Справа № 620/2197/20
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2197/20 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Ткаченко О.Є., Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

при секретарі Литвин С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправними дій та стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2022 року з позовом до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року у меншому розмірі ніж це передбачено ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- стягнути 6800 гривень на відшкодування матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями та бездіяльністю щодо недоплати як учаснику бойових дій грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

- зобов`язати протягом 30 (тридцяти) днів з моменту набрання рішенням законної сили подати звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.

15.11.2022 року позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №620/2197/20 (а.с.99-115).

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.11.2022 року, заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі № 620/2197/20 задоволено.

Зобов`язано Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат подати до канцелярії суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року в адміністративній справі №620/2197/20 протягом трьох місяців з дати закінчення дії воєнного стану в Україні.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції в частині строку подання звіту про виконання рішення позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву в повному обсязі, зокрема, подати звіт про виконання судового рішення протягом 30 (тридцяти) днів.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі, зокрема, неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст.313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не перешкоджає слухання справи.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржувану ухвалу - скасувати, виходячи з наступного.

Згідно із п.4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Приймаючи рішення про часткове задоволення заяви про встановлення судового контролю в адміністративній справі № 620/2197/20, суд першої інстанції зазначив, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, починаючи з 24.02.2022, існує необхідність встановити Головному управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області строк для подання звіту про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 у адміністративній справі №620/2197/20 протягом трьох місяців, з дати закінчення дії воєнного стану в Україні.

Колегія суддів апеляційної інстанції частково погоджується з висновком суду першої інстанції, проте вважає необхідним оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині подачі звіту, з дати закінчення дії воєнного стану в Україні.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що під час постановлення оскаржуваної ухвали, а саме: в резолютивній частині ухвали, судом першої інстанції помилково не вказано про задоволення заяви позивача частково.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, станом на момент подання ОСОБА_1 заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №620/2197/20 (15.11.2022 року) Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат не виконано рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року по справі №620/2197/20.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність встановлення суб`єкту владних повноважень - Київському міському центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат строку для подання звіту про виконання судового рішення у справі №620/2197/20.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічний висновок викладено у ч. 2-3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Статтею 382 КАС України передбачено можливість встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Так, частиною першою вказаної статті установлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 2 статті 382 КАС України).

Так, з набранням чинності нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України, законодавцем розширено повноваження суду та надано судам право встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення після ухвалення ним рішення, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що органом влади порушується принцип обов`язковості судового рішення.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про наявність обґрунтованих та законних підстав для належного захисту прав та законних інтересів позивача встановити судовий контроль за виконанням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року по даній справі.

Між тим, у даному випадку, висновок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині встановлення судового контролю з дати закінчення дії воєнного стану в Україні, та постановленням нової ухвали про встановлення судового контролю за виконанням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року по даній справі протягом трьох місяців з моменту ухвалення даної постанови.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.01.2006 року №3477-IV визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року №127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про встановити судовий контроль за виконанням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року саме з дати закінчення дії воєнного стану в Україні.

Зазначені обставини є підставою для застосування в даній справі п. 4 ч.1 ст. 317 КАС України, якою регламентовано, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку про необхідність скасувати ухвалу суду першої інстанції, з урахуванням висновків даної постанови, та постановити нову ухвалу.

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 382 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2022 року про встановлення судового контролю за виконанням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправними дій та стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Зобов`язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (ідентифікаційний код 22886300) подати до Чернігівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року по адміністративній справі № 620/2197/20 протягом трьох місяців, з моменту ухвалення даної постанови.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Л.О. Костюк

А.Г. Степанюк

Повний текст виготовлено 14.03.2023 року