Справа № 160/11024/22
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 березня 2023 року

м. Київ

справа №160/11024/22

адміністративне провадження № К/990/8154/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Шарапи В.М., суддів Єзерова А.А., Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.03.2023 у справі №160/11024/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій, рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій заявив вимоги наступного змісту:

« 1. визнати протиправними і незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про:

- зупинення і у подальшому виплачувати суми пенсійних виплат, не більше ніж станом на 1.4.2019 року; (5 березня 2019 року це дата, яка зобов`язувала ІНФОРМАЦІЯ_2 зробити новий перерахунок про розмір мого грошового забезпечення);

- рішення Пенсійного фонду України у порушенні вимог частини четверті пункту 28 статті 13 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" при нарахуванні мені пенсії відмовитись від нарахувань і виплат 40 % прожиткового мінімуму, як інвалід війни ІІ групи;

- рішення Пенсійного фонду України при нарахуванні пенсії відмовитись від нарахувань і виплат 34 % прожиткового мінімуму, за категорією пенсій за особливі заслуги перед Україною;

- рішення Головного управління пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, яким не виконані вимоги частини другої статті 55 Закону України від 9.4.1992 року №2262-ХП "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", - нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів;

2. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області:

- повернути безпідставно зняті з доплати пенсії на виконання рішення суду за період з 1 січня 2019 року по 30 листопада 2021 року, у відповідності листа Головного управління пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 9.12.2021 року №43632-34816/А-01/8-400/21 (додаток 5, 6) у сумі 13105.28 грн.;

- поновити та продовжити виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; паспорт: НОМЕР_2 , виданий Красногвардійським РВ ГУМВС України у Дніпропетровській області 17 червня 2010 року, - суми нарахованої з 1 грудня 2021 року, і у подальшому, пенсію, враховуючи підвищення прожиткового мінімуму та покращення законодавства із соціального захисту військовослужбовців, у повному обсязі, без обмеження її максимального розміру і терміну дії;

- поновити та продовжити виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; паспорт: НОМЕР_2 , виданий Красногвардійським РВ ГУМВС України у Дніпропетровській області 17 червня 2010 року, - суми нарахованої з 1 грудня 2021 року пенсії, і у подальшому, враховуючи нарахування та виплату мені 40 % прожиткового мінімуму, як інваліду війни ІІ групи;

- поновити та продовжити виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; паспорт: НОМЕР_2 , виданий Красногвардійським РВ ГУМВС України у Дніпропетровській області 17 червня 2010 року, - суми нарахованої з 1 грудня 2021 року пенсії, і у подальшому, враховуючи нарахування та виплату мені виплат 34% прожиткового мінімуму, за категорією пенсій за особливі заслуги перед Україною;

- виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; паспорт: НОМЕР_2 , виданий Красногвардійським РВ ГУМВС України у Дніпропетровській області 17 червня 2010 року, - суму, нарахованої доплати пенсії на виконання рішення суду за період з 1.01.2019 року по 30.11.2021 року у відповідності із листом Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 9.12.2021 року №43632-34816/А-01/8-400/21».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2022, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.03.2023, у задоволенні позову відмовлено.

На адресу Верховного Суду 07.03.2023 надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій останній просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2022, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.03.2023 та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Втім, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно частини 1 статті 328 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини 5 зазначеної норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до частини 4 статті 12 КАС України, виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Відтак, як вбачається із оскаржуваних судових рішень, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, при цьому вона не відноситься до переліку справ, які відповідно до частини 4 статті 12 КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження.

Як зазначено вище, процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень, ухвалених за правилами спрощеного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Вказані критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.

Із поданої касаційної скарги вбачається, що скаржником не наведено доводів та мотивів, що дають підстави для висновку, що судове рішення, постановлене у зазначеній справі, стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Слід зауважити, що призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, нижчестоящим судам результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх громадян перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Такий визначений законодавцем підхід до роботи Верховного Суду (формування в окремих справах конкретних правових висновків, що є обов`язковим для всіх судів та суб`єктів владних повноважень) є особливо актуальним у світлі положень частини 5 статті 125 Конституції України, згідно з якою адміністративні суди діють з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин.

У підсумку Верховний Суд звертає увагу на те, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовної практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Скаржник на підтвердження своєї позиції фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судами у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини 2 статті 341 КАС України.

Отже, скаржником не зазначено умов, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, за наявності яких можливе оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.03.2023 у справі №160/11024/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій, рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддіВ.М. Шарапа
А.А. Єзеров
С.М. Чиркін