Справа № 420/5338/22
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 березня 2023 року

м. Київ

справа №420/5338/22

адміністративне провадження № К/990/8486/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів Жука А.В., Мартинюк Н.М.,

перевірив касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року

у справі №420/5338/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Департаменту патрульної поліції, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 10 лютого 2022 року №83, в частині застосування до нього як поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону №1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ від 09 березня 2022 року №587о/с, в частині його звільнення, як поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону №1 полку УПП в Одеській області молодшого лейтенанта поліції зі служби в поліції з 10 березня 2022 року;

- поновити його, молодшого лейтенанта поліції на посаді поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону №1 полку УПП в Одеській області;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з дати незаконного звільнення і до дати фактичного поновлення на роботі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року, ухваленого за правилами загального позовного провадження, позов ОСОБА_1 задоволено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року рішення суду першої інстанції змінено, викладено мотивувальну частину рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року в редакції цієї постанови.

П`ятий абзац резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року викладено в наступній редакції:

«Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 суму середнього грошового забезпечення поліцейського за період вимушеного прогулу з 11 березня 2022 року по 31 серпня 2022 року в розмірі 91 478,76 грн (дев`яносто одна тисяча чотириста сімдесят вісім гривень 76 копійок) з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів».

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року - залишено без змін.

Не погоджуючись із такими судовими рішеннями відповідач 09 березня 2023 року звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

З оскаржуваних судових рішень та зі змісту касаційної скарги вбачається, що спірні правовідносини у цій справі склались з приводу проходження позивачем публічної служби.

Відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.

За таких обставин та правового врегулювання спірні правовідносини, що склались, відносяться до справ незначної складності.

Ураховуючи, що дана справа відноситься до категорії справ незначної складності, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги про наявність одного з випадків, визначених підпунктами «а-г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та обґрунтувати посилання на конкретний підпункт.

Оцінивши доводи касаційної скарги колегія суддів констатує, що скаржником не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та такі обставини не встановлені судом з поданих матеріалів касаційної скарги.

З огляду на викладене, зазначення заявником у касаційній скарзі про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права або відсутність таких висновків (пункти 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України) не є достатнім для вирішення питання про відкриття касаційного провадження у цій категорії справ.

Доводи скаржника в касаційній скарзі стосуються встановлення фактичних обставин справи та переоцінки доказів у ній, між тим як відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява 26737/95).

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 248, 328, 333 КАС України Суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року у справі №420/5338/22.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк

Судді Верховного Суду