Справа № 369/7016/22
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 369/7016/22 Суддя (судді) першої інстанції: Янченко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправними дії і бездіяльності органу виконавчої служби,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (як правонаступника Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області) щодо фактичного виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, за яким видано виконавчий лист № 2-433 від 23.01.2008 року та фактичного не стягнення з боржника аліментів на користь позивача за цим рішенням;

- визнати протиправними дії Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) (як правонаступника Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області) щодо втрати виконавчого провадження № 7368059, виконавчого документа, несвоєчасного здійснення розрахунку заборгованості по аліментам у ВП № 7368059, не направлення стягувачу постанов виконавчого провадження, нездійснення внесення сканованих матеріалів в ЄДРВП, не передачі матеріалів виконавчого провадження № 7368059 з ЄДРВП до АСВП, в порушення вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»;

- стягнути з Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у сумі 74 080,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23.01.2003 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист на виконання рішення суду від 23.01.2003 року у справі № 2-433/2003, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/3 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 15.03.2003 року і до їх повноліття, однак державним виконавцем не було здійснено жодних заходів на виконання рішення суду, що свідчить про бездіяльність останнього.

Зазначає, що через неправомірні дії і бездіяльність державного виконавця порушено її права і публічно-правовий порядок виконання рішення суду.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (як правонаступника Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області) щодо фактичного виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, за яким видано виконавчий лист № 2-433 від 23.01.2008 року та фактичного не стягнення з боржника аліментів на користь позивача за цим рішенням.

Визнано протиправними дії Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (як правонаступника Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області) щодо втрати виконавчого провадження № 7368059, виконавчого документа, несвоєчасного здійснення розрахунку заборгованості по аліментам у ВП № 7368059, не направлення стягувачу постанов виконавчого провадження, нездійснення внесення сканованих матеріалів в ЄДРВП, не передачі матеріалів виконавчого провадження № 7368059 з ЄДРВП до АСВП, в порушення вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій остання просить суд скасувати судове рішення в частині задоволених позовних вимог.

Зазначає, що рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, на підтвердження своєї позиції апелянт зазначає, що позивачка подаючи позовну заяву ввела суд в оману, оскільки виклала позовні вимоги щодо виконавчого листа від 2008 року, якого не існує, а суд не дослідивши належним чином докази у справі прийняв незаконне рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом не взято до уваги заяву ОСОБА_2 від 2006 року про повернення виконавчого провадження та постанови державного виконавця про повернення виконавчого провадження за заявою ОСОБА_2 .

Від ОСОБА_2 09.03.2023 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Як встановлено судом першої інстанції, 23.01.2003 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист на виконання рішення суду від 23.01.2003 року у справі № 2-433/2003, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/3 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 15.03.2003 року і до їх повноліття.

За цим виконавчим листом було відкрито виконавче провадження.

19 червня 2006 р. позивач звернулась до начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою у якій просила повернути виконавчий лист, зазначивши, що претензій по сплаті аліментів не має.

На підставі цієї заяви державним виконавцем прийнято постанову від 20.06.2006 р. про повернення виконавчого документа.

За даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень за виконавчим листом від 23.01.2003 року повторно відкрито виконавче провадження № 7368059 постановою від 11.04.2008 р.

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.12.2010 р. у справі № 1-468/10 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначено покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 годин.

Цим вироком встановлено, що з 29.06.2008 р. утримання аліментів здійснювалось у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку у зв`язку з тим, що з цього часу ОСОБА_6 перебував в інтернаті на повному державному забезпеченні. Загальна сума боргу ОСОБА_3 по сплаті аліментів на утримання дітей за період з 08.04.2008 р. по 01.06.2010 р. становить 15 008 грн. 23 коп.

Згідно листу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № В-3198 від 26.04.2021 р., листу Міністерства юстиції України № 3819/В-10807/20.4.2 від 16.07.2019 р. та відомостям Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконавче провадження № 7368059 було завершене постановою державного виконавця від 04.10.2016 р. на підставі пункту 6 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення.

19.02.2018 року головним державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Міщенко Л.М. видано Довідку-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів.

За змістом цієї довідки станом на 24.05.2016 р. заборгованість ОСОБА_3 становила 92 287 грн. 21 коп., у тому числі 58 084 грн. 43 коп. станом на 31.12.2013 р.

Постановою начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 27.12.2018 року довідку-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по ВП № 7368059 від 19.02.2018 року, яка видана головним державним виконавцем Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області Міщенко Л.М., скасовано.

Відповідно до довідки Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) № 7368059 від 28.07.2021 р. при передачі виконавчого провадження до архіву оригінал виконавчого листа № 2-433 виданого 23.01.2008 року Києво-Святошинським районним судом Київської області втрачено.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 р. № 1402-VIII суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За приписами частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Пунктом 7 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі за текстом - «Закон № 1404-VIII») визначено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Частиною 1 статті 383 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно частини 2 статті 384 Цивільного процесуального кодексу України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

З огляду на викладене та враховуючи, що виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_3 було видано на виконання судового рішення, ухваленого в порядку цивільного судочинства, і порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС, вчинених на виконання цього рішення, передбачено у ЦПК України, адміністративна юрисдикція виключається.

Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд попередньої інстанції на наведене уваги не звернув та припустився помилки, розглянувши справу за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 238, 315, 319, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2022 року скасувати.

Провадження у справі закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя О.М.Оксененко