Справа № 380/18596/21
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/18596/21 пров. № А/857/12659/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року (суддя Клименко О.М., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту 17.02.2022),

в адміністративній справі №380/18596/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України,

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У жовтні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Міністерства внутрішніх справ України, в якому просив: 1) визнати протиправними дії МВС України щодо повернення листом № 23496/15-2021 від 28 травня 2021 року, без прийняття рішення, заяви (рапорту) ОСОБА_1 від 06 квітня 2021 року про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ; 2) зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 06 квітня 2021 року про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та прийняти відповідне рішення.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення листом № 23496/15-2021 від 28 травня 2021 року, без прийняття рішення, заяви (рапорту) ОСОБА_1 від 06 квітня 2021 року про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 від 06 квітня 2021 року і додані до нього документи та прийняти одне із рішень, передбачених пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт оскаржуване рішення необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням матеріальних норм права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що підставою для відмови МВС України у погодженні висновку про виплату йому одноразової грошової допомоги слугував факт не залучення при проведенні медико-соціальної експертизи позивача представників закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії, оскільки Положення про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009 (далі - Положення №1317) передбачає спеціальні вимоги до проведення медико-соціальної експертизи колишнім працівникам міліції, зокрема, необхідність залучення при проведенні медико-соціальної експертизи колишнім працівникам міліції представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії. Вказана обставина виключає можливість прийняття рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку №850.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 17.02.2022 та прийняти нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що суд законно та обґрунтовано визнав дії МВС незаконними та протиправними. Вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ та наказом Управління МВС України на Львівській залізниці Міністерства внутрішніх справ України від 26 квітня 2014 року № 29о/с По особовому складу звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за власним бажанням (а.с.6).

Відповідно до постанови ДУ ТМО МВС України по Львівській області Медична (військово-лікарська) комісія № 95 (на час звільнення зі служби 30.04.2014) від 04 вересня 2019 року захворювання позивача, так, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 011254 від 04 грудня 2020 року, виданою Комунальним закладом Львівської обласної ради Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Обласна МСЕК №1, позивачу встановлено 45% ступеня втрати професійної працездатності. Причина втрати професійної працездатності захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.12-13).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №354571 від 10 грудня 2020 року, виданою Комунальним закладом Львівської обласної ради Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Обласна МСЕК №1, позивачу встановлено третю групу інвалідності; причина інвалідності: захворювання, пов`язане з проходженням в органах внутрішніх справ (а.с.14-15).

Згідно з випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААБ № 333118 від 04 грудня 2019 року, виданою Комунальним закладом Львівської обласної ради Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Обласна МСЕК № 1, позивачу встановлено третю групу інвалідності; причина інвалідності: захворювання, пов`язане з проходженням в органах внутрішніх справ (а.с.16).

06 квітня 2021 року позивач звернувся до голови Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області із заявою (рапортом), у якій просив провести виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що внаслідок отримання захворювання, пов`язаного із проходженням служби органах внутрішніх справ, йому встановлено третю групу інвалідності. До заяви (рапорту) позивач долучив такі документи: 1. Довідку МСЕК про результати втрати працездатності; 2. Копію виписки МСЕК про встановлення групи інвалідності; 3. Постанову ВЛК про хворобу; 4. Копію паспорта та ідентифікаційного номера; 5. Реквізити ощадного банку; 6. Копію звернення Департаменту юридичного забезпечення; 7. Копію листа звернення ДФОП; 8. Довідку з Обласної МСЕК № 1 (вперше) та страховий поліс; 9. Довідку ЛОЦМС МСЕК № 1; 10. Лист ДУ ТМО від 03.04.2019 № 33/34-305 (а.с.7).

Листом від 28 травня 2021 року № 23496/15-2021 Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України повернув Ліквідаційній комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області матеріали щодо призначення позивачу ОГД (а.с.11).

