Справа № 160/1295/23
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2023 року Справа № 160/1295/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРАМПЛЮС» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕРАМПЛЮС» з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
Так, на думку позивача, податковий орган неправомірно нарахував позивачу пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, а тому, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
Ухвалою суду від 27.01.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Заперечуючи проти позову, відповідачем надано до суду письмовий відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи.
Позивачем не надано до перевірки документального підтвердження несвоєчасного виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 04.06.2020 року № 0406-20 за період з 04.06.2020 року по 24.06.2022 року через дію форс-мажорних обставин.
Відповідач вказує, що перевіркою встановлено порушення ТОВ «КЕРАМПЛЮС» ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валютну і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473-VIII при виконанні зовнішньоекономічного контракту від 04.06.2020 року №0406-20, укладеного з «MCD (Minerals & Chemicals Distribution) LTD», в частині несвоєчасного одержання товару в сумі 13 775,00 дол. США, за що згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 року №2473-VIII нараховується пеня за порушення термінів розрахунків в сфері ЗЕД.
Відповідач просить у задоволені позовних вимог відмовити.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
За результатами перевірки складено акт №1202/04-36-07-09/35202765 від 22.07.2022 року.
Згідно з вказаним актом перевіркою встановлено порушення платником податків:
- ч. 2 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473-VIII при виконанні зовнішньоекономічного контракту від 04.06.2020 року №0406-20, укладеного з «MCD (Minerals & Chemicals Distribution) LTD», в частині несвоєчасного одержання товару в сумі 13 775,00 дол. США, за що згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 року №2473-VIII нараховується пеня за порушення термінів розрахунків в сфері ЗЕД.
Не погодившись з висновками акту перевірки від 22.07.2022 року №1202/04-36-07-09/35202765, позивач звернувся до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області із запереченнями від 15.08.2022 року.
Вважаючи вказані вище податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює ПК України.
Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, що проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.
Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст.14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Згідно із пп.14.1.265 п.14.1 ст.14 ПК України, штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно з пп. 14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про валюту і валютні операції» №2473, Положенням про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженим постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №5 (далі - Положення) та Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №7 (далі - Інструкція).
Статтею 13 Закону № 2473, визначено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти належать зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
Відповідно до пункту 21 Положення граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Відповідно до приписів підпункту 1 пункту 7 Інструкції, банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати оформлення МД типу ЕК-10 «Експорт», ЕК-11 «реекспорт» на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України належать митному оформленню), або підписання акту або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), -за операціями з експорту товарів. Банк для здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів самостійно визначає систему заходів (уключаючи фіксацію цих операцій з дотриманням принципів актуальності, достовірності та інформативності) (пункт 8 Інструкції).
Згідно з підпунктом 2 пункту 9 Інструкції, банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків у разі експорту товару після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за експорт товару здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за товар), або від банку (резидента або нерезидента) за документарним акредитивом, відкритим на користь резидента за операцією з експорту товару, або в порядку, визначеному пунктом 16-2 розділу IV цієї Інструкції.
Відповідно до частини 5 статті 13 Закону № 2473, порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Частиною 6 статті 13 Закону № 2473 визначено, що у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.
Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).
У разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується (ч. 7 ст. 13 Закону № 2473).
Судом встановлено, що між «MCD (Minerals & Chemicals Distribution) LTD» (покупець) та ТОВ «КЕРАМПЛЮС» (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт від 04.06.2020 року №0406-20, відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар на умовах, узгоджених даним контрактом та додатками до цього контракту, які є невід`ємними частинами контракту.
Товар поставляється на умовах встановлених у цьому контракті та додатках до цього контракту, кожне з яких окремо, так і всі разом є невід`ємною частиною цього контракту (п. 3.1 контракту).
Поставка товару здійснюється на умовах передбачених в додатках до контракту (п. 3.3 контракту).
Відповідно до пункту 5.1 контракту валюта контракту долар США. Оплата за поставлений товар здійснюється в доларах США.
