Справа № 580/7963/21
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/7963/21
14 березня 2023 року м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді: - Пилипенко О.Є.
суддів: - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,
при секретарі: - Ткаченко В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі № 580/7963/21 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И Л А :
У жовтні 2021 року позивач - фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просила:
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради в особі структурного підрозділу - Управління планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради щодо невчинення своєчасних і належних дій з продовження 6 паспортів прив`язки тимчасових споруд, належних на праві власності позивачу;
- зобов`язати Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради в особі структурного підрозділу - Управління планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради у відведений законом десятиденний строк від дня набрання рішенням суду законної сили продовжити строк дії паспортів прив`язки тимчасових споруд, належних ФОП ОСОБА_1 , розташованих у
АДРЕСА_1 , площею 20 кв. м., паспорт прив`язки № НОМЕР_1 , строк дії від 29.08.2016 року по 04.08.2021 року. Договір № 796 щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою від 04.08.2016 року;
2) АДРЕСА_2 площею 12 кв.м. паспорт прив`язки № 550, строк дії від 29.08.2016 року по 04.08.2021 року. Договір № 796 щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою від 04.08.2016 року;
3) АДРЕСА_3 , площею 10 кв.м. паспорт прив`язки №497, строк дії від 11.03.2016 року по 11.03.2021 року. Договір №734 щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою від 11.03.2016 року;
4) АДРЕСА_4 , площею 25 кв.м. паспорт прив`язки № 588, строк дії від 24.10.2016 року по 02.08.2021 року. Договір № 793 щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою від 02.08.2016 року;
5) АДРЕСА_7 паспорт прив`язки № 590, строк дії від 24.10.2016 року по 02.08.2021 року. Договір № 796 щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою від 04.08.2016 року;
6) на розі АДРЕСА_5 , площею 20 кв.м., паспорт прив`язки № 644, строк дії від 22.02.2017 року по 01.02.2022 року. Договір № 883 щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою від 01.02.2017 року.
- продовження строку дії зазначених паспортів прив`язки здійснити відповідно до пунктів 2.17 та 2.18 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 № 244, шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у вищезазначених паспортах прив`язки.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради щодо невчинення своєчасних і належних дій з продовження 6 паспортів прив`язки тимчасових споруд, належних на праві власності фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради продовжити строк дії паспортів прив`язки тимчасових споруд, належних ФОП ОСОБА_1 , розташованих у

АДРЕСА_1 , площею 20 кв. м., паспорт прив`язки № 549, строк дії від 29.08.2016 року по 04.08.2021 року;

- АДРЕСА_2 площею 12 кв.м. паспорт прив`язки № 550, строк дії від 29.08.2016 року по 04.08.2021 року;

- АДРЕСА_3 , площею 10 кв.м. паспорт прив`язки №497, строк дії від 11.03.2016 року по 11.03.2021 року;

- АДРЕСА_4, площею 25 кв.м. паспорт прив`язки № 588, строк дії від 24.10.2016 року по 02.08.2021 року;

- АДРЕСА_7 паспорт прив`язки № 590, строк дії від 24.10.2016 року по 02.08.2021 року;

- АДРЕСА_8, площею 20 кв.м., паспорт прив`язки № 644, строк дії від 22.02.2017 року по 01.02.2022 року, - відповідно до пунктів 2.17 та 2.18 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 № 244, шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у вищезазначених паспортах прив`язки;

- у задоволенні іншої частини вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2023 року апеляційну скаргу Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради - залишено без задоволення, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року - без змін.

01.02.2023 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 4663, позивач звернулась із заявою щодо ухвалення додаткового судового рішення, в якому просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16 080 грн.

13.02.2023 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№6231, від Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні клопотання про постановлення додаткового судового рішення, наголошує, що позивачем було надіслано відповідачу відзив без документів, що підтверджують понесення ФОП ОСОБА_1 витрат на правову допомогу, що в свою чергу позбавило можливості відповідача спростовувати ймовірну не співмірність витрат на професійну правничу допомогу.

23.02.2023 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 8468, від ОСОБА_1 надійшла заява про заперечення позивача щодо клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат, в якій просить залишити вказане клопотання відповідача без задоволення, постановити додаткове рішення та стягнути на користь позивачки понесені судові витрати у розмірі 16 080 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи заявника, колегія суддів вважає необхідним заяву задовольнити частково, ухвалити додаткове судове рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Тобто, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2022 року апеляційну скаргу було залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін, втім, судом апеляційної інстанції не було вирішено питання щодо стягнення на користь позивача судових витрат на правничу допомогу, понесених позивачем при розгляді справи в суді першої інстанції.

Так, відповідно до матеріалів справи, позивачкою у відзиві на апеляційну скаргу серед іншого було заявлено клопотання про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені витрати на правову допомогу. На підтвердження понесених витрат останньою було надано: договір про надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції по справі № 580/7963/21, Акт виконаних робіт (калькуляція витрат в суді апеляційної інстанції по справі), завірену належним чином копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1945, квитанцію до приходного касового ордера на суму 16 080 грн. із призначенням платежу «правнича допомога в апеляційному суді у справі № 580/7963/21».

Колегія суддів детально проаналізувавши надані позивачкою документи зазначає, що згідно Акту виконаних робіт адвокатом Єфімовою Л.Я. були надані позивачці наступні послуги (виконана робота):

-складання договору з клієнтом - 0,5 год. - 1340 грн.;

- ознайомлення із змістом апеляційної скарги по справі - 0,5 год. - 1340 грн.;

- аналіз судової практики з подібних правовідносин - 1 год. - 2680 грн.;

- складання апеляційної скарги (складено адвокатом на 7 ст.) - 3 год. - 8040 грн.;

- консультації клієнта - 1 год. - 2680 грн., тобто всього затрачено 6 год. на загальну суму 16 080 грн.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що в межах спірних правовідносин апелянтом у справі є Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради, отже апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 судом не розглядалось, позаяк остання відсутня у матеріалах справи, тобто зазначення в Акті виконаних робіт такого виду робіт як «складання апеляційної скарги адвокатом» є необґрунтованим, крім того, на переконання колегії суддів вид робіт як «складання договору з клієнтом» не є видом правничої допомоги в розумінні норм чинного законодавства, а отже й не може бути відшкодованим за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Втім, колегією суддів враховано, що представником позивача було складено відзив на апеляційну скаргу, проаналізовано судову практику, отже вважає за необхідним задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення частково та стягнути на користь позивачки фактично понесені витрати у розмірі 6700 грн.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 241, 242, 252, 311, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради (18001, м. Черкаси, вул.Б.Вишневецького 36, ), судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6700 грн. (шість тисяч сімсот гривень).

У задоволенні решти заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест