Справа № 380/4307/23
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №380/4307/23
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

13 березня 2023 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду О.Желік, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень про здійснення судового контролю за виконання судового рішення, -

в с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень, в якій вона просить суд:

- на підставі відкритої спадкової справи відкрити провадження про здійснення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду по справі №380/7757/21 від 22.07.2021;

- видати судовий наказ на здійснення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду по справі №380/7757/21 від 22.07.2021.

Вимоги позову обґрунтовано тим, що Львівський окружний адміністративний суд ухвалив рішення від 22.07.2021 в адміністративній справі №380/7757/21, яким зобов`язав уповноважених осіб відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018. Сума заборгованості на день ухвалення рішення становила 58789,78 грн. (у подальшому зменшена до 50292,00 грн.) та не виплачена відповідачем.

Розглянувши подану позивачем позовну заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суддя зазначає таке.

Так, частинами першою, другою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суддя встановила, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 (набрало законної сили 26.08.2021) у адміністративній справі №380/7757/21 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Зі змісту поданої позовної заяви вбачається, що позивачу на виконання вищевказаного судового рішення відповідачем нараховано, однак не виплачено суму заборгованості пенсії з 01.01.2018 в розмірі 58789,78 грн. (у подальшому зменшено до 50292,00 грн.).

Таким чином, фактично спір у даній справі полягає у з`ясуванні обставин щодо виконання/невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 у адміністративній справі №380/7757/21.

Проте, суддя зазначає, що такий спір не може бути окремим позовом, скерованим до суду.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частинами другою, третьою статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Виконання судового рішення може бути зупинене у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною восьмою вказаної статті КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Частиною першою статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З аналізу наведених положень вбачається, що КАС України передбачає такі види судового контролю за виконанням судового рішення: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382), визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383), оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, вчинених при примусовому виконанні рішення суду (стаття 287).

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 зазначив, що зазначені правові норми КАС України (статті 382, 383) мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, установленому Кодекс адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення або стягнення заборгованості за іншим судовим рішенням.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за Кодексом адміністративного судочинства України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Таким чином, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в іншому (новому) судовому провадженні не розглядаються.

Як встановлено суддею, ОСОБА_1 не погоджується з порядком виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 у адміністративній справі №380/7757/21.

Зазначені обставини свідчать про існування спору щодо повного виконання вищевказаного рішення суду, а тому суддя вважає, що у даному випадку наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Зазначений висновок суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 03.04.2019 у справі № 820/4261/18, від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а, від 24.09.2020 у справі № 640/15623/19.

У постанові від 29.07.2020 у справа №580/1264/19 Верховний Суд зазначив, що у разі порушення зазначеного порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду - провадження у справі належить закривати з посиланням на те, що спір вирішений судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Суддя наголошує, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України (ст.382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Враховуючи наведене суддя дійшла висновку, що заявлені позовні вимоги не можуть становити самостійний предмет адміністративного позову, оскільки КАС України встановлена інша процедура судового контролю за виконанням рішення суду.

Окрім цього, суддя звертає увагу позивача на те, що питання розгляду наявності підстав для видачі судового наказу здійснюється судом в порядку цивільного судочинства (стаття 167 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного, суддя приходить до висновку про наявність підстав для відмови ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі.

Відповідно до вимог частини шостої статті 170 КАС України суддя роз`яснює позивачу, що дані позовні вимоги підлягають не підлягають окремому розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 170, 240, 243, 248, 256, 293-295, 297, 370, 382, 383 КАС України суддя, -

п о с т а н о в и л а:

відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Управління ДВС відділу примусового виконання рішень про здійснення судового контролю за виконання судового рішення.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.