Справа № 640/18833/22
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «Бріз-Інвест» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, -
31 жовтня 2022 року Головне управління ДПС у м. Києві звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Бріз-Інвест», в якій просить:
відстрочити сплату судового збору та дозволити здійснити сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі;
В обґрунтування позову позивач зазначив, що за відповідачем рахується податкова заборгованість на загальну суму 1 992 121,37 грн. Позивачем вживались заходи щодо погашення податкової заборгованості, в тому числі надсилалась податкова вимога. Також було складено акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави. Враховуючи, що вжиті заходи не призвели до погашення податкового боргу ТОВ «Бріз-Інвест», у контролюючого органу виникло право для звернення з позовом до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року позовну заяву Головного управління ДПС у м. Києві залишено без руху та надано час протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.
Зазначеною ухвалою також встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Проте, відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.
На адресу відповідача (м. Дніпро, проспект К. Маркса, будинок 50) поштовим зв`язком направлялась ухвала про відкриття провадження в справі, однак, конверт разом з ухвалою суду повернувся до суду з відміткою відділення Укрпошти "за закінченням терміну зберігання". Таким чином, відповідач, відповідно до вимог ст. 126 КАС України, вважається належним чином повідомленим про розгляд справи судом та про право у визначений судом строк подати відзив на позовну заяву.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
У відповідача обліковується податковий борг на загальну суму 1 992 121,37 грн.
Вказана заборгованість складається з орендної плати з юридичних осіб, яка виникла внаслідок:
з рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) (13020100) у розмірі - 1 190,00 грн., яка виникла внаслідок:
Позивачем з метою опису майна у податкову заставу прийнято рішення від 05.07.2016 року № 8478/10/26-54-1725 про опис майна у податкову заставу, на підставі якого складено акт опису майна у податкову заставу від 27.03.2019 р. № 112/26-15-17-02-26, яким у податкову заставу описано рухоме майно платника податків.
Податкова застава зареєстрована у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 28.03.2019 за № 17371537 (витяг від 21.01.2019 № 58852649).
Вжиті заходи не призвели до погашення податкового боргу ТОВ Бріз-Інвест (код ЄДРПОУ 31 119757).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно пункту 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Відповідно до пунктів 88.1 та 88.2 статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.
Статтею 89 Податкового кодексу України встановлено, що право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань (пункт 89.1).
З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно (пункт 89.2).
Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (пункт 89.3).
Приписами пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
З аналізу вказаних норм вбачається, що податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок будь-якого майна такого платника, переданого у податкову заставу, а рішення про погашення усієї суми податкового боргу шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі приймається на підставі рішення суду.
Водночас, обов`язковими умовами (обставинами), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із таким позовом є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків боржника у податковій заставі.
Відтак, лише сукупність вказаних обставин наділяє податковий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи викладене та з огляду на наявність у відповідача несплаченого податкового боргу, наявність у відповідача майна, яке перебуває у податковій заставі, та оскільки вжиті позивачем заходи щодо погашення податкового боргу відповідача позитивних результатів не дали, суд доходить висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у м. Києві є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує питання судових витрат.
У відповідності до вимог статті 139 КАС України судові витрати у вигляді сплаченої позивачем суми судового збору стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись ст.ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник