Справа № 560/13158/22
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

14 березня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ України" , комунального закладу охорони здоров`я "Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи" про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ України", комунального закладу охорони здоров`я "Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи", в якому просив:

- визнати неправомірною та такою, що порушує законні права й інтереси ОСОБА_1 відмову Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії у визначенні його інвалідності;

- зобов`язати державний заклад "Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ України" призначити ОСОБА_1 медичний огляд для перегляду рішення щодо встановлення III групи інвалідності на підставі документів, які знаходяться у медичній справі.

В обґрунтування позову зазначив, що у зв`язку слабкою гостротою зору (праве око - 0.17, ліве - 0, 03) у нього наявні підстави для встановлення інвалідності. Відповідач безпідставно відмовив йому у цьому, порушивши процедуру проведення медико-соціальної експертизи.

Крім того, вважає, що державний заклад "Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ України" порушив вимоги Закону України "Про звернення громадян", оскільки йому не надійшло жодного повідомлення про розгляд його звернення.

Відповідачі направили відзив, у якому зазначили, що ними дотримано порядок розгляду питання про встановлення позивачу групи інвалідності, а також своєчасно та належним чином розглянуто звернення ОСОБА_1 . Звернули увагу суду на дискреційність повноважень комісії щодо встановлення інвалідності. Просили у задоволенні позову відмовити.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року відкрито провадження у справі, відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення у якості третьої особи Міністерства охорони здоров`я.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року замінено відповідача - Хмельницьку обласну медико-соціальну експертну комісію на належного відповідача - Комунальний заклад охорони здоров`я "Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи".

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії (далі - Хмельницька МСЕК) для проходження медичного огляду з встановлення інвалідності.

Відповідно до довідки Хмельницької МСЕК від 12.09.2022 ОСОБА_1 оглядався Хмельницькою МСЕК і за результатами не визнаний інвалідом.

Позивач не погоджуючись з вищевказаним рішенням звернувся до Міністерства охорони здоров`я із заявою від 29.09.2022, яка відповідно до листа Міністерства охорони здоров`я від 10.10.2022 № 03-06/Ж-10896//11021-зв була переадресована Департаменту охорони здоров`я Хмельницької обласної військової адміністрації.

Листом від 03.11.2022 року № 32-Ж/347 Департамент охорони здоров`я Хмельницької обласної військової адміністрації надав ОСОБА_2 відповідь на звернення, зокрема його повідомлено, що експертну справу направлено на адресу державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ України". Зазначені обставини підтверджуються сторонами.

Вважаючи, що Хмельницька МСЕК протиправно відмовила у встановленні інвалідності, а Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ України порушила вимоги Закону України "Про звернення громадян", позивач звернувся до суду.

ІV. ОЦІНКА СУДУ

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні визначає Закон України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21 березня 1991 року N 875-XII (далі Закон N 875-XII), який також гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону N 875-XII особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону N 875-XII інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських об`єднань осіб з інвалідністю (частина друга статті 3 Закону N 875-XII).

Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначені Законом України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в України" від 06 жовтня 2005 року N 2961-IV (далі Закон N 2961-IV).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону N 2961-IV, медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.

Частинами першою та другою статті 7 Закону N 2961-IV встановлено, що медико-соціальна експертиза осіб з обмеженнями повсякденного функціонування та осіб з інвалідністю проводиться медико-соціальними експертними комісіями, а дітей - лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я.

Особа з обмеженнями повсякденного функціонування направляється для проходження медико-соціальної експертизи з метою підтвердження стійкого обмеження життєдіяльності та встановлення статусу "особа з інвалідністю" або "дитина з інвалідністю" у разі виявлення мультидисциплінарною реабілітаційною командою ознак стійкого обмеження життєдіяльності, що зазначається в індивідуальному реабілітаційному плані.

Частиною восьмою статті 7 Закону N 2961-IV передбачено, що медико-соціальні експертні комісії визначають:

групу інвалідності, її причину і час настання. Особа може одночасно бути визнана особою з інвалідністю однієї групи і лише з однієї причини. При підвищенні групи інвалідності в разі виникнення більш тяжкого захворювання причина інвалідності встановлюється на вибір особи з інвалідністю. У разі якщо однією з причин інвалідності є інвалідність з дитинства, вказуються дві причини інвалідності;

види трудової діяльності, рекомендовані особі з інвалідністю за станом здоров`я. Висновок про нездатність до трудової діяльності внаслідок інвалідності готується виключно за згодою особи з інвалідністю (крім випадків, коли особу з інвалідністю визнано недієздатною);

причинний зв`язок інвалідності із захворюванням чи каліцтвом, що виникли у дитинстві, вродженою вадою;

ступінь втрати професійної працездатності потерпілим від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання;

ступінь втрати здоров`я, групу інвалідності, причину, зв`язок і час настання інвалідності громадян, які постраждали внаслідок політичних репресій або Чорнобильської катастрофи;

медичні показання на право одержання особами з інвалідністю автомобіля і протипоказання до керування ним.

Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями та лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я затверджуються Кабінетом Міністрів України (частина дванадцята статті 7 Закону N 2961-IV).

Положення про медико-соціальну експертизу (далі Положення про МСЕ) та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності (далі Порядок) затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року N 1317

За змістом пункту 3 Положення про МСЕ медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (пункт 4 Положення про МСЕ).

