Справа № 580/5794/21
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 березня 2023 року справа № 580/5794/21 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С. О., розглянувши у порядку письмового провадження звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 08.03.2023 про виконання рішення суду у справі №580/5794/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Черкаського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 адміністративний позов задоволено повністю, а саме визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області №33/44/1-К-359/08-1637 від 07 червня 2021 року, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області №33/44/1-К-359/08-1637 від 07 червня 2021 року та виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум з 01 грудня 2019 року.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №580/5794/21 набрало законної сили 22.12.2021.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області строк для подання звіту про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №580/5794/21 протягом місяця з дати набрання даною ухвалою законної сили.

08.03.2023 до суду на виконання ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №580/5794/21, яке набрало законної сили 22.12.2021.

Розглянувши поданий звіт, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1. 2 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №580/5794/21, набрало законної сили 22.12.2021 відповідач здійснив перерахунок пенсійного забезпечення позивача та нарахував доплату до пенсії у сумі 194 026, 52 грн, яка позивачу не виплачена.

З поданого звіту вбачається, що на день його подання вказана доплата не виплачена через відсутність бюджетних коштів.

Так, у Реєстрі судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, станом на 01.02.2023 обліковується заборгованість з виплати пенсій за рішеннями судів, які надійшли у 2020-2023 роках, у сумі 901 474 957, 01 грн.

Станом на 01.02.2023 відповідно до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, погашено заборгованість із пенсійних виплат за рішеннями суду, які надійшли до Головного управління до 09.07.2020 включно, у загальній сумі4 534 780, 32 грн.

Отже заборгованість з пенсійних виплат за рішеннями суду, яка виникла у 2020-2023 роках значно перевищила видатки, передбачені бюджетом відповідача на її погашення.

Недостатність грошових коштів на погашення заборгованості з перерахованих пенсій підтверджується наданими копіями бюджету Головного управління Пенсійного фонду України в черкаській області та змін до бюджету на 2020, 2021, 2022 рік.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.10.2022 №1167 затверджено бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік, яким передбачено кошти державного бюджету на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суму - 360 млн грн.

Згідно з бюджетом Головного управління на 2022 рік за програмою КПКВК 2506080 Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду виділено кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду у сумі 7 369, 00 тис грн.

Станом на дату подання вказаного звіту до суду бюджет Пенсійного фонду України на 2023 рік не затверджено.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає таке.

Керуючись частинами 1 та 2 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

На виконання ст. 1291 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

На виконання ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Стаття 370 КАС України встановлює, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 зазначив, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в п. 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції», п. 68).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.05.2002 у справі «Бурдов проти Росії» визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова «судового розгляду».

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 у справі «Класс та інші проти Німеччини» «із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури».

Конституційний Суд України, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

У Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Порядок виконання судових рішень в адміністративних справах регламентовано ст. 372 КАС України, відповідно до якої спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому рішенні. При цьому, визначення порядку виконання рішень не є тотожним поняттю встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд зазначає, що ст. 382 КАС України не містить жодних застережень стосовно неможливості суду встановлювати судовий контроль після ухвалення рішення у справі.

В свою чергу, з аналізу норм ст. 382 КАС України слідує, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду та вирішується на його розсуд.

Таким чином, процесуальні дії, визначені ст. 382 КАС України, є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Вказана позиція підтверджена висновками Верховного Суду, викладеними в додатковій постанові від 31.07.2018 у справі №235/7638/16-а.

Також, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження №К/9901/5159/18) зазначив, що правові норми КАС України, які регламентують порядок судового контролю, мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача.

Разом з цим, відповідач на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.04.2022 у справі №580/1457/22 відповідач 23.06.2021 здійснив перерахунок пенсійного забезпечення позивача та нарахував доплату до пенсії у сумі 7 641, 63 грн, яка позивачу не виплачена. Вказана сума включена до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України (далі БК України) будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно пунктів 20, 29 ст. 116 БК України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Частиною 1 ст. 87 Бюджетного кодексу України визначено, що до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки, зокрема, на виплату пенсій військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу строкової служби та членам їхніх сімей, пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, іншим особам, визначеним законом; сплату до Пенсійного фонду України страхових внесків за окремі категорії осіб, передбачені законом; виплату доплат, надбавок, підвищень до пенсій, додаткових пенсій, пенсій за особливі заслуги перед Україною, встановлених законом, державної соціальної допомоги на догляд особам, зазначеним у пунктах 1-3 частини першої статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», а також на покриття різниці між розміром пенсії, обчисленим відповідно до абзаців першого та третього частини першої, частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та розміром пенсії, обчисленим відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З вказаного вбачається, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Також відповідно до статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, пенсійні органи фінансують вказані види пенсійних виплат за рахунок коштів державного бюджету у межах виділених асигнувань.

Згідно підпунктів 4-5, 8 п. 4 «Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління», затверджене постановою правління ПФУ від 22.12.2014 №28-2 територіальні органи пенсійного фонду відповідно до покладених на них завдань: забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством; забезпечує ведення бухгалтерського обліку з виконання доходів і видатків.

Тобто, виплати пенсій здійснюються територіальним органом виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Виділення коштів з державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від територіального органу Пенсійного фонду України.

Отже, виплата пенсій вказаним пенсіонерам здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не наділене повноваженнями самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості, зокрема збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати виплату коштів.

Як підтверджено матеріалами справи, відповідач листом від 24.02.2023 №2300-0502-5/12969 звернувся до Голови правління Пенсійного фонду України та просив посприяти виконанню рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №580/5794/21 в частині його фінансування в розмірі 194 026, 52 грн.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідач вживає конкретні заходи з метою виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №580/5794/21.

Слід зазначити, що правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові 14.05.2020 у справі №800/320/17.

Також, у постанові Верховного Суду від 11.06.2020 у справі №640/13988/19 висловлено позицію, відповідно до якої адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. При цьому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Відтак, матеріалами справи підтверджено, що відповідач вчиняє всі залежні від нього дії, спрямовані на виконання такого рішення.

Враховуючи викладене, поданий відповідачем звіт в частині вчинених дій, які передують виплаті позивачу коштів, слід прийняти, а відповідачу встановити новий строк для подачі звіту невідкладно після фактичного погашення заборгованості на користь позивача.

Керуючись ст. 241-243, 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в частині дій, вчинених на виконання рішення суду - прийняти.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подати остаточний звіт про повне виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №580/5794/21 у 10-денний строк після фактичної виплати ОСОБА_1 заборгованості по перерахунку пенсії за даним судовим рішенням.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