Справа № 500/2831/22
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/2831/22 пров. № А/857/18220/22

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 року (рішення ухвалене у м. Тернопіль судом у складі головуючого судді Мартиць О.І., повне судове рішення складено 15.11.2022) у справі за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2022 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 19852,42 грн, з них: по платежу мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами в сумі 6203,88 грн та по платежу додаток на додану вартість з ввезених на територію України товарів у сумі 13648,55 грн.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгоджені суми податкового зобов`язання, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в розмірі 19852,42 грн. Оскільки відповідач не сплатив у добровільному порядку зазначений податковий борг по платежу мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами та по платежу додаток на додану вартість з ввезених на територію України, тому ця сума заборгованості підлягає стягненню за рішенням суду. Просив позов задоволити.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління ДПС у Тернопільській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до розрахунку податкового боргу станом на 31.05.2022 має заборгованість, яка складається з:

- нарахування по платежу мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами: по податковому повідомленню-рішенню №191/7.4-19/209000 від 16.11.2020 на загальну суму 4786,99 грн. (основний платіж та штрафні санкції), а також нарахована пеня на загальну суму 1416,89 грн;

- нарахування по платежу податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами: по податковому повідомленню-рішенню №191/7.4-19/209000 від 16.11.2020 на загальну суму 10531,38 грн (основний платіж та штрафні санкції), а також нарахована пеня на загальну суму 3117,17 грн.

За результатами проведення документальної невиїзної перевірки громадянина України ОСОБА_1 дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 10.07.2018 №UA403010/2018/005221 було складено Акт №95/7.4-19/ НОМЕР_1 від 26.10.2020 та встановлено порушення, в результаті чого занижено податкове зобов`язання на загальну суму 12254,69 грн, у тому числі з мита 3829,59 грн, податку на додану вартість 8425,10 грн. Копію другого примірника Акту було направлено на адресу відповідача, проте повідомлення повернулося з позначкою "за закінченням терміну зберігання".

Контролюючим органом 16.11.2020 винесено податкове повідомлення-рішення №192/7.4-19/209000 за платежем: мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами 4876,99 грн, з яких: за податковим зобов`язанням 3829,59 грн, штрафна санкція 957,40 грн, податкове повідомлення-рішення №192/7.4-19/209000 за платежем: податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів фізичними особами 9531,38 грн, з яких: за податковим зобов`язанням 8425,10 грн, штрафна санкція 2106,28 грн.

Податкові повідомлення-рішення були направлені на адресу відповідача рекомендованим поштовим відправленням, проте повернулися з позначкою "за закінченням терміну зберігання" та вважаються врученими в силу вимог пункту 42.5 статті 42 ПК України. Доказів оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень до суду не надано.

Згідно розрахунку заборгованості контролюючим органом за невиконання податкового зобов`язання нарахована пеня: на мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами 1416,89 грн, на податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами 3117,17 грн.

Вказаний податковий борг не сплачений відповідачем, що підтверджено розрахунками податкового боргу та стало підставою звернення до суду.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Згідно пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом; грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно підпункту 20.1.19 статті 20 ПК України контролюючі органи, зокрема, мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 58.1 ПК України врегульовано, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Згідно абзацу другого пункту 58.3 статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Податкові повідомлення-рішення ані в судовому, ані в адміністративному порядку не оскаржені, отже є чинними, а податкові зобов`язання - узгодженим та такими, що підлягають сплаті.

Згідно вимог підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкових зобов`язань згідно податкових повідомлення-рішень від 16.11.2020 №191/7.4-19/209000, №191/7.4-19/209000 нараховано пеню у розмірі 1416,89 грн, 3117,17 грн, відповідно.

Загальна сума податкового боргу складає 19852,42 грн, в т.ч. податкові зобов`язання 12254,69 грн, штрафні санкції 3063,67 грн, пеня 4534,06 грн.

Відповідно до частини першої статті 303 Митного кодексу України у разі несплати або неповної сплати митних платежів у встановлений строк такі платежі стягуються в порядку та строки, визначені Податковим кодексом України.

Згідно з пунктами 59.1, 59.5 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

За положеннями статті 41 ПК України контролюючими органами є:

- податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи; (підпункт 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України)

- митні органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань митної справи та оподаткування митом, акцизним податком, податком на додану вартість, іншими податками та зборами, які відповідно до податкового, митного та іншого законодавства справляються у зв`язку із ввезенням (пересиланням) товарів на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенням (пересиланням) товарів з митної території України або території вільної митної зони. (підпункт 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 ПК України)

Пунктом 41.4 статті 41 ПК України передбачено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Відповідно до підпункт 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 ПК України визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини..

Апеляційним судом встановлено, що орган стягнення - Головне управління ДПС у Тернопільській області звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 коштів в рахунок погашення податкового боргу, що виник внаслідок несплати у встановлені ПК України строки сум узгоджених податкових зобов`язань, нарахованих згідно податкових повідомлень-рішень від 16.11.2020 №191/7.4-19/209000, №191/7.4-19/209000.

Однак, орган стягнення не надав суду доказів надіслання/вручення ОСОБА_1 податкової вимоги, з огляду на що відлік передбаченого частиною другою статті 95 ПК України строку (30 календарних днів з дня надіслання/вручення платнику податкової вимоги) для погашення податкового боргу не розпочався.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 року у справі №500/2831/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська