Справа № 520/883/23
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 р. № 520/883/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, 24, м. Харків)про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 22.08.2022 р. № 04/1-1317-15 «Про скасування дозволу на імміграцію в Україну». Скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 22.08.2022 р. № 5531 «Про скасування посвідки на постійне проживання».

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 є громадянином Грузії, однак тривалий час постійно проживав на території України на підставі дозволу на імміграцію від 11.07.2016 р. та посвідки на постійне проживання від 18.07.2019 р. 16.09.2022 р. в пункті пропуску «Краківець» співробітниками прикордонної служби було повідомлено позивачеві, що Головним управлінням Державної міграційної служби України у Харківській області було прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну та рішення про скасування посвідки на постійне проживання. На підставі зазначеного було складено акт про вилучення/тимчасове затримання посвідки на тимчасове проживання. Позивач посилається на те, що йому не було відомо про винесення зазначених рішень відповідача. Примірник рішень позивач отримав лише 03.01.2023 р., коли адвокат отримав відповідь Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на свій адвокатський запит. Позивач не згоден зі вказаними рішеннями, що стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому він просив відмовити в задоволенні адміністративного позов.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, надані сторонами докази, суд дійшов наступного.

Судовим розглядом встановлено, що громадянин Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вовча Олександрівка Волоконівського району Белгородської області Російської Федерації, прибув в Україну у 2013 році в приватних справах за паспортним документом № НОМЕР_1 , виданим 13.03.2013 генеральним консульством Грузії в Україні в м. Одеса, терміном дії до 13.03.2023.

27.08.2015 позивач звернувся з заявою про надання йому дозволу на імміграцію в Україну відповідно до пункту 1 частини третьої статті 4 Закону України "Про імміграцію", як чоловіка громадянки України, з якою перебуває у шлюбі понад два роки (дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Харків, Україна, документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 14.09.2009 Московським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області).

Рішенням ГУ ДМС України в Харківській області від 11.07.2016 р. позивачу надано дозвіл на імміграцію в Україну та документовано посвідкою на постійне місце проживання в Україні серії НОМЕР_3 , терміном дії - безстроково.

20.08.2018 р. до ГУ ДМС України в Харківській області надійшло подання Департаменту карного розшуку Національної поліції України щодо прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну, відповідно до п. п. 3, 4 ст. 12 Закону України «Про імміграцію» громадянину Грузії ОСОБА_4 , оскільки його дії направлені на порушення громадського порядку і безпеки, створюють загрозу життю, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 за час перебування на території України неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім того, в поданні зазначено, що під час проведення оперативних заходів, спрямованих на встановлення та документування злочинної діяльності осіб, які підтримують злодійський рух ОСОБА_5 , який відносить себе до «злодіїв в законі» та розшукується РФ з 09.01.2018 р., встановлено, що його «правою рукою у східному регіоні України» є ОСОБА_4 , який здійснює контроль над вихідцями з Кавказьких регіонів, які мешкають на території м. Харкова і області та займаються незаконним обміном валюти, контрабандою товарів через кордон з РФ, незаконним переміщенням жінок до країн Азії з метою сексуальної експлуатації. Також ОСОБА_2 проводить зустрічі з членами транснаціонального організованого злочинного угрупування з міжнародними зв`язками та тренує кікбоксінгу членів вказаного організованого злочинного угрупування. У вказаному поданні зазначено, що ОСОБА_2 в рамках кримінального провадження, зареєстрованого за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, перевірявся на причетність до вбивства.

За результатами розгляду вказаного подання, відповідачем складено висновок про скасування дозволу на імміграцію в України громадянину Грузії ОСОБА_4 від 23.08.2018 р.

Рішенням ГУ ДМС України в Харківській області № 04/1-2100-14 від 23.08.2018 р. позивачу скасовано дозвіл на імміграцію в Україні, виданий 01.12.2014 р., посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_4 від 02.12.2014 р.

Не погоджуючись із рішенням відповідача про скасування дозволу на імміграцію в Україні та посвідки на постійне проживання, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 (справа №2040/8079/18) у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2019 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 року по справі № 2040/8079/18 скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано Рішення Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну № 04/1-2100-14 від 23.08.2018 р.

В іншій частині позову відмовлено.

Відповідачем було виконано постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2019 по справі № 2040/8079/18, поновлено чинність дозволу на імміграцію позивача та документовано посвідкою на постійне проживання в Україні № НОМЕР_5 від 18.02.2019.

Проте, вже 24.06.2022 року, під час повномасштабного вторгнення РФ на територію України, до ГУДМС у Харківській області надійшло на розгляд подання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 17.06.2022 № 4897/55/03-2022, щодо розгляду питання про прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання Громадянину Грузії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У поданні Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України зазначено, «що у відповідності до пункту 1 статті 1, пунктів 1-3 статті 2, підпунктів 1, 2 пункту 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до Стратегії боротьби з організованою злочинністю, схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2020 року №1126- р. в умовах складного безпекового середовища навколо України та криміногенної ситуації всередині держави, за результатами реалізації отриманої оперативної інформації, встановлено громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документованого посвідкою на постійне проживання № НОМЕР_5 , виданою 22.07.2019 органом 6301, який прибув в Україну з метою вчинення протиправної діяльності направленої на дестабілізацію громадського порядку в Україні, шляхом обурення до масових безпорядків, організацію масових протестів та заколотів, які можуть призвести до підриву державності, та направлені на повалення державного ладу України.

Крім того, з метою попередження порушення іноземцями та особами без громадянства міграційного законодавства та дестабілізації криміногенної обстановки в Україні, у ході проведення оперативно-розшукової діяльності встановлено, що громадянин Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має намір прибути до західних регіонів України, де шляхом підбурення вихідців з Російської Федерації та близьких їм осіб, планує створити масові протести та спротиви біля місцевих державних адміністрацій.

Таким чином вказане може призвести до чисельних порушень громадського порядку та дестабілізацію в середині держави, тим самим призвести до порушень конституційних прав громадян України та інших осіб які тимчасово чи постійно проживають в Україні.

Своїми безпосередніми діями громадянин Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить загрозу охорони громадського порядку, а також охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні».

22.08.2022 ГУ ДМС у Харківській області затверджено висновок про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Грузії ОСОБА_4 .

Рішенням ГУ ДМС України в Харківській області від 22.08.2022 №04/1-1317-15 скасовано дозвіл на імміграцію в Україну, виданий 11.07.2016 на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст.12 ЗУ «Про імміграцію», пп 1 п.64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою КМУ від 25.04.2018 №321.

Рішенням ГУ ДМС України в Харківській області від 22.08.2022 №5531 скасовано позивачу посвідку на постійне проживання № НОМЕР_5 .

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Так, оскаржуване рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну прийнято на підставі п. 3, 4 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію».

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Згідно із п.п. 1 п. 64, 65, 67 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 321, посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі скасування дозволу на імміграцію в Україну відповідно до статті 12 Закону України «Про імміграцію».

Рішення про скасування посвідки приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування.

Територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС протягом п`яти робочих днів з дня прийняття рішення про скасування посвідки інформує про це ДМС та Адміністрацію Держприкордонслужби.

При цьому, відповідно до п. 68 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 321, іноземець або особа без громадянства, стосовно яких прийнято рішення про скасування посвідки, у випадку, зазначеному в підпункті 1 пункту 64 цього Порядку, повинні зняти з реєстрації місце проживання, здати посвідку та виїхати за межі України в місячний строк з дня отримання рішення про скасування дозволу на імміграцію.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»: в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, зокрема, в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку, або боротьби з організованою злочинністю, якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

Згідно із п.п. «б» п. 4, п. 5, 6 «Інструкції про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства», затвердженої наказом МВС №1235 від 17.12.2013 року, рішення про заборону в`їзду в Україну особам приймається ДМС та її територіальними органами за ініціативою, зокрема, підрозділів кримінальної поліції - у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну особам під час здійснення оперативно-розшукової діяльності».

Після отримання даних, які обґрунтовують необхідність заборони в`їзду в Україну особі, органи та підрозділи, визначені у пункті 4 цієї Інструкції, надсилають до ДМС або її територіальних органів обґрунтоване звернення (довідку, рапорт), в якому зазначають такі відомості про особу: а) громадянство (підданство); б) прізвище, ім`я (імена) та по батькові (за наявності) особи в називному відмінку (для громадян Російської Федерації та Республіки Білорусь - російською мовою з дублюванням латиницею, для інших іноземців та осіб без громадянства - латиницею); в) дата народження (день, місяць, рік); г) стать; ґ) місце проживання; д) серія та номер паспортного документа, коли і ким виданий; е) відомості, які згідно з абзацами другим, третім та сьомим частини першої статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" дають підстави для прийняття рішення про заборону особі в`їзду в Україну; є) запропонований строк заборони в`їзду та відомості, які обґрунтовують його тривалість (обставини і характер вчинення іноземцем або особою без громадянства суспільно небезпечного діяння; результати перевірки особи за обліками МВС України, обліками правоохоронних органів іноземних держав та міжнародних правоохоронних організацій; наявність в особи не виконаних майнових зобов`язань перед юридичними або фізичними особами в Україні)».

Рішення про заборону в`їзду в Україну особі приймається на підставі обґрунтованого звернення (довідки, рапорту), зазначеного у пункті 5 цієї Інструкції, шляхом винесення рішення про заборону в`їзду в Україну, за формою, наведеною у додатку до цієї Інструкції.

Відповідно до п. п. 6, 9, 19 ст. 1, п. 5 ст. 3, ч. 1, 2 ст. 12, ч. 4 ст. 18 Закону України «Про національну безпеку України» загрози національній безпеці України - явища, тенденції і чинники, що унеможливлюють чи ускладнюють або можуть унеможливити чи ускладнити реалізацію національних інтересів та збереження національних цінностей України.

Національна безпека України - захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.

Стратегія національної безпеки України - документ, що визначає актуальні загрози національній безпеці України та відповідні цілі, завдання, механізми захисту національних інтересів України та є основою для планування і реалізації державної політики у сфері національної безпеки.

Загрози національній безпеці України та відповідні пріоритети державної політики у сферах національної безпеки і оборони визначаються у Стратегії національної безпеки України, Стратегії воєнної безпеки України, Стратегії кібербезпеки України, інших документах з питань національної безпеки і оборони, які схвалюються Радою національної безпеки і оборони України і затверджуються указами Президента України.

Сектор безпеки і оборони України складається з чотирьох взаємопов`язаних складових: сили безпеки; сили оборони; оборонно-промисловий комплекс; громадяни та громадські об`єднання, які добровільно беруть участь у забезпеченні національної безпеки. Функції та повноваження складових сектору безпеки і оборони визначаються законодавством України.

До складу сектору безпеки і оборони входять: Міністерство оборони України, Збройні Сили України, Державна спеціальна служба транспорту, Міністерство внутрішніх справ України, Національна гвардія України, Національна поліція України, Державна прикордонна служба України, Державна міграційна служба України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Служба безпеки України, Антитерористичний центр при Службі безпеки України, Служба судової охорони, Управління державної охорони України, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, Апарат Ради національної безпеки і оборони України, розвідувальні органи України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну військово-промислову політику.

Національна поліція України є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує громадську безпеку і порядок, охорону прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидію злочинності, а також надає визначені законом послуги з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ст. 2, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення.

Порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, перебування яких на території України не дозволяється, регулюється «Інструкцією про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.12.2013 №1235, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2014 за №25/24802.

В якості правової підстави для заборони в`їзду в Україну в оскаржуваному рішенні зазначено ч. 1 ст. 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідно до якої, в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, зокрема, в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку, або боротьби з організованою злочинністю та якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

Указом Президента України від 14.09.2020 року №329/2020 введено в Стратегію національної безпеки України, відповідно до п. 19 якої Спеціальні служби іноземних держав, насамперед Російської Федерації, продовжують розвідувально-підривну діяльність проти України, намагаються підживлювати сепаратистські настрої, використовують організовані злочинні угруповання і корумпованих посадових осіб, прагнуть зміцнити інфраструктуру впливу.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення відповідачем стало подання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 17.06.2022 №4897/55/03-2022 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Грузії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подання обґрунтовано тим, що відповідно до Стратегії боротьби з організованою злочинністю, схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2020 року № 1126-р, в умовах складного безпекового середовища навколо України та криміногенної ситуації всередині держави за результатами реалізації отриманої оперативної інформації, встановлено громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документованого посвідкою на постійне проживання № НОМЕР_5 , виданою 22.07.2019 органом 6301, який прибув в Україну з метою вчинення протиправної діяльності направленої на дестабілізацію громадського порядку в Україні, шляхом обурення до масових безпорядків, організацію масових протестів та заколотів, які можуть призвести до підриву державності, та направлені на повалення державного ладу України.

Крім того, з метою попередження порушення іноземцями та особами без громадянства міграційного законодавства та дестабілізації криміногенної обстановки в Україні, у ході проведення оперативно-розшукової діяльності встановлено, що громадянин Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має намір прибути до західних регіонів України, де шляхом підбурення вихідців з Російської Федерації та близьких їм осіб, планує створити масові протести та спротиви біля місцевих державних адміністрацій.

Таким чином вказане може призвести до чисельних порушень громадського порядку та дестабілізацію в середині держави, тим самим призвести до порушень конституційних прав громадян України та інших осіб які тимчасово чи постійно проживають в Україні.

Своїми безпосередніми діями громадянин Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить загрозу охорони громадського порядку, а також охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні».

Враховуючи вищевикладене, Департаментом у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України 24.06.2022 направлено на адресу ГУ ДМС в Харківській області подання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 17.06.2022 №4897/55/03-2022 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Грузії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням надіслати проект висновку про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання на погодження до Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України.

Отже подання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про скасування дозволу на імміграцію в Україні, посвідки на постійне проживання, підготовлене в межах компетенції, визначеної Законом України «Про Національну поліцію», та направлене відповідачу у порядку, передбаченому п. 4, 5 «Інструкції про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.12.2013 №1235, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2014 за №25/24802 .

При цьому, перевірка інформації зазначеної в поданні не є обов`язковою відповідно до п. 5, 6 вказаної Інструкції.

Враховуючи те, що підставою подання є інформація Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, суд вважає що у відповідача були достатні підстави для прийняття рішення від 22.08.2022 р. № 04/1-1317-15 «Про скасування дозволу на імміграцію в Україну» та рішення від 22.08.2022 р. № 5531 «Про скасування посвідки на постійне проживання» позивача.

Крім того, оскільки необхідність заборони в`їзду позивача визначена компетентним органом, то у відповідача були відсутні обґрунтовані сумніви у його недостовірності, та підстави для проведення перевірки відсутні.

Слід зазначити, що відповідно до норм «Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 року № 1983, опитування особи перед прийняттям рішення органом міграційної служби та витребування додаткових документів це є правом відповідача, а не його обов`язком, сумніви відповідача в достовірності подання були відсутні, а тому він не вчиняв таких дій.

Позивачем фактично не зазначено в чому протиправність дій відповідача при прийнятті оскаржуваних рішень, а їх протиправність зводиться за твердженнями позивача до необґрунтованості подання та відсутності доказів на підтвердження інформації, викладеної в ньому.

Разом з цим, позивач не оскаржує дії Національної поліції, не зазначає про оскарження подання, наявність відповідних звернень до органів МВС щодо безпідставності викладення в поданні інформації стосовно позивача.

Таким чином оскаржувані рішення від 22.08.2022 р. № 04/1-1317-15 «Про скасування дозволу на імміграцію в Україну» та рішення від 22.08.2022 р. № 5531 «Про скасування посвідки на постійне проживання» позивача прийняті в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, є правомірними та не підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані, не відповідають вимогам законодавства та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, 24, м. Харків)про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Єгупенко