Справа № 640/20460/22
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року м.Київ № 640/20460/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ТОВ "Укртехносинтез" до Головного управління Державної податкової служби у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось ТОВ "Укртехносинтез" з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №149190410 від 25.07.2022 та №285330410 від 28.10.2022.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.11.2022 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.

17.01.2023 вказані матеріали адміністративного позову отримані Київським окружним адміністративним судом та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 17.01.2023 справа розподілена судді Лисенко В.І.

Ухвалою суду від 25.01.2023 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін у даній адміністративній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за наслідками камеральної перевірки товариства відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення №149190410 від 25.07.2022 та №285330410 від 28.10.2022, якими донараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та штрафні санкції, оскільки задекларована сума податку ТОВ "Укртехносинтез" в уточнюючій податковій декларації за 2022 рік нижча від обчисленої за результатами камеральної перевірки на 12 141,20 грн. Позивач не погоджується з прийнятими рішеннями та вказує на порушення процедури їх прийняття, оскільки відповідачем безпідставно відмовлено та залишено без розгляду заперечення на акт перевірки з підстав порушення 10 денного терміну на їх подання. Стверджує, що заперечення на акт перевірки були подані своєчасно, однак протиправно не були розглянуті відповідачем. А відтак, процедура порушення прийняття податкового повідомлення-рішення є самостійною підставою для його скасування. Щодо уточнення суми податку за 2022 рік, вказує, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період воєнного стану" від 24.03.2022 №2142-IX внесено зміни щодо сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яким, зокрема, не нараховується податок за майно, яке знаходиться на території, на яких ведуться бойові дії (велися) або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації. Цим Законом визначено, що платники податку можуть подати уточнюючу декларацію, в якій відобразити зміну податкового зобов`язання. Перелік територій, на яких ведуться бойові дії або на територіях, тимчасово окупованих, затверджується КМУ. Оскільки майно товариства розташовано на території, де велися активні бойові дії, а КМУ не прийнято відповідний перелік, позивач, подавши уточнюючу декларацію за 2022 рік, в якій зменшив податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, діяв правомірно. Зазначає, що позивач має достатні легітимні очікування щодо звільнення від сплати податку та не може нести ризик настання негативних наслідків у зв`язку із невиконанням державою покладених на неї позитивних зобов`язань.

Відповідач проти позову заперечував, надіслав на адресу суду письмовий відзив, в якому стверджував, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки під час камеральної перевірки встановлено, що задекларована сума податку ТОВ "Укртехносинтез" в уточнюючій податковій декларації за 2022 рік нижча від обчисленої за результатами камеральної перевірки на 12 141,20 грн. А відтак, податковим органом правомірно винесено оскаржувані рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртехносинтез» є юридичною особою () зареєстроване за адресою: 40020, м. Суми, Ковпаківський р-н пр-т Курський, буд 6.

На підставі підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191, підпункту 20.1.4, пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75, згідно порядку встановленого статтею 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку уточнюючої податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 02.06.2022 за 2022 рік, поданою ТОВ «Укртехносинтез», з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині заниження податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2022 рік.

У ході перевірки встановлено, що ТОВ «Укртехносинтез» подало звітну податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно якої задекларувало податкове зобов`язання на 2022 рік у сумі 145 694,25 грн. за об`єкт нежитлової нерухомості із застосуванням ставки податку 1,5 % та уточнюючу податкову декларацію на зменшення річних податкових зобов`язань у розмірі 121 411,88 грн.

Перевіркою встановлено, що позивачем не доплачено податок у розмірі 12 141,20 грн., у зв`язку з чим податковий орган дійшов висновку про те, що задекларована сума податку ТОВ "Укртехносинтез" в уточнюючій податковій декларації за 2022 рік нижча від обчисленої за результатами камеральної перевірки на 12 141,20 грн.

За результатами камеральної перевірки складено акт про результати камеральної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині заниження податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період рік 2022 від 30.06.2022 №15455/Ж5/26-15-04-14-03/21127532 та надіслано його рекомендованим листом на юридичну адресу платника.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення, акт вручено представнику підприємства 08.07.2022.

ТОВ "Укртехносинтез" 21.07.202 засобами поштового зв`язку подало до ГУ ДПС у м. Київ заперечення до акту камеральної перевірки за листом № 02/00-002392 від 19.09.2022 (вх. ГУ ДПС у м. Києві № 43117/6 від 26.07.2022).

Розглянувши заперечення позивача, відповідач листом про розгляд заперечень № 8618/І/26-15-04-10-08 від 01.08.2022 повідомив товариство, що через порушення термінів, встановлених ПКУ, ГУ ДПС у м. Києві залишило заперечення без розгляду.

За результатами перевірки ГУ ДПС у м. Києві прийняло податкове повідомлення-рішення від 25.07.2022 №149190410.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку до ДПС України.

Державна податкова служба України розглянула скаргу ТОВ «Укртехносинтез» від 10.08.2022 № 02/00-002600 (вх. 12920/6 від 15.08.2022) і прийняла рішення № 12562/6/99-00-06-03-02-06 від 12.10.2022. Відповідно до цього рішення ППР ГУ ДПС у м. Києві від 25.07.2022 №149190410 Державна податкова служба України залишила без змін в частині нарахування податку на нерухоме майно і збільшила податкове зобов`язання ТОВ «Укртехносинтез» в частині нарахування штрафу на суму 1214 грн. 12 коп.

Відповідно до цього рішення ГУ ДПС у м. Києві було сформовано ППР № 285330410 від 26.10.2022 на суму штрафних санкцій 1214 грн. 12 коп.

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним та безпідставним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп. 75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Приписами п.76.1 ст.76 Податкового кодексу України визначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Згідно з п. 86.2 ст. 86 ПКУ за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному ст. 42 ПКУ.

Абзацами першим та другим п. 86.7 ст. 86 ПКУ визначено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому п. п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПКУ), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до ПКУ, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному п. 86.7 ст. 86 ПКУ порядку, розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок, яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу (абзац перший п. п. 86.7.1 п. 86.7 ст. 86 ПКУ).

Відповідно до п.п.86.7.1 п.86.7 ст. 87 ПКУ акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.

Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно із п.п.86.7.2 п.86.7 ст. 87 ПКУ у разі отримання від платника податків у визначеному цим пунктом порядку заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень, контролюючий орган зобов`язаний повідомити платника податків про місце і час проведення розгляду матеріалів перевірки. Таке повідомлення надсилається платнику податків протягом двох робочих днів з дня отримання від нього заперечень та/або додаткових документів і пояснень, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду.

Платник податків має право брати участь у процесі розгляду матеріалів перевірки особисто або через свого представника. Безпосередньо під час розгляду матеріалів перевірки платник податку має право надавати письмові та/або усні пояснення з приводу предмета розгляду.

Відсутність платника податку або його представника, повідомленого в передбаченому цією статтею порядку про час і місце розгляду матеріалів перевірки, не є перешкодою для розгляду матеріалів перевірки.

Відповідно до п.п.86.7.5 п.86.7 ст. 87 ПКУ податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту.

Отже, акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення та його зміст може бути оспорено шляхом подання до контролюючого органу за основним місцем обліку заперечень.

Так, судом встановлено, що акт перевірки від 30.06.2022 №15455/Ж5/26-15-04-14-03/21127532 надісланий на адресу позивача засобами поштового зв`язку та отриманий уповноваженою особою позивача 08.07.2022.

Отже, перебіг встановленого п. 86.7 ст. 86 ПК України десятиденного строку розпочинається з дня, наступного за днем отримання, тобто з 09.07.2022.

Проте, оскільки 09.07.2022 є вихідним днем, а враховуючи норми п.п.86.7.1 п.86.7 ст. 87 ПКУ, яким передбачено, що строк на подання заперечень обчислюється саме робочими днями, наступним днем є 11.07.2022.

Останнім днем десятиденного строку на подання заперечень згідно п. 86.7 ст. 86 ПК України було 22.07.2022.

Заперечення на акт перевірки надіслані на адресу контролюючого органу засобами поштового зв`язку 21.07.2022 та зареєстровані відповідачем 26.07.2022.

Су зазначає, що ПК України процес прийняття контролюючим органом податкових повідомлень-рішень передбачає дотримання ним певної процедури та умов прийняття останніх.

Судом встановлено, що позивачем реалізовано своє право на подання заперечень на акт перевірки в межах строків, встановлених ПК України для їх подання.

Між тим, в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, що підтверджують розгляд контролюючим органом заперечень на акт перевірки ТОВ «Укртехносинтез» в порядок та спосіб, встановлений ПК України. Суд наголошує, що відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог не навів жодного спростування щодо доводів позивача в цій частині, обмежившись загальними нормами порядку призначення та проведення фактичної перевірки.

Крім того, додаткового суд відмічає, що про обставини не розгляду заперечень на акт перевірки ТОВ «Укртехносинтез» вказувало і у скарзі до ДПС України на спірні рішення, однак такі доводи також були залишені поза увагою, про що свідчить рішення ДПС України від 20.10.2022 №12975/6/99-00-04-01-02-6.

Підсумовуючи наведене суд констатує, що матеріали адміністративної справи не містять належних та достатніх доказів виконання відповідачем вимог пунктів 86.7, 86.8 статті 86 ПК України.

Тобто, спірні рішення прийнятті відповідачем з порушенням закону, а тому лише з цих підстав є протиправними та підлягають скасуванню.

Аналогічну правову позицію щодо застосування пунктів 86.7, 86.8 статті 86 ПК України висловлено в постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі №826/3576/15, від 09.04.2019 у справі №826/19830/16, від 17.02.2020 у справі №808/7101/15, від 28.09.2020 у справі №520/2305/19, від 14.01.2021 у справі №808/9011/15.

Разом цим, суд додатково зазначає, що надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У справі, що розглядається, слід враховувати, що прийняття рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником контролюючого органу (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Лише їх дотримання може бути належною підставою для прийняття правомірного рішення. Невиконання вимог вищенаведених норм призводить до визнання такого спірного рішення незаконним та відсутності правових наслідків такого.

Наведена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.10.2020 року у справі №814/4155/15, від 24.02.2022 у справі 560/8920/20.

Приймаючи до уваги те, що оскаржувані рішення прийнятті контролюючим органом без розгляду заперечень позивача на акт перевірки, суд вважає, що останні є незаконними із відсутністю правових наслідків такого рішення.

При цьому, суд не досліджує наявність/відсутність порушення як такого, оскільки ГУ ДПС у м. Києві порушено процедуру прийняття податкових повідомлень-рішень, що, в свою чергу, є самостійною підставою для їх скасування.

На додаток до викладеного, суд вважає за необхідне зауважити, що Європейський суд з прав людини у рішенні «Щокін проти України» констатував наступне: закон має бути доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості і точності, порушує вимогу «якості закону». У разі ж коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для особи підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

За таких умов, зважаючи на принцип «якості закону» у поєднанні з пріоритетністю позиції платника податку у відносинах з контролюючими органами (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України) в аспекті наведених вище висновків ЄСПЛ, тлумачення контролюючим органом пункту 86.7 статті 86 ПК України у запропонований ними спосіб має несприятливий та обмежувальний наслідок для платника податків.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов до висновку про невідповідність оскаржуваних рішень критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов підлягає до задоволення, то судовий збір сплачений позивачем підлягає стягненню на його користь із відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №149190410 від 25.07.2022 та №285330410 від 28.10.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві () на користь ТОВ "Укртехносинтез" () судовий збір у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.