Справа № 440/15603/21
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 р.Справа № 440/15603/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Русанової В.Б. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Офісу Генерального прокурора, Полтавської обласної прокуратури на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 (суддя Бойко С.С.; м. Полтава; повний текст рішення складено 04.03.3022) по справі № 440/15603/21

за позовом ОСОБА_1

до Полтавської обласної прокуратури , Офісу Генерального прокурора , П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)

про визнання протиправними та скасування наказу і рішення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської обласної прокуратури (далі по тексту відповідач-1), Офісу Генерального прокурора (далі по тексту відповідач-2, ОГП), П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (далі по тексту відповідач-3), у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13.09.2021 №349 про неуспішне проходження ОСОБА_1 - прокурором Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області;

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Полтавської обласної прокуратури від 19.10.2021 №966к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області з 23.10.2021;

- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області з 24.10.2021, зарахувавши час вимушеного прогулу у загальний строк служби в органах прокуратури;

- стягнути з Полтавської обласної прокуратури середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 24.10.2021 по дату винесення судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що звільнення ОСОБА_1 з органів прокуратури є незаконним, вчиненим з порушенням трудових прав та без дотримання вимог чинного законодавства. Незаконність звільнення, на думку позивача, полягала у недотриманні кадровою комісією вимог чинного законодавства щодо порядку проведення атестації прокурорів. Зазначила, що за результатами проведення 06.11.2020 іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки нею не було набрано необхідної кількості балів для допуску до наступного, третього етапу атестації, з огляду на поганий стан здоров`я під час проходження тестування, що вплинуло на результат іспиту. Пояснила, що відразу після тестування 06.11.2020 вона звернулась із письмовою заявою до Першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), яка проводила тестування, щодо можливості вважати складений іспит таким, що не відбувся у зв`язку із поганим станом здоров`я. Перша кадрова комісія розглянула заяву позивача, прийняла рішення про призначення нової дати ОСОБА_1 складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички, однак, не повідомила про конкретну дату складання іспиту та не включила позивача до графіку для проходження відповідного іспиту. Натомість, П`ятнадцятою кадровою комісією без виклику чи повідомлення позивача ухвалене рішення №349 від 13.09.2021 про неуспішне проходження прокурором ОСОБА_1 атестації та, як наслідок, наказом керівника Полтавської обласної прокуратури від 19.10.2021 №966к звільнено з посади прокурора Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області. На переконання позивача, П`ятнадцята кадрова комісія, замість того, щоб виконати свої безпосередні функції та продовжити атестацію позивача шляхом опублікування на сайті Офісу Генерального прокурора нової дати атестації ОСОБА_1 , в порушення Порядку проходження прокурорами атестації G??>????

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 по справі № 440/15603/21 позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Полтавської обласної прокуратури (вул.1100-річчя Полтави,7, м. Полтава, 36000, код ЄРДПОУ 02910060), Офісу Генерального прокурора ( вул. Різницька,13/15, м. Київ, 01011, код ЄРДПОУ 00034051), П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) ( вул. Різницька,13/15, м. Київ, 01011, код ЄРДПОУ 00034051) про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13 вересня 2021 року №349 "Про неуспішне проходження прокурором атестації".

Визнано протиправним та скасовано наказ керівника Полтавської обласної прокуратури від 19 жовтня 2021 року №966к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області 23 жовтня 2021 року;

Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області з 24 жовтня 2021 року, зрахувавши час вимушеного прогулу у загальний строк служби в органах прокуратури.

Стягнуто з Полтавської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24 жовтня 2021 року по 23 лютого 2022 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Допущено рішення суду до негайного виконання в частині поновлення позивача на посаді прокурора Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області з 24 жовтня 2021 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Відповідач-2, не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 по справі № 440/15603/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована незгодою з висновком суду першої інстанції про протиправність рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13 вересня 2021 року №349 "Про неуспішне проходження прокурором атестації", оскільки без вивчення матеріалів, на підставі яких першою-четвертою кадровими комісіями приймалося рішення про призначення таким прокурорам нового часу (дати) складання іспиту, неможливо включити позивача до графіку складення таких іспитів, тому П`ятнадцята кадрова комісія мала переглянути рішення Четвертої кадрової комісії про перенесення дати атестації позивача.

Окрім цього, на переконання другого відповідача, Першою кадровою комісією приймалося процедурне, а не остаточне (про успішне/неуспішне проходження атестації) рішення. Враховуючи, що рішення Першої кадрової комісії про призначення нового часу (дати) складення іспиту прийняте без визначення конкретної дати повторного іспиту, наполягає на помилковості висновку суду першої інстанції про те, що таке рішення є виконаним. Звернув увагу суду, що жодною нормою законодавства не передбачені строки, протягом яких повинні бути призначені нові час і дата складання іспиту, а тому визначення останніх є дискреційними повноваженнями кадрових комісій.

Зауважив, що матеріали атестації ОСОБА_1 не містять відомостей про те, що позивач під час проходження другого етапу атестації повідомляла Першу кадрову комісію про перебування на лікарняному та про погіршення стану здоров`я, які є підставою для перенесення або призначення нового часу (дати) іспиту. Тобто, позивач фактично використала своє право на проходження відповідного етапу атестації. Також вказує, що ОСОБА_1 з`явилася на іспит та до початку тестування не подавала до кадрової комісії заяву, відповідно до п.11 розділу І Порядку №221, про перенесення діти іспиту у зв`язку з поважною причиною (незадовільний стан здоров`я). Зазначив, що сам факт звернення прокурора із заявою про незадовільний стан здоров`я після неуспішного проходження ним тестування не є доказом його наявності, у зв`язку з чим підстав для повторного проходження позивачем тестування П`ятнадцятою кадровою комісією не було встановлено.

При обґрунтуванні такої позиції посилався на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 20.10.2021 у справі № 380/5462/20, від 30.11.2021 у справі № 440/3399/20 та від 17.11.2021 у справі № 340/1673/20, згідно з якими новий час проходження атестації можливо призначити тільки у випадку, якщо складення іспиту фактично не відбулося.

Зазначив, що з огляду на те, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи прокуратури» не містить вимоги щодо погодження розподілу повноважень між кадровими комісіями перед проведенням другого етапу атестації, порядковий номер кадрової комісії, так само, як і її особовий склад, не впливає на прийняття рішення про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 ..

Полтавська обласна прокуратура, не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, також подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 по справі № 440/15603/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга, крім доводів, аналогічних тим, що викладені в апеляційній скарзі Офісу Генерального прокурора, мотивована твердженнями про законність та правомірність наказу Полтавської обласної прокуратури від 19.10.2021 №966к про звільнення позивача відповідно до встановленої Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи прокуратури» процедури, що не було враховано судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, та є підставою для його скасування.

У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційні скарги, позивач, з викладених підстав, заперечував проти скасування рішення суду першої інстанції, просив суд апеляційної інстанції залишити скарги без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 по справі № 440/15603/21 без змін, як таке, що ухвалене відповідно до вимог чинного законодавства.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційних скарг рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 2002 року безпосередньо працювала в органах прокуратури Полтавської області, на час звільнення на посаді прокурора Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області.

19.09.2019 Верховною Радою України прийнято Закон №113-ІХ, який, окрім іншого, передбачав обов`язкове проходження атестації діючими прокурорами.

03.10.2019 Генеральним прокурором України видано наказ №221, яким затверджено Порядок проходження прокурорами атестації. Цей Порядок встановив правила та процедуру проведення атестації прокурорів, передбаченої Законом №113-ІХ. Поряд з іншими нормами, Порядком №221 було передбачено, що для проходження атестації працівник прокуратури повинен подати заяву за формою, передбаченою додатком 2 до цього Порядку.

08.10.2019 позивач подала, передбачену додатком 2 до Порядку, заяву про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію, прийняла участь в атестації та успішно склала 1 етап.

06.11.2020 ОСОБА_1 склала іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, за результатами якого набрала 92 бали, що є менше прохідного (93 бали).

06.11.2020 позивач звернулась до Першої кадрової комісії із заявою щодо можливості повторного проходження тестування, з огляду на стан здоров`я, яка була продубльована 09.11.2020, та приєднала довідку лікаря щодо перебування на лікуванні у період з 02.11.2020 по 09.11.2020 з діагнозом гіпертонічна хвороба.

20.11.2020 Першою кадровою комісією електронною поштою повідомлено позивача про задоволення заяви останньої та призначення нової дати складання іспиту (т.1, а.с.46) без визначення конкретної календарної дати складання такого.

Наказом Генерального прокурора від 16.07.2021 №236 визнано такими, що втратили чинність накази Генерального прокурора від 10.09.2020 №№ 422, 423, 424, 425 про створення першої, другої, третьої, четвертої кадрових комісій обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих).

Наказом Генерального прокурора від 22.07.2021 №239 з метою здійснення атестації прокурорів місцевих прокуратур утворено П`ятнадцяту кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих).

Департамент кримінально-правової політики та захисту інвестицій листом від 05.08.2021 №06/2/2-2982ВН-21 надіслав голові П`ятнадцятої кадрової комісії для розгляду інформацію та список прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), яким кадровими комісіями вирішено призначити новий час (дату) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички, проте конкретної дати (часу) не визначено.

Рішенням №349 П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13.09.2021 ОСОБА_1 визнано такою, що неуспішно пройшла атестацію, оскільки набрала менше 93 балів під час іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички, який відбувся 06.11.2020.

На підставі рішення П`ятнадцятої кадрової комісії від 13.09.2021 №349 керівником Полтавської обласної прокуратури 19.10.2021 видано наказ №966к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області та з органів прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" 23.10.2021.

Позивач, не погодившись з рішенням П`ятнадцятої кадрової комісії від 13.09.2021 №349 про неуспішне проходження атестації та наказом Полтавської обласної прокуратури від 19.10.2021 №966к про звільнення з посади, звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13.09.2021 № 349 "Про неуспішне проходження прокурором атестації", суд першої інстанції зазначив, що останнє прийнято за відсутності повноважень у П`ятнадцятої кадрової комісії здійснювати перевірку правомірності рішень іншої кадрової комісії. За висновком суду, єдиним можливим правомірним варіантом дії П`ятнадцятої кадрової комісії у спірних відносинах мало бути визначення позивачу конкретної дати складення іспиту на загальні здібності та навички і складення відповідного графіку.

Вважаючи, що рішення про неуспішне проходження позивачем атестації прийнято безпідставно, суд першої інстанції визнав протиправним та скасував наказ керівника Полтавської обласної прокуратури № 966к від 19.10.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області, який видано на підставі зазначеного рішення.

Також, оскільки за висновком суду ОСОБА_1 було незаконно звільнено з посади прокурора Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області, судом прийнято рішення про поновлення її саме на цій посаді з 24.10.2021, тобто з наступного дня, що зазначений у наказі про звільнення, зі стягненням на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційних скарг, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом України від 14.10.2014 № 1697-VII "Про прокуратуру" (далі за текстом Закон № 1697-VII).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 16 Закону № 1697-VII, незалежність прокурора забезпечується особливим порядком його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з частиною третьою статті 16 № 1697-VII, прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених законом.

Положеннями статті 7 Закону № 1697-VII визначено, що систему прокуратури України становлять: Офіс Генерального прокурора; обласні прокуратури; окружні прокуратури; Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

Статтею 9 Закону № 1697-VII передбачено, що керівник обласної прокуратури призначає на посади та звільняє з посад прокурорів обласних та окружних прокуратур у встановленому цим Законом порядку.

Загальні умови звільнення прокурора з посади, припинення його повноважень на посаді визначені статтею 51 Закону № 1697-VII, яка передбачає, що прокурор звільняється з посади у разі:

1) неможливості виконувати свої повноваження за станом здоров`я;

2) порушення ним вимог щодо несумісності, передбачених статтею 18 цього Закону;

3) набрання законної сили судовим рішенням про притягнення прокурора до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення, пов`язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про запобігання корупції";

4) неможливості переведення на іншу посаду або відсутності згоди на це у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі;

5) набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо нього;

6) припинення громадянства України або набуття громадянства іншої держави;

7) подання заяви про звільнення з посади за власним бажанням;

8) неможливості подальшого перебування на тимчасово вакантній посаді;

9) ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в раз скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Колегія суддів звертає увагу на те, що такий перелік підстав викладено у Законі 1697-VII як вичерпний.

25 вересня 2019 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" № 113-IX (далі за текстом Закон № 113-IX), яким запроваджено реформування системи органів прокуратури та внесено зміни до Кодексу законів про працю України шляхом доповнення статті 32 частиною п`ятою такого змісту: "Переведення прокурорів відбувається з урахуванням особливостей, визначених законом, що регулює їхній статус".

Статтю 40 КЗпП України доповнено частиною п`ятою такого змісту: "Особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, а також особливості застосування до них положень частини другої цієї статті, статей 42, 42-1, частин першої, другої і третьої статті 49-2, статті 74, частини третьої статті 121 цього Кодексу, встановлюються законом, що регулює їхній статус".

Законом № 113-ІХ також внесені зміни до Закону № 1697-VII «Про прокуратуру», зокрема, в тексті Закону № 1697-VII слова «Генеральна прокуратура України», «регіональні прокуратури», «місцеві прокуратури» замінено відповідно на «Офіс Генерального прокурора», «обласні прокуратури», «окружні прокуратури».

Також внесено окремі зміни до Закону № 1697-VII. Зокрема, виключено пункт 4 статті 7, який передбачав існування в системі прокуратури України військових прокуратур.

Відповідно до пункту 7 наказу Офісу Генерального прокурора від 05.02.2020 № 66 "Про окремі питання забезпечення початку роботи спеціалізованих прокуратур у військовій та оборонній сфері (на правах обласних прокуратур)", до прийняття рішення про створення спеціалізованих прокуратур у військовій та оборонній сфері на правах окружних прокуратур військові прокуратури гарнізонів підпорядкувати відповідно спеціалізованим прокуратурам у військовій та оборонній сфері Центрального, Південного, Західного регіонів та об`єднаних сил (на правах обласних прокуратур) з урахуванням їх територіальної юрисдикції.

Крім того, статтю 51 Закону № 1697-VII доповнено частиною п`ятою такого змісту: "На звільнення прокурорів з посади з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, не поширюються положення законодавства щодо пропозиції іншої роботи та переведення на іншу роботу при звільненні у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, щодо строків попередження про звільнення, щодо переважного права на залишення на роботі, щодо переважного права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, щодо збереження місця роботи на період щорічної відпустки та на період відрядження".

Так, згідно з пунктом 6 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ, з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2010 року № 1697.

За приписами пункту 7 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113 ІХ, прокурори та слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів і слідчих у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

На виконання пункту 9 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ, атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 7 цього розділу.

У силу положень пунктів 10-14 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-ІХ, прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.

Атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.

Предметом атестації є оцінка: 1) професійної компетентності прокурора; 2) професійної етики та доброчесності прокурора.

Атестація прокурорів включає такі етапи: 1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному вебсайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди; 2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.

За результатами складення прокурором іспиту, відповідна кадрова комісія ухвалює рішення щодо допуску прокурора до проведення співбесіди. Якщо прокурор за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, встановлений згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, це є підставою для недопущення прокурора до етапу співбесіди і ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором (пункт 16 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-ІХ).