Згідно з цим листом за результатами розгляду матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України вказано на те, що медико-соціальна експертна комісія щодо нього проведена з порушенням, зокрема: пункту 10 Положення відповідно до якого медико-соціальну експертизу колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС. При проведенні медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися; пункту 16 Положення під час проведення медико-соціальної експертизи представлення ОСОБА_1 працівником ДУ ТМО МВС України по Львівській області не здійснювалось. При цьому, поліклінікою ДУ ТМО МВС України по Львівській області ОСОБА_1 для проходження МСЕК не скеровувався. Наявність зазначених недоліків унеможливила прийняття рішення за надісланими матеріалами згідно з Порядком №850, тому вони повертаються на доопрацювання (а.с.11).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо повернення листом заяви (рапорту) про призначення спірної допомоги, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правовідносини з приводу виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції були врегульовані Законом України Про міліцію від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ (далі Закон № 565-ХІІ).

Частиною шостою статті 23 Закону №565-ХІІ встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

З 07 листопада 2015 року Закон №565-ХІІ втратив чинність у зв`язку з набранням чинності Законом України Про Національну поліцію від 02 липня 2015 року №580-VІІІ (далі Закон №580-VІІІ).

Абзацом третім пункту 15 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №580-VІІІ визначено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України Про міліцію, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України Про Національну поліцію.

Отже, норми статті 23 Закону №565-ХІІ мають переживаючу дію, а колишні працівники міліції мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням їм інвалідності на підставі цього Закону в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З метою реалізації положень статті 23 Закону України Про міліцію Кабінет Міністрів України 21 жовтня 2015 року прийняв постанову №850, якою затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі Порядок №850).

Відповідно до пункту 1 Порядку №850, порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Згідно із п.2 Порядку №850, днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) працівника міліції - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пп.2 п.3 Порядку №850, грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно з п.7 Порядку №850, працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно з п.8 Порядку №850, керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає Міністерству внутрішніх справ в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку № 850, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно з п.9 Порядку №850, МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Суд першої інстанції правильно врахував, що наведені правові норми дають підстави дійти таких висновків: за працівниками міліції зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом №565-ХІІ відповідно до Порядку №850, який діяв до набрання чинності Законом №580-VІІІ; розгляд заяви (рапорту) і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги). Повернення документів як таких, що не відповідають вимогам законодавства, для доопрацювання, Порядком №850 не передбачено; обов`язок прийняти рішення про призначення або про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги за наслідками розгляду поданих працівником міліції заяви (рапорту) та документів покладений на Міністерство внутрішніх справ України.

Судому встановлено, що Ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області надіслала до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття відповідного рішення пакет документів про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Проте, Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України листом від 28 травня 2021 року №23496/15-2021 повернув Ліквідаційній комісії Головного управління МВС України у Львівській області матеріали щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги на доопрацювання, тобто в порушення вимог пункту 9 Порядку № 850 відповідач, як уповноважений орган, за результатами розгляду поданих позивачем документів протиправно не прийняв жодного рішення з числа тих, які передбачені вказаним пунктом, а саме, про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, що наведена у постановах від 30 січня 2018 року у справі №822/1579/17, від 10 жовтня 2018 року у справі №733/1290/16-а, від 19 лютого 2019 року у справі №802/498/18-а.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність визнання протиправними дій, які виразились у поверненні листом від 28.05.2021 за №23496/15-2021 матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , без прийняття рішення.

Такі дії відповідача не відповідають вимогам п.1 ч.2 ст.2 КАС України, оскільки відповідачем не були вчинені дії у спосіб, що визначений законом.

Вирішуючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що оскільки відповідач здійснив розгляд поданих позивачем документів та висновку ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області з порушенням вимог п.9 Порядку №850, що свідчить про неприйняття жодного рішення з числа тих, які передбачені вищезазначеним пунктом, а саме про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, тому з метою належного та ефективного захисту порушеного права позивача суд першої інстанції правильно вважав про необхідність зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву (рапорт) позивача від 06.04.2021 про призначення йому одноразової грошової допомоги і додані до нього документи та прийняти одне із рішень, передбачених пунктом 9 Порядку №850.

Таким чином, колегія суддів приходить до неспростованого висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи позовні вимоги, з метою ефективного відновлення порушених прав позивача, прийняв законне та обґрунтоване рішення у наведений вище спосіб, що спростовує доводи апеляційної скарги.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального права та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року в адміністративній справі №380/18596/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль