Справа № 160/251/23
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 березня 2023 року Справа № 160/251/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Царікової О.В.,

секретаря судового засідання: Бурхович Я.О.,

за участі:

представника позивача: Киричок І.М.,

третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог щодо предмета

спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюченко Анни Петрівни про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі №160/251/23 за адміністративним позовом Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (пр-т Олександра Поля, буд. 57, м. Дніпро, 49600; ідентифікаційний код юридичної особи 43968079) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Виборзька, буд. 32, м. Київ, 03056; ідентифікаційний код юридичної особи 43315602) про скасування постанов державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

03.01.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій позивач, з урахуванням уточнених позовних заяв (вх. №6931/23 від 30.01.2023, вх. №17830/23 від 06.03.2023), просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця ВПВР УЗПВР у м. Києві Костюченко А.П. від 25.07.2022 ВП №67119501 про заміну сторони виконавчого провадження;

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця ВПВР УЗПВР у м. Києві Костюченко А.П. від 25.07.2022 ВП №67119501 про стягнення виконавчого збору у розмірі 26000,00 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця ВПВР УЗПВР у м. Києві Костюченко А.П. від 25.07.2022 ВП №67119501 про стягнення витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій у сумі 300,00 грн;

- вирішити питання щодо стягнення на користь Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, 49031, м. Дніпро, пр-т Олександра Поля, буд. 57) передчасно стягнутих за рахунок бюджетних асигнувань грошових коштів у розмірі 420,40 грн та 26300,00 грн та здійснити повернення на відповідні рахунки в ГУ ДКС України у Дніпропетровській області.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 означену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/251/23 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 залучено до участі у справі №160/251/23 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

02.03.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюченко Анни Петрівни надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду (вх. №16968/23), яке мотивоване наступним. У заявленому клопотанні державний виконавець наголошує, що частиною 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів. Разом з тим, державний виконавець посилався на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 13.03.2019 у справі №920/149/18, згідно яких з огляду на встановлений ст. 115 Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України) десятиденний строк слід обчислювати в календарних днях. Такий порядок обчислення строків є єдиним для всіх норм ГПК України, а також застосовується в інших процесуальних кодексах. При цьому зазначено, що ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" є загальною нормою по відношенню до ст. 341 ГПК України, адже застосовується до більш широкого кола відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду, дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів ДВС. Разом з тим, у розумінні п. 102 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» переривання строків можуть застосовуватися щодо пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, строків вчинення виконавчих дій, тощо, але не щодо строків оскарження постанов про стягнення виконавчого збору, оскільки такі строки визначені КАС України. Крім того, у заявленому клопотанні державний виконавець зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У разі неподання особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. З огляду на викладене, державний виконавець просить суд залишити позовну заяву без розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні, призначеному на 07.03.2023, проти заявленого клопотання заперечив, просив суд у задоволенні клопотання відмовити.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 07.03.2023, не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача у судовому засіданні, призначеному на 07.03.2023, підтримав заявлене клопотання, просив суд клопотання задовольнити.

Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, дослідивши матеріали справи при вирішенні заявленого клопотання, суд виходить з такого.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Наслідки пропущення строку звернення визначені у статті 123 КАС України, зокрема, у частині 3 цієї статті передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановленого строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Частинами першою, другою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту.

Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Статтею 287 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Так, згідно частини 1 зазначеної статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини другої якої, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У разі неподання особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 у справі №160/251/23 з урахуванням доводів, зазначених позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду, суд визнав причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновив позивачу строк звернення до адміністративного суду у цій справі.

Суд наголошує, що позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду обґрунтовано, що за фактом прийняття державним виконавцем постанов від 25.07.2022 ВП №67119501 про заміну сторони виконавчого провадження (лист №13181 від 25.07.2022), від 25.07.2022 ВП №67119501 про стягнення виконавчого збору у розмірі 26000,00 грн. (лист №13182 від 25.07.2022), від 25.07.2022 ВП №67119501 про стягнення витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій у сумі 300,00 грн. (лист №13183 від 25.07.2022), Східне міжрегіональне управління ДПС зверталось з відповідними заявами №593/5/32-00-05-02-12 та №594/5/32-00-05-02-12 від 12.08.2022 про необхідність зупинення виконавчого провадження №67119501 по примусовому виконанню виконавчого листа №160/1684/20, в тому числі з урахуванням оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2022 у справі №160/1684/20. Однак, наведені у заявах доводи контролюючого органу залишені без уваги ВПВР УЗПВР у м. Києві. Крім того, з огляду на отримання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 03.10.2022, якою задоволено апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС та скасовано ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2022 у справі №160/1684/20, та відповідно відмовлено у задоволенні подання ВПВР УЗПВР у м. Києві про заміну сторони виконавчого провадження, позивач звертався до ВПВР УЗПВР у м. Києві із заявою №1510/5/32-00-05-01-09 від 02.12.2022 про скасування постанов у виконавчому провадженні та повернення необгрунтовано стягнутих коштів. Разом з цим, на момент подачі позовної заяви (станом на 28.12.2022) Східне міжрегіональне управління ДПС не отримувало від ВПВР УЗПВР у м. Києві будь-яких листів (відповідей) щодо результатів розгляду зазначеної заяви, що вказує на поважність причин пропуску строку звернення позивача до суду, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом.

Таким чином, висновки старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюченко Анни Петрівни про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду є необґрунтованими, а тому заявлене останнім клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 121, 122, 123, 169, 240, 256, 287, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюченко Анни Петрівни про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали суду складений 13.03.2023.

Суддя О.В. Царікова