Справа № 520/22696/21
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення
14 березня 2023 року Справа № 520/22696/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Бадюков Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб (в письмовому провадженні) в приміщенні суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено та вирішено:

«Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугу років виходячи з 86 відсотків відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року, з 01 січня 2019 року, з 01 квітня 2019 року та з 01 січня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) основний розмір пенсії за вислугу років виходячи з 86 відсотків відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року, з 01 січня 2019 року, з 01 квітня 2019 року та з 01 січня 2020 року згідно оновлених довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно станом на 01 січня 2018 року, 01 січня 2019 року, 05 березня 2019 року та 01 січня 2020 з урахуванням раніше виплачених сум.».

Позивач подав заяву про встановлення судового контролю, у якій просить:

1. Встановити судовий контроль шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати звіт про виконання судового рішення від 19.01.2022 року по справі № 520/22696/21 та встановити відповідний строк для цього ( 7 робочих днів);

2. Постановити відповідну ухвалу про встановлення судового контролю у справі № 520/22696/21 від 19.01.2022 року щодо виплати перерахованої пенсії ОСОБА_1 згідно довідки станом на 05 березня 2019 року з 01 квітня 2019 року відповідно перерахунку від 13 липня 2022 року в розмірі 15138, 15 гривень та направити її суб`єкту владних повноважень - Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області для виконання.

Свою заяву мотивує тим, що згідно перерахунку ГУ ПФУ від 13.07.2022 року, котрий вчинено ним на виконання судового рішення № 520/22696/21 від 19.01.2022 року основний розмір пенсії склав 15138, 15 грн. Водночас, згідно скріншоту пенсії в ВЕБ-порталу ПФУ від 19.02.2023 р. заявнику фактично виплачено 12321, 75 грн.

Ухвалою суду від 28.02.2023 заява позивача призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб (письмовому провадженні), надано відповідачу строк для надання відповідних письмових пояснень щодо поданої заяви.

Відповідач подав до суду письмові заперечення на подану заяву про встановлення судового контролю та зазначає, що судове рішення в частині невиплати коштів позивачу не виконується із поважних причин, у зв`язку із відсутністю бюджетних асигнувань на виплату перерахованої пенсії.

Суд, перевіривши доводи заяви позивача про встановлення судового контролю та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами України та є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява №60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 07 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява №30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

Підстави та порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, визначені ст. 382 КАС України.

Так, відповідно до частин 1 та 2 вказаної статті, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, процесуальні дії, визначені ст. 382 КАС України, є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

Судом встановлено, що Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено та вирішено:

«Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугу років виходячи з 86 відсотків відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року, з 01 січня 2019 року, з 01 квітня 2019 року та з 01 січня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) основний розмір пенсії за вислугу років виходячи з 86 відсотків відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року, з 01 січня 2019 року, з 01 квітня 2019 року та з 01 січня 2020 року згідно оновлених довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно станом на 01 січня 2018 року, 01 січня 2019 року, 05 березня 2019 року та 01 січня 2020 з урахуванням раніше виплачених сум.».

Як убачається з перерахунку ГУ ПФУ від 13.07.2022 року, котрий вчинено ним на виконання судового рішення № 520/22696/21 від 19.01.2022 року основний розмір пенсії Заявника склав 15138, 15 грн., але з урахуванням максимального розміру пенсії: 14970 грн. Остаточний: 14970 грн. Підстава рішення суду № 520/22696/21.

Водночас, згідно скріншоту пенсії в ВЕБ-порталу ПФУ від 19.02.2023 р. заявнику фактично виплачено за лютий 2023 р. - 12321, 75 грн.

На час розгляду заяви відповідач не заперечує тієї обставини, що рішення суду виконано лише в частково, а саме в частині здійснення відповідного перерахунку пенсії позивачу.

Так, ГУ ПФУ зазначає, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 по справі № 520/875/21 головним управлінням в липні 2022 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 обчисливши її розмір з грошового забезпечення визначеного ІНФОРМАЦІЯ_2 в довідці від 23.10.2020 №ФХ-111468.

Після перерахунку пенсії за попереднім рішенням суду основний розмір пенсії складав 12321,75. А тому, за рішенням суду по справі №520/22696/21 нараховується доплата у розмірі 1846, 95 грн.

Вказує, що на виконання ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» якою зазначено, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Тому позивачу була встановлена доплата до попереднього розміру пенсії, обчисленого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року по справі № 520/875/21. Розмір пенсії позивача після перерахунку складає 12321,75 грн. Заявнику нараховано різницю в пенсії за період з 01.01.2018 по 31.07.2022 у розмірі 48312,11 грн. Виплату нарахованої різниці в пенсії буде проведено в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат на виконання рішень суду.

З 01.08.2022 пенсія виплачується з урахуванням рішення суду.

Дослідивши означені матеріали суд дійшов висновку, що судове рішення в частині виплати перерахованої пенсії позивачу є невиконаним.

Враховуючи викладене, суд вважає, що є всі підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення у даній справі в частині виплати позивачу суми перерахованої пенсії.

Такий висновок суду узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

У рішеннях Європейського суду з прав людини (у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, прослідковується однозначна позиція, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення як завершальна стадія судового процесу за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати звіт про виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в частині виплати перерахованої пенсії - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати у 60-денний строк після набрання ухвалою суду законної сили звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі № 520/22696/21 в частині виплати ОСОБА_1 перерахованої пенсії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повна ухвала складена 14.03.2023 р.

Суддя Бадюков Ю.В.