Відповідно до пункту 17 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113 ІХ, кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

В силу підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ, прокурори та слідчі органів прокуратури, зазначені в підпунктах 1-4 пункту 7 цього розділу, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора за умови настання однієї з таких підстав: рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації.

На виконання норм розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ Генеральною прокуратурою України 03.10.2019 видано наказ № 221 "Про затвердження Порядку проходження прокурорами атестації".

За визначенням, що міститься в пункті 1 розділу 1 Порядку №221, атестація прокурорів це встановлена Розділом II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.

Відповідно до пунктів 2, 4 Порядку № 221, атестація прокурорів Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних, місцевих прокуратур та військових прокуратур проводиться відповідними кадровими комісіями. Порядок роботи, перелік і склад кадрових комісій визначаються відповідними наказами Генерального прокурора.

Атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями прозоро та публічно у присутності прокурора, який проходить атестацію.

Предметом атестації є оцінка: 1) професійної компетентності прокурора (у тому числі загальних здібностей та навичок); 2) професійної етики та доброчесності прокурора.

Пунктами 6-8 розділу I Порядку № 221 визначено, що атестація включає в себе три етапи:

1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;

2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

За результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень:

1) рішення про успішне проходження прокурором атестації;

2) рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Форми типових рішень визначені у додатку 1 до цього Порядку.

Розділом III Порядку № 221 визначено такий етап як складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, та регламентовано організацію його проведення.

Відповідно до пунктів 3-6 розділу ІІІ Порядку № 221, зразок тестових питань та правила складання іспиту оприлюднюється на веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за сім календарних днів до дня складання іспиту.

Тестування проходить автоматизовано з використанням комп`ютерної техніки у присутності членів відповідної кадрової комісії.

Прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту встановлює своїм наказом Генеральний прокурор після складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

Прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до співбесіди, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Наказом виконуючого обов`язки Генерального прокурора від 07.10.2020 № 474, який наявний у вільному доступі на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом, встановлено 93 бали для успішного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Порядку № 221, у разі набрання прокурором за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки кількості балів, яка дорівнює або є більшою, ніж прохідний бал, прокурор допускається до співбесіди.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 06.11.2020 ОСОБА_1 проходила анонімне тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки та набрала 92 бали, що є меншим прохідного балу для успішного складання іспиту.

З матеріалів справи вбачається, що 06.11.2020 позивач звернулась до голови Першої кадрової комісії із заявою щодо поганого самопочуття, що перешкодило складенню іспиту і вплинуло на її результат, у якій просила призначити їй нову дату складання іспиту.

За результатами розгляду вказаної заяви, 20.11.2020 Перша кадрова комісія прийняла рішення, яким заяву задовольнила, вирішила призначити нову дату складання позивачем іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички, що підтверджується Протоколом № 12 засідання Першої кадрової комісії.

Колегія суддів звертає увагу, що пунктом 7 Порядку № 221 передбачено, що повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора.

З аналізу наведеної норми слідує, що лише у разі настання обставин, що не залежали від прокурора та членів кадрової комісії, за яких прокурор був позбавлений можливості завершити тестування, кадрова комісія наділена повноваженнями щодо призначення нового часу іспиту. Крім того, наведена норма містить застереження щодо неможливості проходження двічі одним і тим самим прокурором кожного з етапу атестації. Таким чином, у разі завершення прокурором проходження тестування він вважається таким, що використав своє право на проходження конкретного етапу атестації, за результатами якого отримав певну кількість балів.

Колегією суддів встановлено, що позивач розпочала та завершила тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, тим самим оцінивши стан роботи комп`ютерної техніки, як такий, що дає їй можливість скласти іспит. При цьому, безпосередньо під час проведення тестування ОСОБА_1 жодних заяв про погіршення стану здоров`я до комісії не подавала, отже, позивач фактично використала своє право на проходження відповідного етапу атестації та завершила тестування.

Натомість, результати складення позивачем іспиту (набрання 92 балів) відображено членом робочої групи у відповідній відомості, із чим ОСОБА_1 була ознайомлена і поставила власний підпис, чим підтвердила їх достовірність. У примітках до цієї відомості будь-які зауваження з боку позивача щодо процедури та порядку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки відсутні.

Колегія суддів зазначає, що результат складеного прокурором іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки є одним з етапів проходження атестації, тобто, самостійним показчиком визначення рівня її професійної компетентності, як прокурора.

Враховуючи, що законодавством, що регулює спірні правовідносини, заборонено повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів, а у даній справі позивач пройшла другий етап атестації, закінчила його та отримала результат - набрала 92 бали, що є менше прохідного для успішного складання іспиту (93), слід дійти висновку про відсутність у спірних правовідносинах підстав для призначення нового часу (дати) складання відповідного іспиту для позивача відповідно до правил пункту 7 Порядку №221.

Аналогічний правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 22.12.2022 у справі №140/12386/21, а також від 09.03.2023 у справі № 260/6740/21.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Пунктом 8 розділу I Порядку № 221 встановлено, що за результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень:

1) рішення про успішне проходження прокурором атестації;

2) рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Форми типових рішень визначені у додатку 1 до цього Порядку.

Зміст законодавства, яке регулює процедуру проходження прокурорами атестації, свідчить, що кожен з етапів атестації обов`язково закінчується відповідним висновком/рішенням кадрової комісії про успішне чи про неуспішне проходження атестації. Рішення про успішне проходження атестації є підставою для допущення прокурора до наступного її етапу або, якщо воно прийнято за результатами її останнього етапу (співбесіда), є підставою для переведення прокурора у відповідну новостворену прокуратуру. Рішення про неуспішне проходження атестації є підставою для звільнення прокурора на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

З наведеного слідує, що у спірних правовідносинах склалась ситуація, коли правові підстави для призначення нового часу (дати) складання відповідного іспиту для ОСОБА_1 відсутні, проте стосовно неї Першою кадровою комісією не було прийнято будь-якого рішення, яке передбачене пунктом 8 розділу I Порядку № 221.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що у спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

Положення КАС України, на відміну від чинного цивільного чи господарського процесуального законодавства, не пов`язують процесуальне правонаступництво з обов`язковою наявністю факту припинення юридичної особи. Ключовим за правилам КАС України є доведення обставин вибуттям сторони - суб`єкта владних повноважень з відносин, щодо яких виник спір. Вказані правила КАС України встановлені, враховуючи специфіку публічно-правових відносин, а саме: повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства, такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації.

Вищенаведений висновок колегії суддів узгоджується з правовою позицією, відображеною Верховним Судом у постановах від 13 березня 2019 року (справа № 524/4478/17) та від 20 лютого 2019 року (справа № 826/16659/15).

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) іншому або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Вищенаведене відповідає висновку Верховного Суду у постанові від 12 червня 2018 року у справі № 2а-23895/09/1270.

Таким чином, прийняття наказу Генерального прокурора від 02.06.2020 № 259 «Про визнання такими, що втратили чинність, наказів Генерального прокурора щодо створення кадрових комісій з атестації прокурорів регіональних прокуратур, а також їх робочих груп» та наказу Генерального прокурора від 22.07.2021 № 239 "Про створення п`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)" свідчить про компетенційне адміністративне (публічне) правонаступництво кадрових комісій, тобто про перехід функцій від тих комісій, функції яких припинено, до новостворених.

Так, на підставі листа голови П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 06/3/2-3039вн-21 від 11.08.2021 Департаментом кадрової роботи та державної служби Офісу Генерального прокурора передано П`ятнадцятій кадровій комісії матеріали атестації (відомості, протоколи, заяви тощо) Першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) стосовно прокурорів, щодо яких прийнято рішення про призначення нового часу складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням і комп`ютерної техніки, про що складено акт приймання-передачі матеріалів (а.с. 49 том 1).

За цих обставин, у спірних правовідносинах саме до повноважень П`ятнадцятої кадрової комісії віднесено виконання обов`язку щодо прийняття рішення, передбаченого пунктом 8 розділу I Порядку № 221, який не було виконано попередньою кадровою комісією.

Щодо протокольного рішення Першої кадрової комісії за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 , колегія суддів враховує, що оскільки доводи позивача, які викладені у заяві про допуск до повторного складення іспиту є необґрунтованими та не підтверджені належними та допустимими доказами, зазначене рішення є таким, що прийнято не у спосіб, встановлений Порядком № 221, не узгоджується з нормами останнього, а тому не може братись до уваги при розгляді даної справи.

Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у постанові від 22.12.2022 в аналогічній справі №140/12386/21 наголосив, що правова визначеність не може ґрунтуватися на нелегальному рішенні Першої кадрової комісії, яке, окрім того, є процедурним.

Колегія суддів зазначає, що склад комісії, яка ухвалює рішення за результатом проходження прокурором іспиту у формі анонімного тестування, враховуючи його автоматизовану процедуру, не впливає на результат такого тестування, не надає оцінку поставленим запитанням та наданим відповідям, оскільки при ухваленні рішення за наслідками тестування відсутній розсуд кадрової комісії щодо визначення результатів іспиту, а мотивом, з якого виходить комісія при його ухваленні - є зафіксована у відповідній відомості кількість набраних прокурором балів.

Зазначена позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 30 серпня 2022 року у справі № 360/2175/20.

Відповідно до пункту 6 розділу 3 Порядку № 221, прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до співбесіди, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Таким чином, беручи до уваги, що позивач за результатами відповідного етапу атестації набрала 92 бали, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту (93), колегія суддів вважає, що відповідно до пункту 6 розділу 3 Порядку № 221 у П`ятнадцятої кадрової комісії були наявні правові підстави для прийняття стосовно ОСОБА_1 рішення від 13.09.2021 № 349 про неуспішне проходження нею атестації.

Відповідно до вимог пункту 12 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора від 17 жовтня 2019 року № 233, вказане рішення кадрової комісії містить мотиви та обставини, які стали підставою для його ухвалення, а саме, набрання позивачем кількості балів, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту. У зв`язку з цим вказано, що ОСОБА_1 не допускається до проходження наступного етапу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване позивачем рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 349 від 13.09.2021 про неуспішне проходження атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички прокурором Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1 є обґрунтованим, мотивованим, та таким, що відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Отже, умовою для поновлення на попередній роботі є встановлення судом факту звільнення працівника за відсутності законної підстави.

Колегія суддів зазначає, що позивача звільнено наказом керівника Полтавської обласної прокуратури № 966к від 19.10.2021 у зв`язку з прийняттям рішення кадрової комісії № 349 від 13.09.2021 про неуспішне проходження атестації.

Враховуючи встановлені у справі обставини, висновки суду апеляційної інстанції про правомірність рішення П`ятнадцятої кадрової комісією про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 , що в силу підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ слугувало підставою для видання наказу Генерального прокурора, керівника регіональної (обласної) прокуратури про звільнення відповідного прокурора на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону №1697-VІІ, наказ керівника Полтавської обласної прокуратури № 966к від 19.10.2021 є правомірним та скасуванню не підлягає, що зумовлює відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Інші позовні вимоги про поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, а також допущення до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді позивача та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за 1 місяць, з урахуванням вищенаведених висновків суду апеляційної інстанції, також задоволенню не підлягають, оскільки є похідними.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з частиною 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене вище, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 по справі № 440/15603/21 підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

З урахуванням приписів ст.139 КАС України, а також враховуючи те, що за наслідками апеляційного перегляду даної справи прийнято постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Офісу Генерального прокурора, Полтавської обласної прокуратури задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 по справі № 440/15603/21 скасувати.

Ухвалити постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Полтавської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про визнання протиправними та скасування наказу і рішення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) В.Б. Русанова Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 15.03.2023 року