Відповідно до підпункту 1 пункту 11 Положення про МСЕ міжрайонні комісії визначають, серед іншого, ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків; потребу осіб з інвалідністю у забезпеченні їх технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення на підставі медичних показань і протипоказань, а також з урахуванням соціальних критеріїв; потребу осіб з інвалідністю, потерпілих від нещасного випадку на виробництві, із стійкою втратою працездатності у медичній та соціальній допомозі, в тому числі у додатковому харчуванні, ліках, спеціальному медичному, постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі, побутовому обслуговуванні, протезуванні, санаторно-курортному лікуванні, придбанні спеціальних засобів пересування; ступінь стійкого обмеження життєдіяльності хворих для направлення їх у стаціонарні відділення центрів соціального обслуговування.

Пунктом 12 Положення про МСЕ передбачено, що Кримська республіканська, обласні, центральні міські комісії, зокрема, проводять у складних випадках огляд осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленнями районних, міжрайонних, міських комісій.

Згідно з пунктом 17 Положення про МСЕ медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Відповідно до пункту 19 Положення про МСЕ комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Пунктом 20 Положення про МСЕ передбачено, що комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України.

Інструкція про встановлення груп інвалідності затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 року N 561, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 року за N 1295/20033 (далі Інструкції N 561).

Пунктом 1.4 Інструкції N 561 визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, здійснення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Згідно з пунктом 1.10 Інструкції N 561 при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями встановлені Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності (Порядком).

Як визначено пунктом 25 Порядку, рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку.

Верховний Суд у постанові від 12 жовтня 2021 року у справі N 280/4820/19 вказав, що при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Визначення конкретного ступеню розладу функцій органів і систем організму та обмеження життєдіяльності людини як критеріїв встановлення інвалідності є дискреційними повноваженнями МСЕК, а отже, суд не вправі втручатися у такі повноваження відповідача.

Враховуючи, що вирішення питань щодо визначення міри втрати здоров`я та ступеня обмеження життєдіяльності особи є дискреційним повноваженням МСЕК, яке суд не може перебирати на себе, оскільки це, з поміж іншого, вимагає наявності медичної освіти та спеціальної підготовки, а тому суд вважає позовні вимоги щодо відмови Хмельницької МСЕК у визначенні інвалідності ОСОБА_1 необґрунтованими.

Що стосується дотримання відповідачем процедури прийняття спірного рішення, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 12.09.2022 року на адресу Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії КЗОЗ «Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи» надійшла посильна документація для проведення медико-соціальної експертизи гр. ОСОБА_1 .

Під час огляду ОСОБА_1 , аналізу наданих документів, зважаючи на виявлені розбіжності лікарями-експертами Хмельницької МСЕК, позивачу було рекомендовано стаціонарне обстеження в умовах ДУ "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України" (м. Дніпро). Від стаціонарного обстеження позивач відмовився, про що свідчить акт № 2863 від 12.09.2022.

У відповідності до вимог п. 19 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1317, комісія провела засідання у повному складі і колегіально прийняла рішення, відповідно до якого ОСОБА_1 особою з інвалідністю не визнаний. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень внесені до акту огляду засідання комісії, що підписаний головою комісії та її членами і засвідчений печаткою.

При цьому, в акті МСЕК містяться дані об`єктивного обстеження лікарів, а п. 34 «Обґрунтування експертного рішення» зазначено обґрунтування, яким було встановлено відсутність підстав для визнання позивача інвалідом.

Зазначене спростовує доводи позивача щодо повернення йому заяви та порушення процедури проведення медико-соціальної експертизи, оскільки всі передбачені законодавством дії комісією було вчинено, за результатами прийнято рішення.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження допущених Комунальним закладом охорони здоров`я "Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи" будь-яких порушень, встановлених Положенням про медико-соціальну експертизу та Інструкції N 561 порядку повного та об`єктивного медичного обстеження ОСОБА_3 , чи вивчення його медичної документації, або щодо недотримання процедури прийняття рішення.

Щодо порушення процедури розгляду звернення позивача.

Пунктом 23 Положення про МСЕ встановлено строки оскарження рішення МСЕК, якщо у разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або особа з інвалідністю має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров`я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров`я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення.

Пунктом 24 Положення визначено, що рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ. МОЗ за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи.

В особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, Кримська республіканська, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ) та Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів (м. Вінниця). Після обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер.

Відтак, чинним законодавством України визначено окремий порядок оскарження рішень медико - соціальної експертної комісії.

Судовим розглядом встановлено, що 29 вересня 2022 року позивач звернувся до Міністерства охорони здоров`я із заявою щодо незгоди з рішенням Хмельницької МСЕК від 12.09.2022 р.

Листом Міністерства охорони здоров`я від 10.10.2022 № 03-06/Ж-10896//11021-зв ОСОБА_1 повідомлено про направлення для розгляду порушених у зверненні питань до Департаменту охорони здоров`я Хмельницької обласної військової адміністрації з проханням розглянути порушені в зверненні питання та направити медико-експертну справу ОСОБА_1 до ДЗ "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України".

Зазначений лист позивач додає до позову, чим підтверджує його отримання. У такому контексті суд вважає необґрунтованим твердження позивача про те, що йому не надходило жодного повідомлення про розгляд його звернення.

Листом від 23.11.2022 центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України рекомендувала Хмельницькій МСЕК направити ОСОБА_1 на обстеження до Вінницького НДІ реабілітації інвалідів.

Тобто, Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України при розгляді звернення ОСОБА_1 діяла відповідно до наданих повноважень та Положення про МСЕ.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ України", комунального закладу охорони здоров`я "Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи" про визнання відмови неправомірною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 14 березня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
Відповідач:ДЗ "Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ України" (вул. Юрія Коцюбинського, буд. 9,Київ 53,04053 Комунальний заклад охорони здоров`я "Хмельницький обласний центр медико-соціальної експертизи" (вул. Пілотська, 1, корп. 2,Хмельницький,Хмельницька область,29000 23562303)

Головуюча суддя Д.Д. Гнап