Справа № 420/11697/22
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/11697/22

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Турецької І.О.,

Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року, прийняте у складі суду судді Андрухіва В.В. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» про стягнення суми податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ», в якому позивач просив суд про стягнення з відповідача суми податкового боргу у розмірі 4611071,74 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року позовну заяву Головного управління ДПС в Одеській області задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» (), з усіх відкритих рахунків в банках, що обслуговують підприємство, суму податкового боргу у розмірі 4 611 071,74 грн. (чотири мільйони шістсот одинадцять тисяч сімдесят одна гривня 74 копійки), а саме:

- по адміністративним штрафам та штрафним санкціям за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів (б/к 21081500) у сумі 4 605 971,74 грн. (чотири мільйони шістсот п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят одна гривня 74 копійки) на бюджетний рахунок UА0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Одеса/21081500;

- по штрафним санкціям за порушення законодавства патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (б/к 21080900) у сумі 5100,00 грн. (п`ять тисяч сто гривень) на бюджетний рахунок UА0015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Одеса/21080900.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки фактичним обставинам справи та порушив норми матеріального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом не надано оцінки тому, що відповідно до листа Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 р було засвідчено форс мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану та підтверджено, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Апелянт вказує, що після оголошення воєнного стану відповідач зіткнувся з низкою проблем, а саме евакуація працівників підприємства за кордон, розторгнення контрактів з контрагентами на поставки нафтопродуктів, пошкодження та зміна логістичних шляхів поставок, тимчасова зупинка роботи підприємства. Апелянт наголошує, що зазначені обставини призвели до скрутного фінансово-економічного становища юридичної особи, а стягнення податкового боргу в такій сумі призведе до неможливості підприємства здійснювати господарську діяльність.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» зареєстроване Юридичним департаментом Одеської міської ради від 10.05.2016 року за №0058201.

ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» перебуває за основним місцем обліку як платник податків у ГУ ДПС в Одеській області, Малиновській державній податковій інспекції з 10.05.2016 року та зареєстроване за №84.

Основним видом економічної діяльності ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» є: "Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах" (код КВЕД 47.19).

Станом на 01.08.2022 року відповідно до довідки-розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованої картки платника (ІКП), податковий борг ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» перед бюджетом становить 5283891,02 грн.

Відповідно до розрахунку податкового боргу, стягненню підлягає заборгованість у розмірі 4611071,74 грн., а саме:

по адміністративним штрафам та штрафним санкціям за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів (б/к 21081500) у сумі 4605971,74 грн.; по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (б/к 21080900) у сумі 5100,00 грн.

Заборгованість по адміністративним штрафам та штрафним санкціям за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів (б/к 21081500) у сумі 4605971,74 грн. виникла в результаті проведення фактичної перевірки та прийняття акту №7220/15/52/РРО/40471320 від 03.12.2020 року, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення №5 від 03.02.2021 року на загальну суму 4605971,74 грн. (штрафна санкція).

Заборгованість по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (б/к 21080900) у сумі 5100,00 грн. виникла в результаті проведення фактичної перевірки та прийняття акту №7220/15/52/РРО/40471320 від 03.12.2020 року, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення №5 від 03.02.2021 року на загальну суму 5100 грн. (штрафна санкція).

ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» не погодившись із податковими повідомленнями-рішеннями №5 від 03.02.2021 року та №5 від 03.02.2021 року, оскаржило їх у судовому порядку. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 року по справі №420/8444/21 у задоволенні адміністративного позову ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №5 від 03.02.2021 року та №5 від 03.02.2021 року відмовлено. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2022 року апеляційну скаргу ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» залишено без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.07.2021 року по справі №420/8444/21 - залишено без змін.

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми Ю №0-1552 від 05.08.2021 року на суму 13584,72 грн., яку було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» та отримано останнім 24.09.2021 року (а.с.14).

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено існування у відповідача податкового боргу в загальному розмірі 4611071,74 грн., доказів самостійної його сплати відповідачем до суду не надано, відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню..

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим Кодексом України.

Відповідно до пункту 14.1.137 статті 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Контролюючий орган має право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджету та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу.

У відповідності до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, «грошове зобов`язання платника податків» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Правовими положенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень, у відповідності до положень пункту 41.2 статті 41 ПК України.

Відповідно до п. 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 56.18 ст.56 ПК України, зокрема, передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно п. 95.1 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.2 ст. 95 ПК України стягнення коштів платника податків з платника податків провадиться не раніше, ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Таким чином, факт узгодження грошового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. У свою чергу, невиконання обов`язку зі сплати узгодженого грошового зобов`язання у встановлений законом строк має наслідком включення такого зобов`язання до податкового боргу платника податків, процедура стягнення якого за загальними правилами розпочинається не раніше, ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, податковий орган звернувся до суду вважаючи, що у відповідача виникла заборгованість яка складається із сум податкових зобов`язань по адміністративним штрафам та штрафним санкціям за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів (б/к 21081500) у сумі 4605971,74 грн.; по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у сумі 5100,00 грн.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до приписів пункту 56.18 ст.56 ПК України сума грошових зобов`язань, що визначена податковими повідомленнями-рішеннями №5 від 03.02.2021 року та №5 від 03.02.2021 року, є узгодженою з 20.01.2022 року, а отже є податковим боргом. Відомостей щодо сплати такого боргу в добровільному порядку матеріали справи не містять.

Щодо посилань апелянта на форс-мажорні обставини та скрутне фінансове становище відповідача, як на підставу для відмови у стягненні податкового боргу, колегія суддів зазначає наступне.

Усталеною є практика Верховного Суду (зокрема, але не виключно постанови від 13 лютого 2018 року у справі №826/18379/14, від 19 лютого 2019 року у справі №807/495/17, від 3 лютого 2022 року у справі №560/4343/19, від 14 лютого 2022 року у справі №826/9711/17 при їх системному аналізі) про те, що предметом доказування у справах про стягнення податкового боргу є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку: наявність узгодженого грошового зобов`язання; складові основної суми боргу, штрафних (фінансових) санкцій, пені; підстави виникнення боргу; момент його виникнення; встановлення факту сплати податкового боргу в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.

При цьому, колегія суддів наголошує, що при вирішенні позову про стягнення податкового боргу у відповідний спосіб здійснюється перевірка дотримання контролюючим органом вимог, передбачених Податковим кодексом України, які надають право контролюючому органу звернутися до суду з відповідним позовом.

Присутність форс-мажорних обставин, скрутний матеріальний стан підприємства, наявність у нього можливості або відсутності сплати податкового боргу не входять до предмету доказування у межах справи про стягнення податкового боргу, не свідчать про відсутність підстав для його стягнення в судовому порядку та є передчасними. При цьому, жодних доказів наведених вище обставин до суду надано не було.

Натомість, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити апелянту, що в чинному законодавстві наявні процедури відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення (ст. 378 КАС України), а також розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків (ст. 100 ПК України).

Саме в рамках вказаних процедур, судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, або податковим органом відповідно, вирішується питання про відстрочення/ розстрочення виконання рішення суду або стягнення податкового боргу, за наявності документального підтвердження обставин, що свідчать про наявність об`єктивних критеріїв, що істотно ускладнюють виконання рішення або свідчать про наявність дії обставин непереборної сили.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» про стягнення суми податкового боргу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: І. О. Турецька

Суддя: Л.Є. Зуєва