Справа № 300/3498/22
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/3498/22 пров. № А/857/16071/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року (головуючий суддя: Микитюк Р.В. місце ухвалення - м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

встановив:

ОСОБА_1 , 02.09.2022 звернувся до суду з позовом в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_2 у зарахуванні періоду навчання з 01.09.1967 по 15.06.1969 до страхового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_2 період навчання з 01.09.1967 по 15.06.1969.

Обґрунтовує позов тим, що він є пенсіонером та отримує пенсію за віком. Загальний стаж становить 32 роки 4 місяці. Однак, після розрахунку стажу з`ясувалося, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди навчання з 01.09.1967 по 15.06.1969 у Сніжному професійному гірничому ліцеї в зв`язку з тим, що у трудовій книжці не вказано дати видачі атестату № 5045. Позивач звернувся до відповідача щодо зарахування зазначеного стажу, однак відповідачем такий не зараховано. Позивач вважає такі дії протиправними.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року позов задоволено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що відповідно до матеріалів пенсійної справи до страхового стажу позивачу не враховано період навчання з 01.09.1967 по 15.06.1969 у зв`язку з тим, що у трудовій книжці не вказано дату видачі атестату № 5045, а інших підтверджуючих документів не надано.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки після завершення навчання ОСОБА_1 здобув спеціальність електрослюсаря та працевлаштувався за вказаною професією, а тому періоди навчання з 01.09.1967 по 15.06.1969 у Сніжному професійному гірничому ліцеї дає йому право на зарахування цього періоду до страхового стажу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про зарахування періоду навчання з 01.09.1967 по 15.06.1969 у Сніжному професійному гірничому ліцеї.

Головним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області листом від 29.12.2021 № 10095-9508/А-02/8-0900/21 відмовлено у зарахуванні до страхового стажу позивачу період навчання з 01.09.1967 по 15.06.1969 у зв`язку з тим, що у трудовій книжці не вказано дату видачі атестату № 5045, а інших підтверджуючих документів не надано.

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058), визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 ст. 24 Закону № 1058-ІV, передбачено страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Так, відповідно до підпункту «з» пункту 109 розділу VIII Постанови Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 № 590 «Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій» крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також: навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т. д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, з підвищення кваліфікації і з перекваліфікації.

Стаття 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), визначає види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Згідно п. «д» ч. 3 ст. 56 Закон № 1788-XII, до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Закон України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10.02.1998 № 103/98-ВР (далі Закон № 103/98-ВР), визначає правові, організаційні та фінансові засади функціонування і розвитку системи професійної (професійно-технічної) освіти, створення умов для професійної самореалізації особистості та забезпечення потреб суспільства і держави у кваліфікованих робітниках.

Законодавство України в галузі професійної (професійно-технічної) освіти обов`язкове для застосування на території України незалежно від форм власності та підпорядкування закладів освіти та установ професійної (професійно-технічної) освіти (ч. 2 ст. Закон № 103/98-ВР).

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону № 103/98-ВР, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Аналіз наведених вище правових норм, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. При цьому період навчання може бути зарахований до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільговій основі і прирівнюється до роботи, яка слідувала після навчання, за умови того, що після закінчення відповідного навчального закладу особо влаштовується на роботу саме за набутою професією.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10 липня 2019 року справа № 426/17400/16-а, від 04 березня 2020 року справа № 367/945/17, від 05 листопада 2020 року справа № 681/1567/17, від 11.07.2022 справа № 160/6695/21.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що для зарахування періоду навчання до пільгового стажу не встановлено обмежень щодо часу працевлаштування особи або конкретної професії. Оскільки, враховуючи наведені вище правові норми, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 01.09.1967 вступив до міського професійно-технічного училища № 86 м. Сніжне Донецької області і 15.06.1969 закінчив повний курс цього закладу по спеціальності «електрослюсар», рішенням екзаменаційної комісії від 15 червня 1969 року присвоєно кваліфікацію «електрослюсаря участку шахти третього розряду», що підтверджується копією Атестату № 5045 (а. с. 8).

Згідно, трудової книжки ОСОБА_2 (а. с. 10 зворот), позивач 02 лютого 1973 року, на підставі наказу № 17-к, прийнятий на роботу у Івано-Франківську механізовану колону № 20 на посаду електрослюсаря третього розряду.

Тобто, перерва між днем закінчення навчання позивача у міському професійно-технічному училищі № 86 м. Сніжне Донецької області та днем зарахування у Івано-Франківську механізовану колону № 20 на посаду «електрослюсаря» перевищує 3 місяці.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відсутні правові підстави для зарахування до страхового стажу ОСОБА_2 періоду його навчання з 01.09.1967 по 15.06.1969, оскільки з моменту закінчення навчання і до працевлаштування, минуло більше ніж 3 місяці.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, задовольняючи позов, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 317, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року у справі № 300/3498/22 скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. Я. Качмар
В. В. Ніколін