Справа № 300/964/23
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"15" березня 2023 р. Справа № 300/964/23
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Матуляк Я.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Івано-Франківської обласної військової адміністрації (обласної державної адміністрації), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача управління культури, національностей та релігій Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та нечинними рішення від 19.09.1989 за № 144 в частині та додатку до рішення від 19.09.1989 за № 144, -
В С Т А Н О В И В:
10.03.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Івано-Франківської обласної військової адміністрації (обласної державної адміністрації), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача управління культури, національностей та релігій Івано-Франківської обласної державної адміністрації, згідно якого просить суд:
- визнати протиправним та нечинним рішення виконавчого комітету Івано-Франківської обласної ради народних депутатів від 19.09.1989 № 144 "Про затвердження переліку пам`яток архітектури місцевого значення" у частині включення у додаток до вказаного рішення об`єкту нерухомості кінотеатру "Трембіта", що розташований за адресою вул. Дзержинського, 135 у м. Івано-Франківську (адреса після перейменування вул. Гетьмана Мазепи, 135, м. Івано-Франківськ), охоронний № 461-іф (110257);
- визнати протиправним та нечинним додаток до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської обласної ради народних депутатів від 19.09.1989 № 144 "Про затвердження переліку пам`яток архітектури місцевого значення".
Приписами частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу (пункт 3); позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними) (пункт 5).
Суд зазначає, що чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частина 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно частини 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Як слідує із доданих до позовної заяви матеріалів, рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської обласної ради народних депутатів від 19.09.1989 № 144 "Про затвердження переліку пам`яток архітектури місцевого значення" затверджено перелік пам`яток архітектури місцевого значення згідно з додатком, за переліком № 49 якого (додатку), значиться кінотеатр "Трембіта", розташований за адресою вул. Дзержинського, 135 у м. Івано-Франківськ (після перейменування згідно ухвали Івано-Франківської міської ради народних депутатів від 16.10.1990 вулиця Гетьмана Мазепи).
Суд звертає увагу, що оскаржуваний акт органу місцевого самоврядування у формі рішення, а також додаток до нього за своєю правовою силою та у розумінні пункту 19 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України є індивідуальним актом (правовим актом індивідуальної дії), прийнятим на виконання владних управлінських функцій за результатами розгляду матеріалів про взяття на державний облік нововиявлених будинків і споруд, які мають історичну, архітектурно-художню і містобудівельну цінність та стосується прав або інтересів визначених в акті осіб та, зокрема, ОСОБА_1 як власника об`єкта нерухомого майна згідно проведеної 15.09.2020 державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна: адміністративний будинок загальною площею 530,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 15.09.2020, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлісяком Т.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 1576.
Таким чином, встановленим строком для звернення до адміністративного суду із зазначеними вище позовними вимогами є шестимісячний строк, передбачений частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд зазначає, що строк звернення до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання листа-відповіді від Департаменту містобудування та архітектури від 26.08.2022 за № 14/31.1-18/276, яким повідомлено, що будівля, за адресою: АДРЕСА_1 взята на державний облік та затверджена у переліку пам`яток архітектури місцевого значення згідно рішення виконавчого комітету Івано-Франківської обласної ради народних депутатів № 144 від 19.09.1989 "Про затвердження переліку пам`яток архітектури місцевого значення" за поданням матеріалів Головного управління архітектури і містобудування облвиконкому як кінотеатр "Трембіта".
Як наслідок, звернувшись 10.03.2023, згідно відтиску реєстраційного штампу, до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання протиправними та нечинними рішення від 19.09.1989 за № 144 в частині та додатку до рішення від 19.09.1989 за № 144, ОСОБА_1 подано позов після закінчення строків, встановлених законодавством.
У відповідності до частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам, визначеним статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки ОСОБА_1 не додано до позову заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.
Твердження позивача стосовно того, що рішення виконавчого комітету Івано-Франківської обласної ради народних депутатів № 144 від 19.09.1989 "Про затвердження переліку пам`яток архітектури місцевого значення" є нормативно-правовим актом, дія якого може обумовлювати триваюче порушення суб`єктивних прав, свобод чи інтересів, а відтак строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи слід розраховувати від усього часу чинності (тривалості дії) нормативно-правового акта, на думку суду, є безпідставними, зважаючи на таке.
За визначенням, наведеним в пункті 18 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт - це акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування. В свою чергу, індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).
За владно-регулятивною природою всі юридичні акти поділяються на правотворчі, правотлумачні (правоінтерпретаційні) та правозастосовні. Нормативно-правові акти належать до правотворчих, а індивідуальні - до правозастосовних.
У вітчизняній теорії права загальновизнано, що нормативно-правовий акт - це письмовий документ компетентного органу держави, уповноваженого нею органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта, в якому закріплено забезпечуване нею формально обов`язкове правило поведінки загального характеру. Такий акт приймається як шляхом безпосереднього волевиявлення народу, так і уповноваженим на це суб`єктом за встановленою процедурою, розрахований на невизначене коло осіб і на багаторазове застосування.
Натомість, індивідуально-правові акти, як результати правозастосування, адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише у письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах.
З огляду на вказане нормативно-правовий акт містить загальнообов`язкові правила поведінки (норми права), тоді як акт застосування норм права (індивідуальний акт) - індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; вимоги нормативно-правового акта стосуються всіх суб`єктів, які опиняються у нормативно регламентованій ситуації, а акт застосування норм права адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; нормативно-правовий акт регулює певний вид суспільних відносин, а акт застосування норм права - конкретну життєву ситуацію; нормативно-правовий акт діє впродовж тривалого часу та не вичерпує дію фактами його застосування, тоді як дія акта застосування норм права закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин.
Зважаючи на наведені вище положення Кодексу адміністративного судочинства України та загальновідомі ознаки, властивості нормативно-правового й індивідуального актів, суд зазначає, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Івано-Франківської обласної ради народних депутатів № 144 від 19.09.1989 "Про затвердження переліку пам`яток архітектури місцевого значення" є актом індивідуальної дії, оскільки: не містить загальнообов`язкових правил поведінки, а спрямований на виконання, зокрема, вимог законодавства про охорону та використання культурної спадщини (пам`яток історії та культури) та передбачає лише індивідуальні приписи щодо включення до Переліку пам`яток архітектури місцевого значення певних об`єктів; адресований органам, які займаються охороною пам`яток та власникам об`єктів нерухомого майна; не регулює певний вид суспільних відносин, а спрямований на виникнення конкретних правовідносин щодо включення до Переліку пам`яток архітектури місцевого значення певних об`єктів; не розрахований на багаторазове застосування, оскільки вичерпав свою дію шляхом його реального виконання, а саме після здійснення включення об`єктів нерухомості до Переліку, так як визначені об`єкти втратили статус нововиявлених будинків і споруд, які мають історичну, архітектурно-художню і містобудівельну цінність та набули статусу пам`ятки архітектури місцевого значення.
Таким чином оскаржуване рішення є актом індивідуальної дії, адже стосується конкретно визначених суб`єктів, не встановлює загальні правила поведінки, розрахований на разове застосування і вичерпав свою дію після реалізації.
Частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (частина 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).
На підставі наведеного, керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Івано-Франківської обласної військової адміністрації (обласної державної адміністрації), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача управління культури, національностей та релігій Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та нечинними рішення від 19.09.1989 за № 144 в частині та додатку до рішення від 19.09.1989 за № 144 - залишити без руху.
Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду разом з доказами поважності причин його пропуску.
Роз`яснити, що в разі неусунення недоліків у визначений строк позовна заява буде повернена.
Копію цієї ухвали надіслати представнику позивача через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Матуляк Я.П.