Продавець разом з партією товару повинен передати покупцю наступні документи: CMR або залізничну накладну, сертифікати якості, пакувальний лист, рахунок. Інші документи можуть надається на вимогу покупця за його рахунок, якщо сторонами контракту не передбачено іншого (п. 5.2 контракту).
Строк проведення розрахунку протягом 180 календарних днів з моменту відвантаження відповідної партії товару, дата якої визначається відповідною CMR або залізничною накладною. Платіж за поставлені партії товару здійснюється покупцем одним із наступних способів: Прямим банківським платежем на рахунок продавця (пп. 5.31 контракту); шляхом проведення взаєморозрахунку однорідних зустрічних грошових вимог між продавцем та покупцем.
Однак, судом встановлено, що у зв`язку з невиконанням «MCD (Minerals & Chemicals Distribution) LTD» своїх зобов`язань по контракту №0406-20 від 04.06.2020 року позивач ТОВ «КЕРАМПЛЮС» звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до «MCD (Minerals & Chemicals Distribution) LTD» про стягнення суми боргу у розмірі 76 490 доларів США, що еквівалентна 2 086 999,05 грн. по курсу НБУ на дату складання позову.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2022 року у справі № 904/9679/21 судом прийнято до провадження позовну заяву ТОВ «КЕРАМПЛЮС» та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «КЕРАМПЛЮС» до «MCD (Minerals & Chemicals Distribution) LTD» про стягнення суми боргу 76 490 доларів США, що еквівалентна 2 086 999,05 грн. по курсу НБУ на дату складання позову.
Також, судом встановлено, що між «MCD (Minerals & Chemicals Distribution) LTD» (первісний боржник), Arsenal Minerals Limited (новий боржник) та ТОВ «КЕРАМПЛЮС» (кредитор) укладено договір переведення боргу від 10.02.2022 року №10/01-1, відповідно до якого первісний боржник передав, а новий боржник прийняв на себе зобов`язання з виконання умов контракту №0406/-20 від 04.06.2020 року в частині поставленого товару, укладеного між «MCD (Minerals & Chemicals Distribution) LTD» та ТОВ «КЕРАМПЛЮС», відповідно до рахунків-фактури, вказаним в таблиці 1 п. 4 цього договору на загальну суму 55 170 доларів США (пункт 1 договору від 10.02.2022 року №10/02-1).
Первісний боржник замість нового боржника сплачує борг кредитору по контракту № 0406-20 (п. 2 договору).
Новий боржник приймає на себе зобов`язання первісного боржника з виконання умов контракту №0406/20, що витікають з контракту № 0406-20, перед кредитором за рахунок виконання своїх зобов`язань перед первісним боржником, які сторони урегулюють між собою без участі кредитора.
Кредитор набуває право вимоги до нового боржника з моменту укладення цього договору, незалежно від здійснення зустрічних зобов`язань та заліків між новим боржником та первісним боржником.
Моментом передачі зобов`язань по заборгованості визнається момент підписання сторонами цього договору (пункт 3 договору від 10.02.2022 року №10/02-1).
Відповідно до пункту 4 договору від 10.02.2022 року №10/02-1 оплата здійснюється новим боржником платіжними дорученням на рахунок кредитора в строки, які визначені таблицею.
Валюта платежів долар США (пункт 5 договору від 10.02.2022 року №10/02-1).
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач - ТОВ «КЕРАМПЛЮС» звернулося до «MCD (Minerals & Chemicals Distribution) LTD» з листом від 24.02.2022 року про добровільну оплату боргу.
В свою чергу, 24.02.2022 року «MCD (Minerals & Chemicals Distribution) LTD» надала відповідь на прохання ТОВ «КЕРАМПЛЮС», відповідно до якої «MCD (Minerals & Chemicals Distribution) LTD» запропонувала зробити зміну боржника, де в якості нового боржника є IMMCO TRADE PTE. LTD.
