Справа № 520/1637/22
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 р. Справа № 520/1637/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2022, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., м. Харків, повний текст складено 09.06.22 по справі № 520/1637/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту - ГУПФУ в Харківській області, перший відповідач), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі по тексту - ГУПФУ в Одеській області, другий відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним, скасувати рішення Відповідача 2 від 30.11.2021 року №04 та зобов`язати Відповідача 1 зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 в ЗАО «МОСПРОМСТРОЙ» РФ наступні періоди: - з 01.01.2004 року по 31.12.2007 року; - з 06.02.2008 року по 31.12.2009 року; з 01.01.2012 року по 15.01.2012 року; - з 18.01.2012 року по 16.09.2012 року; - з 07.10.2013 року по 13.09.2014 року; - з 15.10.2014 року по 12.09.2015 року; - з 03.11.2015 року по 15.07.2016 року; - з 21.07.2016 року по 27.10.2016 року, зобов`язавши здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу по 30.06.2000 згідно довідок від 28.10.2020 б/н ЗАО «МОСПРОМСТРОЙ» РФ на підставі ч. 1 ст. 40 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з моменту первісного звернення до Відповідача з заявою про перерахунок пенсії, а саме з 16.04.2021 року;

- стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 992,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про протиправність рішення другого відповідача, яким позивачу відмовлено у перерахунку розміру пенсії згідно з ч. 1 ст. 40 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з огляду на неправомірне не зарахування органом пенсійного фонду до страхового стажу ОСОБА_1 11 років 04 місяців 11 днів (періоду його роботи), що підтверджені первинними документами, як того вимагають приписи вказаної норми. Пояснив, що всі надані позивачем довідки про розмір отримуваної ним заробітної плати на ЗАО «МОСПРОМСТОЙ» містять посилання на первинні документи та відомості про сплату внесків до Пенсійного фонду РФ, що є достатнім для застосування приписів з ч. 1 ст. 40 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для перерахунку пенсії. При цьому зауважив, що при призначенні позивачу пенсії наведені документи бралися відповідачами до уваги без зауважень, однак при вирішенні питання про перерахунок пенсії з незрозумілих підстав не визнаються. З посиланням на положення ст.ст. 6, 7, 11 Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, яка підписана та набрала чинності 1-4.01.1993 року, стверджує, що трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією угодою враховується для встановлення права на пенсію.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 по справі № 520/1637/22, в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 по справі № 520/1637/22 скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про помилковість висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для перерахунку пенсії позивача на підставі ч.1 ст. 40 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки вони ґрунтуються виключно на неприйнятності доводів позивача щодо необхідності застосування до спірних правовідносин приписів Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, яка підписана та набрала чинності 1-4.01.1993 року. При цьому, судом першої інстанції не надано жодної оцінки довідкам, які надавались до пенсійного органу разом із заявою про перерахунок пенсії та до суду, в яких відповідно до положень ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відображено дані про первинні документи, на підставі яких такі довідки були видані, а також відомості щодо сплати внесків, податків з заробітної плати ОСОБА_1 , що необхідні для здійснення перерахунку пенсії позивача.

З огляду на викладене, посилаючись на приписи п. 1.7 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, стверджує про протиправність прийнятого другим відповідачем рішення про відмову у перерахунку пенсії позивача та, відповідно, наявність підстав для зобов`язання першого відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу по 30.06.2000 згідно довідок від 28.10.2020 б/н ЗАО „МОСПРОМСТРОЙ РФ за ч. 1 ст. 40 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з моменту первісного звернення до органів пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії -16.04.2021 року.

Перший відповідач, в надісланому до суду відзиві на апеляційну скаргу просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Наполягав на правомірності рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 30.11.2021 № 04 про відмову проведенні перерахунку пенсії позивача, оскільки надані ОСОБА_1 до заяви довідки не підтверджені первинними документами, як того вимагає порядок визначення заробітної плати для обчислення пенсії, встановлений ч. 1 ст. 40 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зауважив, що самі довідки про заробітну плату не є первинними документами у розумінні вказаного закону; крім того у заяві від 24.11.2021 ОСОБА_1 вказує про надання до пенсійного органу оригіналів довідок, хоча насправді надав їх копії.

Вважає безпідставними посилання позивача на необхідність застосування в даному випадку положень Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, оскільки стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховується лише при призначенні пенсії, в той час як спірні правовідносини виникли щодо перерахунку пенсії позивача. Крім того, Угода стосується стажу, набутого на території будь-якої з цих держав за час до набрання чинності цією Угодою, а саме до 14.01.1993.

14.02.2022 до Другого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він висловлює категоричну незгоду з аргументами першого відповідача та, відповідно, висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні, та наводить пояснення, тотожні тим, що викладені ним в позовній заяві та апеляційній скарзі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком з 22.08.2020.

Згідно даних трудової книжки від 13.07.1978 року, вкладки до трудової книжки НОМЕР_1 (видана ЗАО «МОСПРОМСТРОЙ» РФ), даних архівної довідки № 10/03-Т-267 від 15.08.2012 року (видана «ЗАО «МОСПРОМСТРОЙ», РФ), даних довідки № б/н від 28.10.2020 року за періоди роботи з 2003 року по 2008 рік, даних довідки № б/н від 28.10.2020 року за періоди роботи з 2009 року по 2014 рік (видана ЗАО «МОСПРОМСТРОЙ»), даних довідки № б/н від 28.10.2020 року за періоди роботи з 2015 року по 2016 рік (видана «ЗАО «МОСПРОМСТРОЙ») ОСОБА_1 працював на підприємстві ЗАО «МОСПРОМСТРОЙ» (після перейменування АО «МОСПРОМСТРОЙ») у період часу з 05.09.1995 року (наказ № 172-к від 04.09.1995 року) по 27.10.2016 року (наказ № 68-К від 27.10.2016 року (а.с. 17-41).

Досягнувши пенсійного віку, позивач звернувся до відділу обслуговування громадян № 7 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії, за результатом розгляду якої 22.08.2020 позивачу призначено пенсію за віком.

16.04.2021 року позивач вперше звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою, у якій просив здійснити перерахунок розміру пенсії згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 65).

Звертаючись до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позивач надав наступні документи: архівна довідка № 10/03-1-267 від 15.08.2012 року (видана ЗАО «Моспромстрой»); трудова книжка від 13.07.1978 року; вкладка до трудової книжки НОМЕР_1 ; довідка № б/н від 28.10.2020 року за періоди роботи з 2003 року по 2008 рік; довідка № б/н від 28.10.2020 року за періоди роботи з 2009 року по 2014 рік (видана ЗАО «МОСПРОМСТРОЙ»); довідка № б/н від 28.10.2020 року за періоди роботи з 2015 року по 2016 рік (видана ЗАО «МОСПРОМСТРОЙ»).

Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 19.04.2021 № 04 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю первинних документів (а.с. 60).

24.11.2021 позивач вдруге звернувся до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії за документами, поданими разом з заявою від 16.04.2021 (а.с. 42).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №04 від 30.11.2021 відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців по 30.06.2000 згідно довідок від 28.10.2020 з посиланням на те, що вказані довідки не підтверджені первинними документами (а.с. 43).

Не погодившись з вказаним рішенням другого відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком від 30.11.2021 року №04, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для їх задоволення, оскільки позивач не надав разом з заявою про перерахунок пенсії первинних документів на підтвердження даних довідок про заробітну плату, що згідно зі ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є обов`язковою умовою для врахування заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року при обчисленні пенсії.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено обов`язок для органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на належне отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії па підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Вимогами п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 у редакції постанови правління від 07 липня 2014 року №13-1 (далі по тексту - Порядок № 22-1) передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Згідно з п.2.1 Порядку № 22-1, за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до п. 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

З аналізу наведених норм вбачається, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, що у розумінні вказаних норм означає, зокрема, наявність у довідці про заробітну плату назв первинних документів, на підставі яких її видано. При цьому, визначальним критерієм для включення відповідного заробітку до суми доходу, з якого обчислюється пенсія, є нарахування внесків на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Чинним законодавством, яким врегульовано порядок ведення бухгалтерського обліку визначено, що первинним документом для фіксування господарської операції з нарахування заробітної плати є розрахункова відомість, а для фіксування операції з виплати заробітної плати у готівковій формі - платіжна відомість (відомість на виплату грошей або видаткова відомість), які є підставою для бухгалтерського обліку відповідних операцій - нарахування та виплати заробітної плати (частина перша статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Особовий рахунок використовується для акумуляції інформації про заробітну плату кожного працівника установи. На підставі первинних документів з обліку виробітку та виконаних робіт, відпрацьованого часу і вищевказаних документів на різні види виплат дані щодо кожного працівника фіксуються щомісячно в його особовому рахунку. Окрім зазначеної інформації в особовому рахунку здійснюється фіксація утримань, відрахувань та внесків із заробітної плати. В особовому рахунку також відмічається сума заборгованості працівників установи. В особовий рахунок вноситься інформація про відпустки та переміщення працівника. Особовий рахунок має характер накопичувального реєстру і відкривається на рік. На підставі даних минулого місяця, що внесені в особовий рахунок, та даних первинного обліку поточного місяця формується розрахунково-платіжна відомість.

Так, як встановлено колегією суддів, разом із заявою про перерахунок пенсії позивачем до пенсійного органу було надано копії довідок про заробітну плату для обчислення пенсії, виданих ОСОБА_1 Акціонерним товариством «МОСПРОМСТРОЙ», з яких вбачається, що отримана позивачем заробітна плата за 2004 рік становила 162 035,82 російських рублів (далі - руб.), за 2005 рік 142 686,09 руб, за 2006 рік 189 150,53 руб, за 2007 рік 215 441,10 руб, за 2008 рік 219 733,78 руб, за 2009 рік 234 703,71 руб., за 2010 рік 241 143, 37 руб., за 2011 рік 265 459,11 руб., за 2012 рік 274 257, 70 руб., за 2013 рік 278 713,25 руб., за 2014 рік 299 624,39 руб., за 2015 рік 374 544,19 руб., за 2016 рік 177 243,72 руб. (а.с. 33-35).

У вказаних довідках також зазначено, що зі всіх включених у довідки сум здійснено відрахування до Пенсійного фонду РФ згідно встановлених тарифів.

Підставою для видачі довідок вказано особові рахунки.

Довідки підписано керівником та головним бухгалтером підприємства із зазначенням їх прізвищ, ініціалів та особистих підписів із відповідним штампом.

Крім того, позивачем до відповідачів було надано копії архівних довідок від 15.08.2012 № 10/03-Т-267 та від 26.10.2020 № 2984-10/03, виданих Акціонерним товариством «МОСПРОМСТРОЙ» (а.с. 27-30, 36), в яких, зокрема, зазначено, що розмір заробітної плати ОСОБА_1 за 2004 рік становив 162 035,82 руб, за 2007 рік 215 441,10 руб, за 2008 рік 219 733,78 руб. При цьому також вказано, що зі всіх сум, включених у довідку за період після 01.01.2001 здійснено виплату єдиного страхового внеску в органи Міністерства Російської Федерації по податкам та зборам згідно встановлених ставок.

Підставою для видачі вказаних архівних довідок зазначено особові рахунки по заробітній платі за 1997-2004 роки (довідка від 15.08.2012 № 10/03-Т-267) та особові рахунки по заробітній платі: ф. 1, оп. 12 л.с., ед.хр. 144, ед.хр. 282 (довідка від 26.10.2020 № 2984-10/03).

Отже, надані позивачем до пенсійного органу разом із заявою про перерахунок пенсії довідки містили відповідну інформацію про загальний розмір заробітної плати ОСОБА_1 за період з 2014 по 2016 роки включно, з якої було нараховано та сплачено внески на державне соціальне страхування, із зазначенням підстави для їх складання -відомості з особових рахунків по заробітній платі позивача, яку він отримував, працюючи на Акціонерному товаристві «МОСПРОМСТРОЙ».

Колегія суддів зауважує, що відмова пенсійного органу у перерахунку пенсії позивача із врахуванням відомостей про заробітну плату, зазначених у вказаних вище довідках, яку він отримував під час роботи на АТ «МОСПРОМСТРОЙ», фактично вплинула в негативному контексті і на розмір пенсійних виплат ОСОБА_1 та, зокрема, на його право власності, яке захищається у відповідності до статті 1 Першого Протоколу Європейської Конвенції.

Підпунктами 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02), Європейський Суд з прав людини, здійснив прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції та сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності.

Таким чином, неврахування відповідачем довідок про заробітну плату позивача від 28.10.2020 б/н, виданих АТ «МОСПРОМСТРОЙ» на підставі особових рахунків по заробітній платі, які містять інформацію про загальний розмір заробітної плати з розбивкою по місяцях та відповідають вимогам Порядку № 22-1, зокрема, за періоди: з 01.01.2004 року по 31.12.2007 року; з 06.02.2008 року по 31.12.2009 року; з 01.01.2012 року по 15.01.2012 року; з 18.01.2012 року по 16.09.2012 року; з 07.10.2013 року по 13.09.2014 року; з 15.10.2014 року по 12.09.2015 року; з 03.11.2015 року по 15.07.2016 року; з 21.07.2016 року по 27.10.2016 року є неправомірним.

З огляду на вищевикладене, рішення другого відповідача № 04 від 30.11.2021 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_2 , з урахуванням заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу по 30.06.2000 згідно довідок від 28.10.2020 б/н, за ч.1 ст. 40 Закону № 1058-IV є протиправним та підлягає скасуванню.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові 02 березня 2021 року по справі № 280/1392/16-а та підлягає врахуванню з огляду на положення ч.5 ст.242 КАС України.

З приводу позовних вимог про зобов`язання першого відповідача зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 в ЗАО «МОСПРОМСТРОЙ» РФ такі періоди : з 01.01.2004 року по 31.12.2007 року; з 06.02.2008 року по 31.12.2009 року; з 01.01.2012 року по 15.01.2012 року; з 18.01.2012 року по 16.09.2012 року; з 07.10.2013 року по 13.09.2014 року; з 15.10.2014 року по 12.09.2015 року; з 03.11.2015 року по 15.07.2016 року; з 21.07.2016 року по 27.10.2016 року, та здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу по 30.06.2000 згідно довідок від 28.10.2020 б/н ЗАО «МОСПРОМСТРОЙ» РФ на підставі ч. 1 ст. 40 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з моменту первісного звернення до Відповідача з заявою про перерахунок пенсії, а саме з 16.04.2021 року, колегія суддів зазначає таке.

Обираючи спосіб захисту порушених прав, варто зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Разом з цим, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх документів органом, що призначає пенсію, які підлягають перевірці в силу п.4.2 Порядку № 22-1.

Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції перевірка відомостей, які були зазначені у довідках про заробітну плату від 28.10.2020 б/н, виданих АТ «МОСПРОМСТРОЙ», пенсійним органом не проводилась, а рішення щодо відповідності зазначених в них даних не приймалося.

Питання призначення, перерахунку та виплати пенсії належить до дискреційних повноважень відповідачів за наслідками розгляду поданих особою заяви і документів та з дотриманням встановленої процедури.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке надає певний адміністративному органу ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неможливість втручання в дискреційні повноваження першого відповідача, а тому підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 в ЗАО «МОСПРОМСТРОЙ» за вказані періоди, та здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу по 30.06.2000 згідно довідок від 28.10.2020 б/н ЗАО «МОСПРОМСТРОЙ» РФ на підставі ч. 1 ст. 40 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з моменту первісного звернення до Відповідача з заявою про перерахунок пенсії, а саме з 16.04.2021 року, відсутні з огляду на їх передчасність.

Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому слід наголосити, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Підставами для визнання протиправними дій чи скасування рішення суб`єкта владних повноважень є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який вчинив ці дії чи прийняв рішення. При цьому обов`язковою умовою оскарження дій, рішень є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Відтак, при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який міг би відновити його становище та захистити порушене, на його думку, право.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Указаний висновок відповідає такому принципу права як правосуддя, який за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Статтею 13 "Право на ефективний засіб юридичного захисту" Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи викладене, з метою відновлення порушеного права ОСОБА_1 на пенсію, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчинити дії щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок про заробітну плату від 28.10.2020 б/н, виданих Акціонерним товариством «МОСПРОМСТРОЙ», починаючи з 16.04.2021, з прийняттям відповідного рішення та з урахування висновків суду, викладених в цьому рішенні.

Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст. 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З огляду на викладене вище, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 року у справі № 520/1637/2022 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 2статті 139 КАС України).

Згідно з частиною 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 7 статті 139 КАС України).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до фіскального чеку АТ «УКРПОШТА» № від 19.01.2022 позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 992,40 грн та відповідно до фіскального чеку АТ «УКРПОШТА» № від 09.07.2022 ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1488,60 грн.

Отже, враховуючи висновки суду апеляційної інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, відповідно до частин 3, 6 статті 139 КАС України, стягненню на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 1240,50 грн ((992,40+1488,60)/2) грн, за рахунок бюджетних асигнувань першого відповідача 620,25 грн та другого відповідача 620,25 грн.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 по справі № 520/1637/22 - скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.11.2021 року № 04.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчинити дії щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок про заробітну плату від 28.10.2020 б/н, виданих Акціонерним товариством «МОСПРОМСТРОЙ», починаючи з 16.04.2021, з прийняттям відповідного рішення та з урахування висновків суду, викладених у цій постанові.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 620 грн 25 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська область, 65012, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 620 грн 25 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій О.А. Спаскін