Справа № 340/4638/22
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2023 року м. Дніпросправа № 340/4638/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2022 року (суддя Кармазина Т.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2022 року позов задоволено частково.

Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 21.04.2022 № 25 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 18.04.2022, зарахувавши до страхового стажу позивача період роботи з 16.10.1986 по 04.01.1987 в товаристві з обмеженою відповідальністю «Водне господарство» згідно довідки № Д-77 від 28.12.2020.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову до головного управління відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не було враховано, що страховий стаж позивача є недостатнім для призначення пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач 18.04.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.78).

Заяву позивача розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області та прийнято рішення про відмову у призначення пенсії від 21.04.2022 № 25 про відмову у призначенні пенсії. (а.с.109)

Рішення обґрунтоване тим, що страховий стаж позивача становить 15 років 8 місяців 20 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності, згідно довідки від 28.12.2020 № Д-77, оскільки відсутня дата у наказі про прийняття та відсутній номер наказу про звільнення, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993 року. Для зарахування вище вказаного періоду трудової діяльності позивачу необхідно надати уточнюючу довідку, визначену Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. № 637. Дата з якої позивач матиме право на пенсійну виплату 29.11.2023 або за умови набуття необхідного страхового стажу.

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженого рішення не було доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Згідно із статтею 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.

Відповідно до положень ч.1 ст.26 Закону №1058-IV, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають чоловіки за наявності на дату досягнення відповідного віку страхового стажу, зокрема, у період з 01 січня 2018 по 31 грудня 2018 - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Згідно з ч.2 ст.26 Закону №1058-IV, у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу, зокрема: по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу, зокрема: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 15 до 16 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 15 до 17 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 15 до 18 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 15 до 19 років (ч.3 ст.26 Закону №1058-IV).

Частиною 4 ст.26 Закону №1058-IV передбачено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач втратив трудову книжку, що не заперечується сторонами.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як було встановлено судом першої інстанції, оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу, обґрунтоване тим, що його страховий стаж становить 15 років 8 місяців 20 днів, тобто не має права на призначення пенсії за віком.

Додатково було зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності, згідно довідки від 28.12.2020 № Д-77, оскільки відсутня дата у наказі про прийняття та відсутній номер наказу про звільнення, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 року та наголошено на необхідність надання уточнюючої довідки, визначеної Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. № 637.

Також судом було встановлено, що ОСОБА_1 розраховувався трудовий стаж на підставі відповідних довідок підприємств, установ та організацій.

Судом першої інстанції вірно було враховано, що з урахуванням втраченої трудової книжки, відсутня можливість перевірити саме правильність її заповнення, тому висновок відповідача в оскаржуваному рішенні щодо неправильності заповнення трудової книжки позивача, згідно довідки від 28.12.2020 № Д-77 є передчасним та не доведений доказами.

Згідно архівної довідки виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 28.12.2020 № Д-77 ОСОБА_1 прийнятий на роботу до товариства з обмеженою відповідальністю «Водне господарство» з 16 жовтня 1986 року на посаду машиніста насосних установок на твердому паливі та звільнений за власним бажанням з 04 січня 1987 року, тому відповідач-1 протиправно не зарахував стаж роботи позивача у період з 16 жовтня 1986 року по 04 січня 1987 року на посаді машиніста насосних установок на твердому паливі у товаристві з обмеженою відповідальністю «Водне господарство». (а.с.137)

Таким чином, вірними є висновки суду першої інстанції, що відповідачем не виконано покладеного на нього обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого оскаржуваного рішення.

Судом першої інстанції також було встановлено, що до поданої заяви позивача про призначення пенсії була також долучена довідка видана УМВС України в Кіровоградській області від 17.12.2020 № 1258/05/15-20, згідно якої ОСОБА_1 дійсно працював в УМВС України в Кіровоградській області у період з 20.01.1993 (контракт про призначення від 20.01.1993 № 128 о/с) по 01.07.2013 (звільнений відповідно до № 16/5-3078т від 02.07.2013) (а.с.131).

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем жодним чином не відображено інформації про врахування стажу роботи ОСОБА_1 в УМВС України в Кіровоградській області у період з 20.01.1993 по 01.07.2013, як і не надано вмотивованої відмови щодо неврахування зазначеного стажу роботи позивача.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 21.04.2022 року № 25 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 є протиправним, а тому підлягає скасуванню, а належним захистом прав позивача буде зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 18.04.2022 року, зарахувавши до страхового стажу позивача період роботи з 16.10.1986 року по 04.01.1987 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Водне господарство» згідно довідки № Д- 77 від 28.12.2020.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 15 березня 2023 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш