Справа № 320/4687/22
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4687/22 Суддя (судді) першої інстанції: Панова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Кобаля М.І., Костюк Л.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Національної поліції України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національної поліції України (далі - відповідач, апелянт), у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Національної поліції України щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу служби в поліції стажу служби в податковій міліції у період з 01 вересня 2011 року по 04 жовтня 2021 року відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію»;

- зобов`язати Національну поліцію України зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років у поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у податковій міліції у період з 01 вересня 2011 року по 04 жовтня 2021 року, що станом на 04 жовтня 2021 року становила 10 років, 1 місяць, 2 дні;

- зобов`язати Національну поліцію України здійснити перерахунок вислуги років ОСОБА_1 відповідно до положень статті 78 Закону України «Про Національну поліцію», починаючи з дати зарахування на службу до Національної поліції України.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що відповідачем при призначенні його на посаду в Головне слідче управління Національної поліції протиправно не враховано його вислугу років у податковій міліції. Позивач вважає, що служба у податковій міліції має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, а відтак, відповідач зобов`язаний зарахувати стаж роботи у податковій міліції позивача.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що служба в органах податкової міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, тобто прирівнюється до служби в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького складу, а відтак повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини 2 статті 78 Закону України "Про Національну поліцію", а тому відповідачем помилково не зараховано період проходження позивачем служби на посадах підрозділів податкової міліції оперативного документування з 01.09.2011 по 04.10.2021 до стажу служби в поліції.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Національною поліцією України подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що судом першої інстанції помилково прирівняно вислугу років у поліції до стажу роботи. Відповідач вважає, що вислуга років має обраховуватись для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції. Відтак, оскільки позивач станом на час виникнення спірних правовідносин та вирішення їх судом проходить службу в органах поліції, відповідач висновує, що підстав для вирішення в судовому порядку питання вислуги років наразі не має.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 13 березня 2023 року.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу подано не було, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильності застосування норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач з 01.09.2011 по 04.10.2021 проходив службу у Податковій міліції. На теперішній час проходить службу в Національній поліції України. ОСОБА_1 зазначає, що після переходу на службу до Національної поліції України відповідачем безпідставно не враховано до вислуги позивача в поліції зазначеного стажу в Податковій міліції.

12.05.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, за змістом якої просив зарахувати до його вислуги років у поліції зазначений період його роботи в податковій міліції.

Листом відповідача від 20.05.2022 № 2090/12/1/2/03-2022 відмовлено у задоволенні зазначеної заяви позивача з мотивів, що, як вважає відповідач, відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» відсутні правові підстави для зарахування зазначеного періоду до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.

Позивач, вважаючи відмову відповідача протиправною, звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

У межах заявлених позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років у поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у податковій міліції у період з 01 вересня 2011 року по 04 жовтня 2021 року, що станом на 04 жовтня 2021 року становила 10 років, 1 місяць, 2 дні та зобов`язання Національної поліції України здійснити перерахунок вислуги років ОСОБА_1 відповідно до положень статті 78 Закону України «Про Національну поліцію», починаючи з дати зарахування на службу до Національної поліції України.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі - «Закон №580-VIII», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтями 1, 2 указаного Закону Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону №580-VIII).

Відповідно до частини першої статті 78 Закону №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 78 Закону №580-VIII до стажу служби в поліції зараховуються служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в Україні» від 5 липня 2012 року №5083-VI, який набрав чинності з 12 серпня 2012 року, серед іншого, доповнено Податковий кодекс України розділом XVIII-2 (Податкова міліція).

Так, пунктом 348.1 статті 348 Податкового кодексу України (далі - «ПК України», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Згідно з пунктом 353.1 статті 353 ПК України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 356.1 статті 356 ПК України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України «Про Національну поліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Відповідно до статті 19 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 4 грудня 1990 року №509-XII (далі - «Закон №509-XII») податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Частина перша статті 24 Закону №509-XII визначала, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ.

Держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію»" (стаття 26 Закону №509-XII).

Отже, на підставі аналізу вищезазначених колегія суддів висновує, що служба у податковій міліції за своє суттю є службою в органах внутрішніх справ України.

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду №826/16143/18 від 07.10.2020, у якій суд дійшов висновку, що органи податкової міліції та відповідні підрозділи поліції здійснюють оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Враховуючи зазначене, Суд погодився із висновком судів попередніх інстанцій щодо тотожності правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в органах податкової міліції, вказавши, що визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувалися та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.

Така правова позиція надалі підтримана Верховним Судом у постановах від 13 серпня 2021 року у справі № 440/1564/20, від 11 листопада 2021 року у справі № 280/1546/21, від 02 червня 2022 у справі № 280/8419/20, які прийняті до уваги судом апеляційної інстанції під час розгляду цієї справи.

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги керується імперативними приписами ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідачем в доводах апеляційної скарги жодним чином не обґрунтовано наявність підстав для відступу від вищевказаних правових позицій Верховного Суду, які під час розгляду справи були правомірно враховані судом першої інстанції на виконання вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

В контексті викладеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, який вказав про наявність правових підстав для визнання протиправними дій Національної поліції України щодо відмови позивачу у зарахуванні до стажу служби в поліції стажу служби в податковій міліції у період з 01 вересня 2011 року по 04 жовтня 2021 року відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» та зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років у поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у податковій міліції у період з 01 вересня 2011 року по 04 жовтня 2021 року, що станом на 04 жовтня 2021 року становила 10 років, 1 місяць, 2 дні.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування або зміни судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, судом першої інстанції при розгляді справи правильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дотримано норм процесуального права.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національної поліції України залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року у справі № 320/4687/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина

Судді М.І. Кобаль

Л.О. Костюк