Так, з матеріалів справи вбачається, що «MCD (Minerals & Chemicals Distribution) LTD» (первісний боржник), IMMCO TRADE PTE. LTD (новий боржник) та ТОВ «КЕРАМПЛЮС» (кредитор) уклали договір переводу боргу від 24.02.2022 року №24/02-1, відповідно до якого первісний боржник передав, а новий боржник прийняв на себе зобов`язання з виконання умов контракту №0406/-20 від 04.06.2020 року в частині поставленого товару, укладеного між «MCD (Minerals & Chemicals Distribution) LTD» та ТОВ «КЕРАМПЛЮС», відповідно до рахунків-фактури, вказаним в таблиці 1 п. 4 цього договору на загальну суму 76 490,50 доларів США (пункт 1 договору від 24.02.2022 року №24/02-1).
Первісний боржник замість нового боржника сплачує борг кредитору по контракту № 0406-20 (п. 2 договору).
Новий боржник приймає на себе зобов`язання первісного боржника з виконання умов контракту №0406/20, що витікають з контракту № 0406-20, перед кредитором за рахунок виконання своїх зобов`язань перед первісним боржником, які сторони урегулюють між собою без участі кредитора.
Кредитор набуває право вимоги до нового боржника з моменту укладення цього договору, незалежно від існування зустрічних зобов`язань та заліків між новим боржником та первісним боржником.
Моментом передачі зобов`язань по заборгованості визначається момент підписання сторонами цього договору (пункт 3 договору від 24.02.2022 року №24/02-1).
Відповідно до пункту 4 договору від 24.02.2022 року №24/02-1 оплата здійснюється новим боржником платіжними дорученням на рахунок кредитору в строки, які визначені таблицею на загальну суму 76 490,50 доларів США.
Валюта платежів долар США (пункт 5 договору від 24.02.2022 року №24/02-1).
Також, судом встановлено, що між сторонами договору було складено та підписано додаток №2504 від 12.04.2022 року до договору переводу боргу №24/02-1 від 24.02.2022 року, відповідно до якого сторони домовились:
Пункт 1 викласти в наступній редакції: «Первісний боржник передав, а новий боржник прийняв на себе зобов`язання з виконання умов контракту №0406/-20 від 04.06.2020 року в частині поставленого товару, укладеного між «MCD (Minerals & Chemicals Distribution) LTD» та ТОВ «КЕРАМПЛЮС», відповідно до рахунків-фактури, вказаним в таблиці 1 п. 4 цього договору на загальну суму 98 240 доларів США».
Пункт 4 договору від 24.02.2022 року №24/02-1 викласти в новий редакції: Оплата здійснюється новим боржником платіжним дорученням на рахунок кредитора в строки, які визначені таблицею на загальну суму 98 240 доларів США.
З матеріалів справи також, вбачається, що позивач - ТОВ «КЕРАМПЛЮС» звернулося до IMMCO TRADE PTE. LTD з листом від 07.04.2022 року про добровільну оплату боргу.
В свою чергу, 07.04.2022 року IMMCO TRADE PTE. LTD надано відповідь на прохання ТОВ «КЕРАМПЛЮС», відповідно до якої IMMCO TRADE PTE. LTD підтверджує здійснення оплати боргу за договором переводу боргу №24/02-1 від 24.02.2022 року, укладеним між ТОВ «КЕРАМПЛЮС», «MCD (Minerals & Chemicals Distribution) LTD» та IMMCO TRADE PTE. LTD.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2022 року закрито провадження у справі № 904/9679/21 за позовом ТОВ «КЕРАМПЛЮС» до «MCD (Minerals & Chemicals Distribution) LTD» про стягнення заборгованості за поставлений товар, у зв`язку з оплатою заборгованості новим кредитором.
