Справа № 580/783/23
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року справа № 580/783/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом адвоката Зелінського Олександра Павловича до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 20.12.2022 № 2300-0304-8/68775 в зарахуванні періоду роботи з 08.07.1995 до 25.07.2001 в міжгосподарській пересувній механізованій колоні № 2 об`єднання Черкасоблагробуд до страхового стажу ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 08.07.1995 до 25.07.2001 в міжгосподарській пересувній механізованій колоні № 2 об`єднання Черкасоблагробуд до страхового стажу при призначенні пенсії за віком.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що позивачеві не зараховано спірний період роботи з підстав наявності недоліків у записах трудової книжки позивача. Позивач вказує, що дійсно перебував у трудових відносинах з міжгосподарською пересувною механізованою колоною № 2 об`єднання Черкасоблагробуд, що частково підтвердили свідки і що підтверджено відповідачем у період до 08.07.1995, при цьому записи в трудовій книжці засвідчують про трудову участь на зазначеному підприємстві із 11.11.1990 до 25.07.2001 та підтверджуються штампами підприємства в трудовій книжці та підписами директора.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

06.03.2023 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що заяви, передбачені Порядком № 22-1 від позивача не надходили у зв`язку із чим рішення Головним управлінням не приймалися, лист Головного управління від 20.12.2022 за вих. № 2300-0304-8/68775, носить роз`яснювальний характер і не є відмовою у зарахуванні періодів роботи до страхового стажу позивача. Крім того, вказано, що вимога про зобов`язання Головного управління зарахувати період роботи до страхового стажу при призначенні пенсії за віком є передчасною, оскільки позивач не досяг віку передбачено статтею 26 Закону № 1058-ІV.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою щодо обчислення страхового стажу.

Листом від 20.12.2022 за вих. № 2300-0304-8/68775 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомлено позивачу, що згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 позивач з 11.11.1990 до 25.07.2001 працював в міжгосподарській пересувній механізованій колоні № 2 об`єднання Черкасоблагробуд. У трудовій книжці не зазначено номер та дату наказу про прийняття на роботу, запис про звільнення оформлено неналежним чином (посилання на відповідну статтю, пункт закону, наказ та дата про звільнення з роботи відсутні, у даті є виправлення). Актом опитування свідка, ОСОБА_2 , від 27.09.2022 № 1 підтверджено період роботи позивача в міжгосподарській пересувній механізованій колоні № 2 об`єднання Черкасоблагробуд із 11.11.1990 до 07.07.1995, актом опитування свідка, ОСОБА_3 , від 27.09.2022 № 2 підтверджено період роботи позивача в міжгосподарській пересувній механізованій колоні № 2 об`єднання Черкасоблагробуд із 11.11.1990 до 02.01.1996, у зв`язку із чим до страхового стажу зараховано період роботи в міжгосподарській пересувній механізованій колоні № 2 об`єднання Черкасоблагробуд, який підтверджено двома свідками, а саме: з 11.11.1990 до 07.07.1995 та зазначено про відсутність підстав для зарахування до страхового періоду роботи з 08.07.1995 до 25.07.2001.

Відмову відповідача в зарахуванні періоду роботи з 08.07.1995 до 25.07.2001 в міжгосподарській пересувній механізованій колоні № 2 об`єднання Черкасоблагробуд до страхового стажу позивач вважає протиправною, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду з даним позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах незалежно від використання форм власності та господарювання, незалежно від характеру й тривалості роботи і перерв.

Згідно статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

За даними трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 суд встановив, що його прийнято на посаду каменяра до міжгосподарської пересувної механізованої колони № 2 об`єднання Черкасоблагробуд з 11.11.1990 на підставі наказу № 52-к (запис № 9) та звільнено за власним бажанням 25.07.2001 на підставі наказу № 6 від 25.07.2021. Вказані записи скріплено печаткою роботодавця.

Суд встановив, що до страхового стажу позивача пенсійним органом зараховано період роботи позивача з 11.11.1990 до 07.07.1995 в міжгосподарській пересувній механізованій колоні № 2 об`єднання Черкасоблагробуд, з огляду на підтвердженість вказаного періоду роботи двома свідками.

Натомість, відповідач не зарахував решту періоду роботи позивача у вказаному підприємстві з 08.07.1995 до 25.07.2001 до його страхового стажу з підстав не зазначення номера та дати наказу про прийняття на роботу у трудовій книжці, а запис про звільнення оформлено неналежним чином (посилання на відповідну статтю, пункт закону, наказ та дата про звільнення з роботи відсутні, у даті є виправлення).

Надавши оцінку вказаним підставам, суд зазначає про необґрунтованість посилання відповідача щодо неповноти запису про призначення на посаду, оскільки пенсійним органом зараховано період роботи з дати призначення на підставі показань 2 свідків. В свою чергу, запис про звільнення містить номер та дату наказу про звільнення, засвідчений директором підприємства та скріплений печаткою.

Крім того, суд вважає за доцільне наголосити, що Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Крім того, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що позивач не може бути позбавлений права на пенсійне забезпечення через неналежну організацію ведення обліку трудової книжки роботодавцем.

Під час обрання способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку належить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 08.07.1995 до 25.07.2001 в міжгосподарській пересувній механізованій колоні № 2 об`єднання Черкасоблагробуд.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 08.07.1995 по 25.07.2001 у міжгосподарській пересувній механізованій колоні № 2 об`єднання Черкасоблагробуд.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 08.07.1995 по 25.07.2001 у міжгосподарській пересувній механізованій колоні № 2 об`єднання Черкасоблагробуд.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

2) відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 13.03.2023.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК