Справа № 400/6026/22
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 р. № 400/6026/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Управління праці та соціального захисту населення Первомайської райдержадміністрації, вул. Київська, 50, м. Первомайськ, Первомайський район, Миколаївська область, 55263,

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2022 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) Управління праці та соціального захисту населення Первомайської райдержадміністрації (далі відповідач) про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2020 рік та 2021 рік відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Позов обґрунтовано позивачем тим, що позивач перебуває на обліку як учасник бойових дій, а отже, має право на отримання одноразової грошової допомоги до 5 травня в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком у відповідності до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон № 3551-ХІІ). Водночас, відповідач протиправно виплатив йому в 2020 і в 2021 роках грошову допомогу у неповному розмірі.

02.01.2023 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху та про надання відповідачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Миколаївського окружного адміністративного суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду у справі № 400/6026/22.

15.02.2023 представниця позивача була ознайомлена зі змістом ухвали від 02.01.2023, що підтверджується телефонограмою.

16.02.2023 від представниці позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про поновлення строків звернення до суду, яке було обґрунтовано тим, що позивача пропустив строк звернення до суду з поважних причин. Так, на виконання Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» його було мобілізовано як військовозобов`язаного резервіста першої черги. Лише в листопаді 2022 року, перебуваючи у відпустці, він отримав відповідь-відмову від відповідача щодо виплати йому недоплаченої частини щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2020 і 2021 роки.

20.02.2023 ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду клопотання представниці позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду задоволено, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) (без виклику сторін у судове засідання).

Відповідач правом на подачу відзиву не скористався. На підставі частини шостої статті 162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши заяви по суті, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Позивач є учасником бойових дій та відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону № 3551 отримує щорічну разову грошову допомогу до 5 травня. Вказане підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій, що міститься в матеріалах справи.

У 2020 році позивач отримав щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 1390,00 грн, а у 2021 році 1491,00 гривня.

Не погодившись із розміром такої допомоги, позивач 25 листопада 2021 року звернувся із заявою до відповідача про здійснення перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 і 2021 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та не виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 і 2021 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком позивач звернувся до суду з цим позовом. Так, позивача переконаний, що вказаною бездіяльністю порушено його право на отримання зазначеної грошової допомоги у належному розмірі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, Суд виходить з такого.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон № 3551-ХІІ.

01 січня 1999 року набрав чинності Закон України від 25.12.1998 № 367-ХІV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким:

статтю 12 Закону № 3551-XII доповнено частиною четвертою такого змісту: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком»;

статтю 13 Закону № 3551-XII доповнено частиною четвертою такого змісту: «Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи десять мінімальних пенсій за віком; ІІ групи вісім мінімальних пенсій за віком; ІІІ групи сім мінімальних пенсій за віком».

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону № 3551-ХІІ, а саме:

підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу ІІ частину п?яту статті 12 Закону № 3551-ХІІ викладено в такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України»;

підпунктом «б» підпункту 2 пункту 20 розділу ІІ частину п?яту статті 13 Закону № 3551-ХІІ викладено в такій редакції: «Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 3551-ХІІ фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначаються Бюджетним кодексом України.

Законом України від 28.12.2014 № 79 «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», що набрав чинності 01.01.2015, розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, відповідно до якого, зокрема, норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому Конституційний Суд України у підпункті 2.2 пункту 2 мотивувальної частини вказаного рішення, посилаючись на положення свого рішення від 22.05.2008 № 10-рп/2008, дійшов висновку про те, що Бюджетним кодексом України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 вже було відновлено дію:

частини п`ятої статті 12 Закону № 3551-ХІІ у редакції Закону № 367-ХІІ, згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

частини п`ятої статті 13 Закону № 3551-ХІІ у редакції Закону № 367-ХІІ, згідно з якою щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи десять мінімальних пенсій за віком; II групи вісім мінімальних пенсій за віком; III групи сім мінімальних пенсій за віком.

Водночас:

підпунктом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 № 112 «Деякі питання виплати у 2020 році грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертв нацистський переслідувань» (далі Постанова № 112) розмір грошової допомоги до 5 травня у 2020 році для учасників бойових дій установлений у розмірі 1390,00 грн;

додатку до Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою № 325, розмір грошової допомоги до 5 травня у 2020 році для учасників бойових дій установлений у розмірі 1491,00 гривня.

Отже, на час виплати позивачу у 2020 і 2021 роках щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли два нормативно-правових акта, що встановлювали різні розміри цієї допомоги, а саме: Закон № 3551 і відповідно Постанова № 112 та додаток до Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою № 325.

Виходячи із визначених у частині четвертій статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, слід застосовувати не додаток до Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою № 325, а Закон № 3551-ХІІ, який має вищу юридичну силу.

Отже, разова грошова допомога до 5 травня у 2020 і 2021 роках повинна виплачуватися особам, вказаним у статтях 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-ХІІ, у розмірах, встановлених цими статтями у редакції Закон України від 25.12.1998 № 367-ХІV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Суд також зазначає, що вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до першого речення частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким законом є закон України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Згідно з частиною четвертою статті 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частинами першою-третьою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Закон № 1058-IV є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Отже, при врегулюванні спірних правовідносин щодо обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 і 2021 роках застосуванню підлягає саме частина перша статті 28 Закону № 1058-IV.

Вказана позиція повністю узгоджується зі змістом рішення Верховного Суду від 29.09.2020 у зразковій справі № 440/2722/20, залишеного без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2020 і 2021 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, а також щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2020 і 2021 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплачених сум, підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації (вул. Київська, 50, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55200; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2020 і 2021 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

3. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації (вул. Київська, 50, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55200; ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2020 і 2021 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених сум.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 15 березня 2023 року