Справа № 460/19208/22
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/19208/22 пров. № А/857/16902/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року (суддя Дуляницька С.М., ухвалене в м. Рівне) у справі № 460/19208/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ відповідно до поданої заяви від 02.05.2022 та доданих до неї документів; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ починаючи з 28.04.2022 з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 02.05.2022 № 184/01-20/22, довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 02.05.2022 №19 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 02.05.2022 № 183/01-20/22.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року позов задоволено повністю.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач- Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, яке в апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення яке прийняло Головне управління щодо відмови у призначенні пенсії згідно норм Закону України "Про державну службу", є відповідає нормам законодавства, через відсутність необхідного стажу на посаді державної служби 20 років згідно пункту 12 розділу XI Закону №889 та оскільки позивач займала посаду державної служби для призначення пенсії відповідно до пункту 10 розділу XI Закону №889 відтак і підстав для призначення пенсії визначеного Законом України "Про державну службу" позивач не має.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави та доводи в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 02 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу."

Проте листом від 01.06.2022 № 7180-6935/К-02/8-1700/22 відповідач повідомив позивача, що підстави для призначення їй пенсії на умовах Закону України Про державну службу відсутні, оскільки на день набрання чинності Законом України Про державну службу (тобто на 01.05.2016) вона займала посаду спеціаліста II категорії з виконанням обов`язків землевпорядника у Грем`яцькій сільській раді (тобто була посадовою особою місцевого самоврядування, а дія Закону № 889 не поширюється на посадових осіб органів місцевого самоврядування) та станом на зазначену дату не мала 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Не погоджуючись із такою бездіяльністю відповідача, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон №889-VIII), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" якого визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про державну службу", крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" (далі - Закон №3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача в період з 01.04.1987 по 30.04.2022 позивач працювала на різних посадах державної служби та в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 24 Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Проаналізувавши положення частини 1 статті 37 Закону №3723-XII суд першої інстанції вірно зазначив, що необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом №889-VIII займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом 889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону №1058-IV.

Тобто, до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що після 01.05.2016 відповідно до статті 90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Як передбачено пунктом 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Проаналізувавши зазначені норми законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Відтак, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України №889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Як вірно зазанчив суд першої інстанції стаж державної служби до набрання чинності Законом №889-VIII обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі Порядок № 283), та додатку до нього (діяли до 01.05.2016), пунктом 5 якого регламентовано, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Пунктом 1 Порядку № 283 регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Тому суд першої інстанції вірно зазанчив, що у даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283.

Пунктом 2 Порядку обчислення стажу державної служби передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування (узгоджується із правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 01.04.2020 у справі №607/9429/17 та від 22.05.2020 у справі № 263/9612/16-а).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з трудової книжки та довідки від 02.05.2022 №185/01-20/22 позивач з 13.05.2003 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування, йї присвоєно принадцятий ранг особи місцевого самоврядування.

Згідно статті 15 Закону № 2493-III, 13-й ранг посадової особи місцевого самоврядування може бути присвоєно особі, яка у відповідності до статті 14 Закону 2493-III, займає посади, віднесені до шостої категорії, категорій посад в органах місцевого самоврядування.

Відтак колегія суддів погоджується з судом прешої інстанції, що позивач займала посади в органах місцевого самоврядування, час роботи на яких згідно статті 14 Закону №2493-III та Порядку №283 зараховується до стажу державної служби.

Також суд першої інстанції вірно зазначив, що за умови зарахування періоду роботи позивача на посадах в органах місцевого самоврядування до стажу державної служби, такий стаж становитиме понад 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, у зв`язку із чим відмова відповідача у зарахуванні цього періоду до стажу державної служби та призначенні пенсії (переведенні з одного виду пенсії на іншу) державного службовця є протиправною.

З матеріалів справи вбачається, що позивач досягнула пенсійного віку визначеного статтею 26 Закону №1058-IV, станом на 01.05.2016 позивач займала посаду органу місцевого самоврядування, мала необхідний страховий стаж та стаж служби, яка дає право на призначення пенсії державного службовця, тобто не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, відтак має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", а тому відмова позивачу в призначенні й виплаті пенсії державного службовця за віком є неправомірною.

Частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Як видно з матеріалів справи, а саме з довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 02.05.2022 №184/01-20/22 та Довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 02.05.2022 №19 та №183/01-20/22, видані Управлінням містобудування, архітектури житлово-комунального господарства, благоустрою та землекористування виконавчого комітету Острозької міської ради, що відповідають за формам, затвердженими постановою правління пенсійного фонду України Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям від 17.01.2017 №1-3.

Відтак з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, судом першої інстанції вірно зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області призначити та виплатити позивачу, починаючи з 28.04.2022 пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 02.05.2022 № 184/01-20/22, довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 02.05.2022 №19 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 02.05.2022 № 183/01-20/22.

Враховуючи наведене вище колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, про підставність позовних вимог до задоволення.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року у справі № 460/19208/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга