Справа № 380/25014/21
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року

справа №380/25014/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до голови Годовицько-Басівської сільської ради Хмиза Василя Тадейовича, Сокільницької сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21.12.2021 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до голови Годовицько-Басівської сільської ради Хмиза Василя Тадейовича, Сокільницької сільської ради з такими вимогами:

- визнати незаконним та скасувати рішення Годовицько-Басівської сільської ради №3348 від 07.10.2020 «Про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку»;

- визнати протиправними дії та бездіяльність Годовицько-Басівської сільської ради щодо тривалого не розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.01.2008 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та прийняття рішення №3348 від 07.10.2020 не на підставі та не у спосіб, що передбачено чинним законодавством у такій відмові щодо не відведення у першочерговому порядку інваліду ІІ групи ОСОБА_1 земельної ділянки для індивідуального будівництва згідно пункту а підпункту 2 частини першої статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні";

- визнати протиправними дії та бездіяльність сільського голови Годовицько-Басівської сільської ради Хмиза Василя Тадейовича щодо тривалого не розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.01.2008 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та прийняття рішення №3348 від 07.10.2020 не на підставі та не у спосіб, що передбачено чинним законодавством у такій відмові, щодо не відведення у першочерговому порядку інваліду ІІ групи ОСОБА_1 земельної ділянки для індивідуального будівництва згідно пункту "а" підпункту 2 частини першої статті 34 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні;

- зобов`язати Сокільницьку сільську раду прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку орієнтованою площею 0,2500 га, яка розташована на території Сокільницької сільської ради;

- стягнути з відповідачів судові витрати у виді компенсації за відрив від звичайних занять у розмірі 4000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.01.2008 ОСОБА_1 звернувся до Годовицько-Басівської сільської ради із заявою, просив надати йому, як інваліду ІІ групи, земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку на території Годовицько-Басівської сільської ради. Орган місцевого самоврядування в чергове, 07.10.2020 поставив на голосування питання про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку на території Годовицько-Басівської сільської ради, за результатом цього голосування рішення не прийнято (голосували: 0-за, 0-проти, 11-утрималось, 0-не голосували); результати голосування оформленні рішенням №3348 від 07.10.2020. Позивач не погоджується з цим рішенням, вважає це рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки таке рішення суперечить вимогам частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України, статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування». Позивач вважає, що сільський голова ОСОБА_2 проявив бездіяльність щодо розгляду його заяви, також утримався від голосування та у п`ятиденний строк з моменту прийняття рішення №3348 не зупинив його дію. З метою захисту своїх прав позивач вважає, що Сокільницьку сільську раду слід зобов`язати прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку орієнтованою площею 0,2500 га, яка розташована на території Сокільницької сільської ради.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду №380/25014/21 від 28.12.2021 (а.с.6-8), залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022 (а.с. 35-38), відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за цією позовною заявою. Суди мотивували прийняті ними рішення тим, що наявна ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, котра набрала законної сили. Ухвалою від 14.09.2022 Верховний Суд у складі суддів Касаційного адміністративного суду (а.с. 58-77) скасував ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022; цю справу направив для продовження розгляду до Львівського окружного адміністративного суду. Касаційний суд дійшов висновку, що позов у цій справі, на відміну від справи №380/7527/21, у якій судом закрито провадження, не направлений на виконання судового рішення у справі №1.380.2019.002295 (), а спрямований на припинення бездіяльності органу місцевого самоврядування, його посадових осіб, у питанні реалізації права на землю згідно поданої ОСОБА_1 заяви від 28.01.2008.

Сокільницька сільська рада позов не визнає. Відповідач подав відзив на позовну заяву, додаткові пояснення (а.с. 113-115, 128-130), просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 з мотивів його безпідставності. Відповідач повідомив, що в процесі реорганізації та створення Сокільницької територіальної громади серед документів разом із рішенням та іншими заявами ОСОБА_1 було передано лише копію заяви ОСОБА_1 від 28.01.2008, зареєстровану у Годовицько-Басівській сільській раді за №448 від 28.01.2008. Відповідач вказує, що ця заява за змістом відрізняється від копії тієї заяви, котру позивач долучив до позовної заяви. Зокрема, в наявній в сільській раді заяві ОСОБА_1 не зазначив орієнтовний розмір земельної ділянки, тому така заява не відповідає вимогам статті 118 ЗК України.

ОСОБА_1 подав відповідь на відзив (а.с. 125-126), звертає увагу суду, на те, що заява про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,2500 га подана ним до Годовицько-Басівській сільській раді 28.01.2008, а не 01.01.2008 як зазначає відповідач, та зареєстрована в сільській раді 28.01.2008 за вхідним номером №448. Ця заява неодноразово була предметом розгляду сесії сільської ради шляхом прийняття рішень: 04.10.2018 - рішення №1998, 13.03.2020 - рішення №2939; 07.10.2020 рішення №3348. Звертає увагу суду, що орган місцевого самоврядування відповідно до цих рішень відмовив у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою на підставі утримання усіх депутатів під час голосування щодо його заяви, а не з підстав, що заява не відповідала вимогам статті 118 ЗК України.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 звернувся до Годовицько-Басівської сільської ради із заявою від 28.01.2008, в якій просив виділити йому, як інваліду дитинства другої групи, земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку на території Годовицько-Басівської сільської ради. 28.09.2018 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Годовицько-Басівської сільської ради, відповідно до якої просив розглянути його заяву від 28.01.2008, оскільки така розглянута не була.

Годовицько-Басівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області прийняла рішення від 04.10.2018 №1998 «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку в с.Годовиця», за заявою ОСОБА_1 не прийнято рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою чи про відмову у наданні такого дозволу.

Львівський окружний адміністративний суд 27.11.2019 прийняв рішення у справі №1.380.2019.002295, адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнив повністю:

- визнав незаконним та скасував рішення Годовицько-Басівської сільської ради №1998 від 04.10.2018 «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку в с.Годовиця»;

- визнав протиправними дії та бездіяльність Годовицько-Басівської сільської ради щодо прийняття рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку;

- зобов`язав Годовицько-Басівську сільську раду розглянути на найближчій сесії заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, з урахуванням оцінки суду в даній справі.

На позачерговій 102-ій сесії 7-го демократичного скликання Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 13.03.2020 розглянуто питання про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2019 та поставлено на голосування заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до протоколу засідання сесії №122 від 13.03.2020 за результатами голосування депутатів: за проголосувало - 0, проти - 0, утрималося - 11, не голосували - 0. Вирішили: Відмовити гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку на території Годовицько-Басівської сільської ради.

Ці результати голосування депутатів також відображено в пункті 1 рішення №2939 від 13.03.2020 Головицько-Басівської сільської ради. В пункті 2 цього рішення зазначено, що виходячи з того, що загальний склад ради складає 14 депутатів, рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку на території Годовицько-Басівської сільської ради не прийнято.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №718-р від 12.06.2020 «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Львівської області» визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Львівської області згідно з додатком. Територія Годовицько-Басівської сільської ради увійшла до складу Сокільницької сільської об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області.

ОСОБА_1 звернувся до Годовицько-Басівської сільської ради із заявою від 28.09.2020 (вх. №189 від 29.09.2020), в якій зазначив, що рішення суду від 27.11.2019 у справі №1.380.2019.002295 набрало законної сили, просив надати інформацію щодо розгляду його заяви про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, з урахуванням оцінки суду (а.с. 97).

Годовицько-Басівська сільська рада на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2019 по справі №1.380.2019.002295 після обговорення на пленарному засіданні поставила на голосування питання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку на території Годовицько-Басівської сільської ради ОСОБА_1 , з урахуванням оцінки суду у даній справі.

За результатом голосування: «за» проголосувало 0, «проти» - 0, «утрималось» 11 депутатів, не голосувало - 0 (а.с. 120). Результати голосування щодо зазначеного питання оформлено рішенням №3348 від 07.10.2020, в пункті другого якого зазначено таке: «Виходячи з того, що загальний склад ради складає 14 депутатів (присутніх на засіданні 118-ї позачергової сесії VII демократичного скликання 10 депутатів) та те, що при встановленні результатів голосування до загального складу сільської ради включається сільський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховуючи його голос, рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку на території Годовицько-Басівської сільської ради гр. ОСОБА_1 не прийнято» (а.с. 100).

Годовицько-Басівська сільська рада скерувала заявнику лист №308 від 04.11.2020 (а.с.99), в якому у відповідь на заяву від 28.09.2020 повідомила, що на сесії сільської ради, яка відбулась 07.10.2020 розглянуто заяву ОСОБА_1 , зареєстровану за №189 від 29.09.2020. В листі повідомлено, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду №1.380.2019.002295 від 27.11.2019 на сесії поставлено на голосування питання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку на території Годовицько-Басівської сільської ради. За результатами голосування рішення не прийнято. Як додаток до листа Годовицько-Басівська сільська рада скерувала рішення №3348 від 07.10.2020 (а.с 99).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду №380/7887/21 від 24.11.2021, яке набрало законної сили 13.04.2022, позов ОСОБА_1 задоволено частково, суд:

- визнав протиправним та скасував рішення Годовицько-Басівської сільської ради №2939 від 13.03.2020 «Про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду по справі №1.380.2019.002295 від 27.11.2019»;

- зобов`язав Сокільницьку сільську раду Пустомитівського району Львівської області прийняти рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку орієнтованою площею 0,2500 га, яка розташована на території Сокільницької сільської ради, в задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 №2768-III (надалі - ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Статтею 40 ЗК України визначено, що громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Відповідно до п. б) ч. 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни … набувають права власності … земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами … здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (пункт в) частини третьої статті 116 ЗК України).

У статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Отже, громадянин/ка України вправі на підставі закону отримати безоплатно земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку в селі площею не більше 0,25 га із земель комунальної власності.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності … для будівництва та обслуговування житлового будинку … у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови в наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (абзац перший частини сьомої статті 118 ЗК України).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1ЗК України (частина восьма статті 118 цього Кодексу).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (частина дев`ята статті 118 ЗК України).

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частини десята та одинадцята статті 118 ЗК України).

Відповідно до статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо організації і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою (пункт 9 частини першої статті 33 Закону №280/97-ВР).

Відповідно до статті 46 Закону №280/97-ВР сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради (частина 12 статті 46).

Згідно з статті 20 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11.07.2002 №93-IV на сесіях місцевої ради депутати місцевої ради на основі колективного і вільного обговорення розглядають і вирішують питання, віднесені до відання відповідної ради. Депутат місцевої ради зобов`язаний бути присутнім на пленарних засіданнях ради, засіданнях постійної комісії та інших органів ради, до складу яких він входить. У разі неможливості бути присутнім на засіданні депутат місцевої ради повідомляє про це особу, яка очолює відповідний орган.

За змістом положень статті 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або в користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Зокрема, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або в користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Верховний суд у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 17.12.2018 в справі № 509/4156/15-а дійшов таких правових висновків щодо застосування норм ст. 118 ЗК України:

« 42. Верховний Суд вважає, що відмова органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою фактично створює перешкоди для подальшого позитивного вирішення питання на користь особи, яка замовила і розробила проект землеустрою всупереч відмові у наданні такого дозволу, а тому може бути предметом судового оскарження» […] 45. […] У випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду, адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України» […] 72. […] відмовляючи у наданні дозволу, відповідний орган повинен навести усі підстави відмови» […] 75. Натомість, адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення».

При вирішенні цього спору суд застосовує наведені вище нормативні положення та правові висновки Верховного Суду та керується такими мотивами:

ОСОБА_1 є громадянином України та має право на безоплатне набуття права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Позивач в 2008 році звернувся до органу місцевого самоврядування (Годовицько-Басівської сільської ради) із заявою про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку. Ця заява більше десяти років не розглядалася сільською раді по суті. 20.09.2018 позивач звернувся до сільської ради із заявою, просив розглянути його заяву від 28.01.2008 та задовольнити таку.

Годовицько-Басівська сільська рада прийняла рішення №1998 від 04.10.2018, відповідно до якого відмовила позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку в с. Годовиця. Позивач оскаржив це рішення до суду, суд описану відмову скасував як незаконну. Суд зауважує, що Годовицько-Басівська сільська рада (процесуальним правонаступником якої є Сокільницька сільська рада) надалі неодноразово розглядала заяву ОСОБА_1 від 28.01.2008 про виділення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, про свідчать рішення №1998 від 04.10.2018, №2939 від 13.03.2020, востаннє №3348 від 07.10.2020, проте щоразу депутати не приймали рішення по суті звернення, а утримувалася від головування.

Оцінюючи оскаржене у цій справі рішення №3348 від 07.10.2020 суд дійшов висновку, що орган місцевого самоврядування вкотре ухилився від прийняття обґрунтованого рішення за заявою позивача про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку на території Годовицько-Басівської сільської ради, оскільки за результатами головування «утрималось» 11 депутатів з числа присутніх 10 депутатів та сільський голова, висновок - «рішення не прийнято».

Нормами статті 26 Закону №280/97-ВР віднесено вирішення питань регулювання земельних відносин до компетенції сесії сільської, селищної, міської ради шляхом прийняття відповідного рішення. Відповідно до частини сьомої статті 118 ЗК України наведено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою:

а) надати дозвіл;

б) надати обґрунтовану відмову у наданні дозволу (з покликанням на фактичні обставини справи та визначені законом підстави для прийняття такого рішення).

Оцінюючи рішення Годовицько-Басівської сільської ради №3348 від 07.10.2020 на відповідність критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує таке:

частиною сьомою статті 118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд зауважує, що текст оскарженого рішення Годовицько-Басівської сільської ради не містять обґрунтування та підстав його прийняття, що могли б прояснити заявнику та/або суду мотиви чергової за рахунком фактичної відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Оскаржене рішення не містить посилання на норми ЗК України, якими обґрунтовано відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Разом з тим, «неприйняття рішення» з підстав утримання депутатів від голосування не є підставою для відмови в наданні дозволу на розробку проекту відведення, визначеною частиною сьомою статті 118 ЗК України.

У відзиві на позов відповідач покликається на те, що заява позивача не відповідала вимогам частини шостої статті 118 ЗК України, оскільки в примірнику заяви, яка міститься в сільській раді ОСОБА_1 не вказав розмір бажаної земельної ділянки. Суд відхиляє цей аргумент як маніпулятивний:

- по-перше, відповідач не обґрунтував своєї тривалої бездіяльності щодо розгляду заяви позивача та підстав ухилення від прийняття рішення по суті заяви ОСОБА_1 впродовж десяти років (2008-2018). В сільській раді були дані позивача, тому вона могла і повинна була забезпечити позивачу можливість приведення заяви до актуальних вимог, оскільки проблему спричинила тривала бездіяльність органу місцевого самоврядування. При цьому, як вже зазначив суд, норми ЗК України містять вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та не визначають право відповідного органу місцевого самоврядування відступати від положень цієї статті ЗК України. Суд констатує, що рішенням №3348 від 07.10.2020 відповідач відмовив у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведенні земельних ділянок для будівництва та житлового будинку з інших підстав, ніж ті, що визначені частиною сьомою статті 118 ЗК України. Тому суд погоджується доводами позивача про те, що за таких обставин рішення №3348 від 07.10.2020 не ґрунтується на законі;

- по-друге, ця обставина не вказана як підстава прийняття оскарженого рішення ані в його тексті, ані в протоколі профільної комісії по підготовці проекту рішення тощо. За таких обставин відповідач просто «заднім числом» шукає підстави для виправдання рішення, хоча такі підстави насправді не враховувалися при його прийнятті.

При вирішенні цього спору суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). В рішенні від 20.10.2011 по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04), що набуло статусу остаточного 20.01.2012, ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування» в контексті мотивації органами місцевого самоврядування своїх рішень. Цей принцип зокрема «…передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб… Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси...».

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення Годовицько-Басівської сільської ради №3348 від 07.10.2020 є необґрунтованим (з огляду на його зміст), а також не відповідає критеріям законності, розсудливості та добросовісності, а тому підлягає скасуванню як протиправне.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З огляду на висновок суду про протиправність оскаржуваного рішення відповідача №3348 від 07.10.2020 суд повинен вирішити питання про обрання належного способу захисту порушеного інтересу заявника. З огляду на положення статті 9 КАС України суд вправі вийти за межі позовних вимог.

Суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом відновлення прав позивача є повторний розгляд сільською радою заяви ОСОБА_1 від 28.01.2008. При повторному розгляді звернення ОСОБА_1 відповідачеві слід зважати на принцип «належного урядування» та прийняти обґрунтоване рішення, що буде відповідати критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень (частина друга статті 2 КАС України) та приписам статті 118 ЗК України, - з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Суд також зауважує, що не втручається в дискреційні повноваження відповідача, оскільки у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії, визначені частиною сьомою статті 118 ЗК України, а саме: або прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, або про відмову в наданні дозволу. При виконанні цього рішення суду відповідачу слід пам`ятати, що частиною сьомою статті 118 ЗК України визначений вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до частини шостої статті 242 КАС України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк його виконання рішення. Враховуючи кількість судових справ з приводу розгляду органом місцевого самоврядування заяви ОСОБА_1 від 28.01.2008 та рішень судів, що не призвели до реального вирішення спору, а також висновок Верховного Суду у цій справі, що спір з приводу оскарженого рішення є новим, а не стосується неналежного виконання рішення суду між тими ж сторонами в іншій (попередній) справі, суд дійшов висновку про необхідність встановлення порядку та строку виконання цього рішення для забезпечення його ефективного виконання.

Суд відмовляє в задоволенні інших вимог позивача до відповідача/Сокільницької сільської ради, оскільки скасування рішення відповідача №3348 від 07.10.2020 є належним та достатнім способом захисту прав позивача. З цих підстав суд відмовляє в задоволення вимог до голови Годовицько-Басівської сільської ради Хмиза Василя Тадейовича як безпідставних.

З огляду на наведені вище висновки суду позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково, при цьому вийшовши за межі позовних вимог.

Позивач є особою з інвалідністю другої групи та згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, за цих обставин підстав для вирішення питання про розподіл цього видк судових витрат немає. Відповідно до пункту шостого прохальної частини позовної заяви позивач просить стягнути з відповідачів судові витрати у вигляді компенсації за відрив від звичайних завдань в розмірі 4000 грн. Оскільки позивач не надав обґрунтував та довів понесення цих витрат у наведеному розмірі, підстав для їх стягнення з відповідача немає.

Керуючись ст.ст. 9,19-20,22,25-26,90,139,229,241-246,250,251,255,295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Годовицько-Басівської сільської ради №3348 від 07.10.2020 «Про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду по справі №1.380.2019.002295 від 27.11.2019».

Зобов`язати Сокільницьку сільську раду Пустомитівського району Львівської області (місцезнаходження: 81130, Львівська область, с. Сокільники, вул. Січових Стрільців, 1, ) розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.01.2008 (вхідний реєстраційний №448 від 28.01.2008) про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га на території Годовицько-Басівської сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Встановити такий порядок та спосіб виконання рішення суду Сокільницька сільська рада Пустомитівського району Львівської області у місячний строк з дати набрання цим рішенням суду законної сили повинна за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 прийняти одне із передбачених частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України рішень (про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу), що міститиме в тексті вказівку на фактичні та правові підстави прийняття цього рішення.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Москаль Р.М.