.08.1994 по 04.08.1994; 01.02.1996 по 04.02.1996; 01.05.1996 по 02.05.1996; 25.04.1997 по 02.12.1997; 10.12.1997 по 30.09.1998; 01.10.1998 по 07.10.1998; 01.11.1998 по 08.11.1998; 01.07.1999 по 19.07.1999; 01.03.2014 по 01.03.2014; 01.04.2014 по 01.04.2014; 01.07.2014 по 01.07.2014; 01.09.2014 по 03.09.2014; 01.06.2016 по 01.06.2016; 01.07.2016 по 01.07.2016; 01.08.2016 по 02.08.2016; 01.10.2016 по 02.10.2016; 01.12.2016 по 03.12.2016; 01.01.2017 по 01.01.2017; 01.02.2017 по 01.02.2017; 01.03.2017 по 04.03.2017; 01.05.2017 по 04.05.2017; 01.06.2017 по 05.06.2017; 01.07.2017 по 05.07.2017; 01.09.2017 по 03.09.2017; 01.12.2017 по 01.12.2017; 01.10.2018 по 01.10.2018; 01.02.2019 по 01.02.2019; 01.03.2019 по 01.03.2019; 01.08.2019 по 01.08.2019; 01.09.2019 по 11.07.2022, на підземних роботах з повним робочим днем з 15.06.2022 - з дня призначення пенсії, відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці №345-VІ від 02.09.2008 року та здійснити перерахунок пенсії з 15.06.2022 з урахуванням зарахованого пільгового стажу і здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням виплачених сум пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, пл..Соборна, 3 м.Слов`янськ, Донецька область, 84122) на користь Державного бюджету України судові витрати в розмірі 1073,60 гривень.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 16.03.2023 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв