Справа № 400/6864/21
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 р. № 400/6864/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області, вул. 2-а Екіпажна, 1, м. Миколаїв, 54003,

до відповідача:Приватного сільськогосподарського підприємства "ЗАПОВІТ", вул. Шкільна, 1, с. Станіславчик, Первомайський район, Миколаївська область, 55221,

про:застосування заходу реагування,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (далі - позивач) звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного сільськогосподарського підприємства „ЗАПОВІТ (далі - відповідач) про застосування заходу реагування у виді повного зупинення роботи об`єкта, експлуатації будівель, споруд та приміщень, що розташовані за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, с. Станіславчик, вул. Шкільна, 1, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

На обгрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що провів перевірку об`єкта відповідача, за результатами якої виявив особливо небезпечні порушення вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Ухвалою від 25.08.2021 суд відкрив провадження в адміністративній справі та постановив розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження.

Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Ухвалами від 19.10.2021, 27.10.2022 суд зупиняв провадження в адміністративній справі за клопотанням сторін для надання сторонам часу для примирення.

Сторони не досягли примирення.

Ухвалою від 02.02.2023 суд поновив провадження в адміністративній справі, витребував у сторін докази усунення порушень на об`єкті відповідача, виявлених перевіркю позивача.

На виконання ухвали від 02.02.2023 позивач подав заяву від 10.02.2023, якою повідомив, що відповідач не усунув три порушення із чотирнадцяти виявлених перевіркою позивача та просив задовольнити позовну заяву. До заяви позивач додав копію акта обстеження від 06.02.2023, складеного директором відповідача Трачук Л.С. та провідним інспектором ВЗ НС Первомайського РУ ГУ ДСНС України в Миколаївській області лейтенанта служби цивільного захисту цивільного захисту Сінельниковим Г.Г. В акті обстеження зафіксовано неусунення відповідачем трьох порушень.

На підставі частини дев`ятої статті 205, статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

На підставі наказу від 08.12.2020 № 496 та посвідчення на проведення перевірки від 18.05.2021 посадові особи позивача з 18.05.2021 по 24.05.2021 здійснили планову перевірку об`єкта відповідача, розташованого за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, с. Станіславчик, вул. Шкільна, 1, на предмет дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

За результатами перевірки складений акт від 24.05.2021 № 32, в якому зафіксовані порушення, зокрема, і такі, які є особливо небезпечними, оскільки створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Акт перевірки підписаний директором відповідача Трачук Л.С. без зауважень. Примірник акта надіслано на адресу вручений відповідачу 24.04.2021.

Відповідач частково усунув виявлені перевіркою порушення, що підтверджується актом обстеження від 06.02.2023.

За повідомленням позивача (клопотання від 10.02.2023), неусунутими залишаються такі порушення:

- дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності (порушено пункт 2.5 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в України, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ від 30.12.2014 № 1417 (далі ППБУ), відповідно до якого у будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) повинні оброблятися засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності);

- приміщення не обладнано автоматичною пожежною сигналізацією відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (порушено пункт 1.2 глави 1 розділу V ППБУ, відповідно до якого будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»);

- АЗС не забезпечено розрахунковою кількістю плівкоутворювального піноутворювача для ліквідації можливих пожеж протипожежною технікою та засобами для подачі вогнегасних речовин (порушено пункт 31, глава VII ПППБ, відповідно до якого АЗС (крім пересувних АЗС, АГЗС і АГЗП) забезпечуються розрахунковою кількістю плівкоутворювального піноутворювача для ліквідації можливих пожеж протипожежною технікою).

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Приписи статей 22, 55 Кодексу цивільного захисту України покладають обов`язок забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки на суб`єктів господарювання.

Частина друга статті 68 Кодексу цивільного захисту України передбачає, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Серед повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, є звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей (пункт 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно зі статтею 70 Кодексу цивільного захисту України, повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 4 Закону України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Факт порушення відповідачем вимог законодавства підтверджений належними доказами (актом перевірки, актом обстеження).

Виявлених порушень відповідач не заперечив, так само як і не подав суду доказів усунення виявлених перевіркою порушень в повному обсязі.

Суд оцінив зміст не усунутих на момент розгляду справи порушень і дійшов висновку, що вони, відповідно до приписів статі 2 Кодексу цивільного захисту України, є тими обставинами, які можуть призвести до настання реальної загрози життю та здоров`ю людей.

Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

У зв`язку з цим існування (неусунення) хоча б одного з порушень, встановлених органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 823/589/16.

Необхідно зазначити, що застосування заходів реагування у формі зупинення експлуатації будівлі є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Водночас поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 826/7141/16.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Оскільки спір вирішений на користь позивача як субєкта владних повноважень, а також за відсутністю витрат позивача, повязаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати (судовий збір), згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, не підлягають до стягнення з відповідача.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (вул. 2-а Екіпажна, 1, м. Миколаїв, 54003, ідентифікаційний код: 38524996) до Приватного сільськогосподарського підприємства "ЗАПОВІТ" (вул. Шкільна, 1, с. Станіславчик, Первомайський район, Миколаївська область, 55221, ідентифікаційний код: 02135906) задовольнити.

Застосувати до Приватного сільськогосподарського підприємства „ЗАПОВІТ (Миколаївська область, Первомайський район, с. Станіславчик, вул. Шкільна, 1, ідентифікаційний код: 02135906) захід реагування у виді повного зупинення роботи об`єкта, експлуатації будівель, споруд та приміщень, що розташовані за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, с. Станіславчик, вул. Шкільна, 1, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Птичкіна