Справа № 380/8878/22
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/8878/22 пров. № А/857/16897/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Большакової О.О., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року (головуючий суддя: Качур Р.П., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , 24.06.2022 звернулася з позовом до суду в якому, просила: - визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 3174/13-01-24-08/ НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 18.02.2022; - зобов`язати відповідача привести у відповідність інтегровану картку платника податків з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та внести до неї зміни, а саме: виключити інформацію про наявність донарахованих сум згідно з рішенням відповідача № 3174/13-01-24-08/ НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 18.02.2022.

Обґрунтовує позов тим, що відповідач не зарахував здійснені позивачем платежі зі сплати сум єдиного внеску. Вказує, що нею сплачено відповідні платежі, які зараховані на єдиний казначейських рахунок. Стверджує також, що в оскаржуваному рішенні відсутні визначені Інструкцією № 449 від 20.04.2015 реквізити, відтак вважає дії відповідача такими, що порушують законні права та інтереси позивачки.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 3174/13-01-24-08/ НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 18.02.2022.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Львівській області привести у відповідність інтегровану картку платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 шляхом виключення сум штрафу у розмірі 3911,46 грн за період з 21.08.2019 по 21.02.2020 та пені у розмірі 27,74 грн, які нараховані відповідно до рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 3174/13-01-24-08/ НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 18.02.2022.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на те, що оскільки відповідно до частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VI, позивачка несвоєчасно сплатила єдиний внесок, а тому оскаржуване рішення ГУ ДПС у Львівській області № 3174/13-01-24-08/ НОМЕР_2 від 18.02.2022 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до ФОП ОСОБА_1 є правомірним.

Позивачка, 30.01.2023 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується рішенням ДПС України від 09.06.2022 № 5408/6/99-00-06-02-01-06 та перебуває на обліку в Головному управління ДПС у Львівській області, що не заперечується сторонами.

Головне управління ДПС у Львівській області прийняло рішення № № 3174/13-01-24-08/ НОМЕР_1 від 18.02.2022 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску яким до позивачки застосовано штраф у розмірі 3911,46 грн за період з 21.08.2019 по 21.02.2020 на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та нараховано пеню у розмірі 27,74 грн.

Позивачкою подано до Державної податкової служби України скаргу на рішення № 3174/13-01-24-08/ від 18.02.2022 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. У вказаній скарзі зазначено про порушення відповідачем строку надіслання податкового повідомлення-рішення, оскільки таке прийнято 18.02.2022, а надіслано позивачці 28.02.2022. Вказала, що позивачкою сплачено єдиний внесок за період з 21.08.2019 по 21.02.2020. Також, повідомила про те, що оскаржуване рішення не містить обов`язкових реквізитів податкового повідомлення-рішення.

Рішенням ДПС України від 09.06.2022 № 5408/6/99-00-06-02-01-06 скаргу позивачки залишено без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з помилковості висновків контролюючого органу щодо наявності прострочення у позивачки зі сплати єдиного внеску, оскільки позивачка, маючи право на сплату єдиного внеску за звітний місяць до 20 числа наступного за звітним місяцем, сплачувала такий внесок саме у звітному місяці, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями.

Крім цього, дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивачки є зобов`язання відповідача привести у відповідність інтегровану картку платника податків позивачки шляхом виключення сум штрафу у розмірі 3911,46 грн за період з 21.08.2019 по 21.02.2020 та пені у розмірі 27,74 грн, які нараховані відповідно до рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 3174/13-01-24-08/ НОМЕР_2 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 18.02.2022.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2020 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI), визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. Закону № 2464-VI , єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст. 2 Закону № 2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема, фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску

За правилами ч. 2 ст. 9 Закону № 2464-VI визначено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Частиною 7 ст. 9 Закону № 2464-VI єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Відповідно до вимог абз. 1 ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464-VI передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону № 2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Системний аналіз наведених правових норм надає суд апеляційної інстанції підстави для висновку, що обов`язок зі сплати єдиного внеску покладений на роботодавця, який зобов`язаний сплатити його не пізніше 20 числа наступного місяця. При цьому, обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Крім цього, порушення встановлених цим Законом строків сплати єдиного внеску, є підставою для застосування до платника штрафних санкцій та нарахування пені.

Аналогічні висновки щодо застосування наведених вище правових норм викладено у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2019 року у справі № 822/1464/16.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що контролюючим органом застосовано штрафні санкції до ФОП ОСОБА_1 у зв`язку з несвоєчасною сплатою єдиного внеску, у зв`язку з тим, що у позивачки:

- станом 21.08.2019 виник борг в сумі 4 094,05 грн, згідно із звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 07.08.2019 № 0401 (термін сплати 21.08.2019), який був погашений 22.08.2019. Відтак, за несвоєчасну сплату єдиного внеску в сумі 4094,05 грн, сума штрафних санкцій склала 818,81 грн, пеня - 8,19 грн (прострочення 2 дні);

- станом на 22.10.2019 виник борг в сумі 3181,10 грн, згідно із звітом про суми нарахованої заробітної плати ( доходів грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове держане соціальне страхування від 10.10.2019 № 0401 (термін сплати 21.10.2019), який був погашений 22.10.2019. Відповідно за несвоєчасну сплату єдиного внеску в сумі 3181,10 грн сума штрафних санкцій склала 636,22 грн, пеня - 3,18 грн (прострочення 1 день).

- станом на 21.11.2019 виник борг в сумі 4094,05 грн, згідно із звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходів грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове держане соціальне страхування від 06.11.2019 № 0401 (термін сплати 20.11.2019), який був погашений позивачкою 22.11.2019. Відповідно за несвоєчасну сплату єдиного внеску в сумі 4094,05 грн, сума штрафних санкцій склала 818,81 грн, пеня - 8,19 грн (прострочення 2 дні).

- станом на 21.01.2020 виник борг в сумі 4094,05 грн, згідно із звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходів грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове держане соціальне страхування від 16.01.2020 № 401 (термін сплати 20.01.2020), який був погашений 21.01.2020. Відповідно за несвоєчасну сплату єдиного внеску в сумі 4094,05 грн, сума штрафних санкцій склала 818,81 грн, пеня - 4,09 грн (прострочення 1 день).

- станом на 21.02.2020 виник борг в сумі 4 094,05 грн, згідно із звітом про суми нарахованої заробітної плати ( доходів грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове держане соціальне страхування від 13.02.2020 № 0401 (термін сплати 20.02.2020), який був погашений 21.02.2020. Відповідно за несвоєчасну сплату єдиного внеску в сумі 4 094,05 грн, сума штрафних санкцій склала 818,81 грн, пеня - 4,09 грн (прострочення 1 день).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що контролюючим органом безпідставно застосовано штрафні санкції до ФОП ОСОБА_1 у зв`язку з несвоєчасною сплатою єдиного внеску, з огляду на таке.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що:

- відповідно до платіжного доручення № 53 від 22.07.2019 (а. с. 9), позивачкою сплачено єдиний соціальний внесок за найманих працівників за липень 2019 року у сумі 4688,44 грн.

- відповідно до платіжного доручення № 67 від 20.09.2019 (а. с. 10), позивачкою сплачено єдиний соціальний внесок за найманих працівників за вересень 2019 року у сумі 4688,44 грн.

- відповідно до платіжних доручень № 73 від 08.10.2019 та № 79 від 22.10.2019 (а. с. 9, зворот, а. с. 10, зворот), позивачкою сплачено єдиний соціальний внесок за найманих працівників за жовтень 2019 року у загальній сумі 4763,69 грн. Згідно звіту за жовтень 2019 року, позивачкою нараховано єдиний внесок за цей місяць у розмірі 4763,69 грн (а. с. 58)

- відповідно до платіжного доручення № 95 від 20.12.2019 (а. с. 11), позивачкою сплачено єдиний соціальний внесок за найманих працівників за грудень 2019 року у сумі 4691,68 грн.

- відповідно до платіжного доручення № 6 від 21.01.2020 (а. с. 11, зворот), позивачкою сплачено єдиний соціальний внесок за найманих працівників за січень 2020 року у сумі 5203,00 грн.

Проаналізувавши вищенаведені платіжні доручення та звіти про суми нарахованого єдиного внеску (а. с. 60, 64, 58, 56, 62) за спірні періоди, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачкою у строк, передбачений абзацом 1 частини 8 статті 9 Закону № 2464-VI, було здійснено оплату сум єдиного внеску. Оскільки, маючи право на сплату єдиного внеску за звітний місяць до 20 числа наступного за звітним місяцем, позивачка сплачувала такий внесок безпосередньо у звітному місяці.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки контролюючого органу про наявності прострочення позивачкою сплати єдиного внеску у спірних правовідносинах є помилковими, а тому правових підстав для прийняття спірного рішення № 3174/13-01-24-08/ НОМЕР_1 від 18.02.2022 не було, що свідчить про необхідність його скасування.

Щодо позовних вимог про приведення у відповідність інтегрованої картки платника податків з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 № 5 (далі Порядок), визначає правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Відповідно до п. 2 Розділу VII Порядку, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу.

Розділ VII Порядку, передбачено відображення в інформаційній системі показників за результатами адміністративного та/або судового оскарження рішень податкових органів визначені.

Згідно п.п. 1 п. 2 Розділу VII Порядку, первинними документами, на підставі яких вносяться первинні показники до інформаційної системи, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, є, зокрема, рішення суду, прийняте по суті, що набрало законної сили (перша інстанція, апеляційна чи касаційна інстанція, Верховний Суд).

Відповідно до п.п. 2 п. 3 Розділу VII Порядку, сума позову, яка відображена у рішенні суду про визнання недійсними податкового повідомлення-рішення / рішення / вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, та відповідає сумі податкового повідомлення-рішення / рішення / вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску заноситься юристом до інформаційної системи, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження.

Інформація, яка відображена у рішенні суду про оскарження частини суми податкового повідомлення-рішення / рішення / вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, заноситься юристом до інформаційної системи, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження.

Системний аналіз наведених положень Порядку, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що у разі скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, контролюючий орган зобов`язаний вчинити дії щодо відображення у особовій картці платника податків дійсного стану зобов`язань перед бюджетом, щоб дані інтегрованої картки правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом платником податків.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для належного та ефективного способу захисту порушених прав позивачки необхідно зобов`язати відповідача привести у відповідність інтегровану картку платника податків ФОП ОСОБА_1 шляхом виключення сум штрафу у розмірі 3911,46 грн та пені у розмірі 27,74 грн, які нараховані відповідно до оскаржуваного рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 3174/13-01-24-08/ НОМЕР_2 від 18.02.2022.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління ДПС у Львівській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року у справі № 380/8878/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. О. Большакова
В. В. Ніколін