Проаналізувавши вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне зазначити, що ТОВ «КЕРАМПЛЮС» не припустилось порушення строків розрахунків за контрактом №0406/20 від 04.06.2020 року, а порушення таких строків допустило «MCD (Minerals & Chemicals Distribution) LTD», тобто нерезидент, що підтверджується вищенаведеним, при цьому, нормами ПК України встановлені умови притягнення платника податків до відповідальності.
Згідно із п.109.1 ст.109 ПК України, податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.
Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Статтею 112 ПК України, встановлені загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно із п. 112.1 ст.112 ПК України, особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 112.2 ст.112 ПК України, особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
Пунктом 112.7 статті 112 ПК України, визначено, якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.
Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.
Як вже було зазначено вище, з метою врегулювання питання із погашення заборгованості, ТОВ «Керамплюс» зверталося до Господарського суду Дніпропетровської області щодо стягнення заборгованості з «MCD (Minerals & Chemicals Distribution) LTD», направлялись листи-прохання від 24.02.2022 року до «MCD (Minerals & Chemicals Distribution) LTD» та від 07.04.2022 року, до IMMCO TRADE PTE. LTD з проханням погасити заборгованість, однак у зв`язку з нездатністю «MCD (Minerals & Chemicals Distribution) LTD» сплатити борг, виконання зобов`язань за контрактом №0406/20 від 04.06.2020 року фактично призвели до порушення граничних строків проведення розрахунків.
З огляду на викладене, події, які відбулись з вини контрагента та які призвели до порушення граничних строків проведення розрахунків, на переконання суду, виключають юридичну відповідальність ТОВ «КЕРАМПЛЮС» за ст.112 ПК України.
Такий підхід відповідає принципу індивідуальної податкової відповідальності, який неодноразово наголошувався Верховним Судом та Європейським судом з прав людини. Вищенаведений висновок Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово підтвердив у рішеннях по справах «Булвес АД проти Болгарії», «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії», «Сєрков проти України», «Інтерсплав проти України» та ін.
Таким чином, відповідно до вимог законодавства України, ТОВ «КЕРАМПЛЮС» здійснило заходи для врегулювання спору, шляхом пред`явлення позову до Господарського суду Дніпропетровської області щодо стягнення заборгованості за контрактом та направлення листів-прохань щодо погашення заборгованості, укладення договорів передання боргу, що відповідно до ч.7 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» є відповідною підставою для зупинення нарахування пені.
Також, суд звертає увагу на те, що згідно з п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України, за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби, штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за порушення, визначені в абзацах другому дев`ятому цього пункту.
Протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби, платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.
Суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до ПК України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 року № 466-IX, в редакції від 01.01.2021, підпункт 14.1.162 ПК України викладено в наступній редакції: « 14.1.162. пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».
Відповідно до норм п. п. 54.3.3. п. 54.3. статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення,у сфері зовнішньоекономічної діяльності; є контролюючий орган.
З наведеного слідує, що ПК України визначено, що пеня за порушення строків розрахунків в іноземній валюті є різновидом грошового зобов`язання платника податків та застосовується контролюючим (податковим) органом в порядку, який передбачений для прийняття податкових повідомлень-рішень, а Закон України «Про валюту і валютні операції», зокрема стаття 13, містить лише встановлення такого виду відповідальності, як пеня за порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що пеня за порушення резидентами строку розрахунків в іноземній валюті відповідно до вимог ПК України, з 01.01.2021 року є одним із різновидів пені в розумінні приписів підпункту14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України, та, відповідно, нарахування пені у період з 01.01.2021 року суперечить положенням абз. 11 п. 52-1 підрозділу «Перехідні положення» ПК України.
Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку, що податковий орган неправомірно нарахував позивачу пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
За таких обставин, суд вважає, що відповідачем було неправомірно нараховано ТОВ «КЕРАМПЛЮС» пеню у сумі 141851,19 грн. та пеню в сумі 529276,83 грн.
Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приписами ст. 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду, підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРАМПЛЮС» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень - задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 15.03.2023 року.

Суддя І.О. Лозицька