Справа № 120/6223/22
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/6223/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Поліщук І.М.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

15 березня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТ ЛІМІТЕД" до Головного управління ДПС у місті Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2022 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "РОСТ ЛІМІТЕД", звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України (відповідачів), з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії щодо реєстрації податкових накладних №41 від 23.12.2021, №42 від 23.12.2021, №43 від 23.12.2021, №44 від 24.12.2021, №1 від 08.04.2021, №26 від 12.04.2022, №27 від 29.04.2022, №26 від 20.05.2022, №28 від 23.05.2022, №14 від 10.06.2022, №25 від 06.04.2022, №24 від 22.02.2022, №27 від 20.05.2022, №29 від 24.05.2022, №30 від 25.05.2022, №48 від 27.06.2022, №49 від 28.06.2022, №31 від 21.01.2022, №25 від 05.07.2022, №27 від 29.07.2022, №26 від 22.07.2022, №1 від 01.08.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 31.10.2022 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навели жодних мотивів прийняття рішень №3684316/42873552 від 20.01.2022, №3684315/42873552 від 20.01.2022, №3684313/42873552 від 20.01.2022, №3684314/42873552 від 20.01.2022, №3736836/42873552 від 01.02.2022, №6992241/42873552 від 01.07.2022, №6992242/42873552 від 01.07.2022, №6992243/42873552 від 01.07.2022, №6992244/42873552 від 01.07.2022, №7018839/42873552 від 07.07.2022, №7028033/42873552 від 08.07.2022, №7050095/42873552 від 13.07.2022, №7138140/42873552 від 01.08.2022, №7138141/42873552 від 01.08.2022, №7138142/42873552 від 01.08.2022, №7159299/42873552 від 04.08.2022, №7138143/42873552 від 01.08.2022, №7159300/42873552 від 11.08.2022, №7159298/42873552 від 04.08.2022, №7257004/42873552 від 26.08.2022, №7304710/42873552 від 07.09.2022, №7304709/42873552 від 07.09.2022.

З метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні №41 від 23.12.2021, №42 від 23.12.2021, №43 від 23.12.2021, №44 від 24.12.2021, №1 від 08.04.2021, №26 від 12.04.2022, №27 від 29.04.2022, №26 від 20.05.2022, №28 від 23.05.2022, №14 від 10.06.2022, №25 від 06.04.2022, №24 від 22.02.2022, №27 від 20.05.2022, №29 від 24.05.2022, №30 від 25.05.2022, №48 від 27.06.2022, №49 від 28.06.2022, №31 від 21.01.2022, №25 від 05.07.2022, №27 від 29.07.2022, №26 від 22.07.2022, №1 від 01.08.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що позивачем на момент зупинення реєстрації податкової накладної не було подано таблиці даних; причиною відмови в реєстрації податкової накладної стало те, що позивачем не було надано первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки.

Вважає, що суд першої інстанції втрутився в дискреційні повноваження контролюючого органу.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем через автоматизовану систему направлено до Державної податкової служби України податкові накладні №41 від 23.12.2021, №42 від 23.12.2021, №43 від 23.12.2021, №44 від 24.12.2021, №26 від 12.04.2022, №27 від 29.04.2022, №26 від 20.05.2022, №28 від 23.05.2022, №14 від 10.06.2022, №25 від 06.04.2022, №24 від 22.02.2022, №27 від 20.05.2022, №29 від 24.05.2022, №30 від 25.05.2022, №48 від 27.06.2022, №49 від 28.06.2022, №31 від 21.01.2022, №25 від 05.07.2022, №27 від 29.07.2022, №26 від 22.07.2022, №1 від 01.08.2022 для проведення їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Разом із тим за допомогою програми електронного документообігу позивачу надійшла Квитанція, згідно якої документ прийнято, реєстрація зупинена. Підставою зазначено: платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документі щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім того, до Державної податкової служби України позивачем також було надіслано податкову накладну №1 від 08.04.2021.

Разом із тим за допомогою програми електронного документообігу позивачу надійшла Квитанція, згідно якої документ прийнято, реєстрація зупинена. Підставою зазначено: коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 0405, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На виконання даних вимог позивачем подано відповідачу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинена. Надано пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійсненої господарської операції з контрагентом.

Разом із тим, Комісією Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, прийнято рішення №3684316/42873552 від 20.01.2022, №3684315/42873552 від 20.01.2022, №3684313/42873552 від 20.01.2022, №3684314/42873552 від 20.01.2022, №3736836/42873552 від 01.02.2022, №6992241/42873552 від 01.07.2022, №6992242/42873552 від 01.07.2022, №6992243/42873552 від 01.07.2022, №6992244/42873552 від 01.07.2022, №7018839/42873552 від 07.07.2022, №7028033/42873552 від 08.07.2022, №7050095/42873552 від 13.07.2022, №7138140/42873552 від 01.08.2022, №7138141/42873552 від 01.08.2022, №7138142/42873552 від 01.08.2022, №7159299/42873552 від 04.08.2022, №7138143/42873552 від 01.08.2022, №7159300/42873552 від 11.08.2022, №7159298/42873552 від 04.08.2022, №7257004/42873552 від 26.08.2022, №7304710/42873552 від 07.09.2022, №7304709/42873552 від 07.09.2022 про відмову в реєстрації податкових накладних №41 від 23.12.2021, №42 від 23.12.2021, №43 від 23.12.2021, №44 від 24.12.2021, №1 від 08.04.2021, №26 від 12.04.2022, №27 від 29.04.2022, №26 від 20.05.2022, №28 від 23.05.2022, №14 від 10.06.2022, №25 від 06.04.2022, №24 від 22.02.2022, №27 від 20.05.2022, №29 від 24.05.2022, №30 від 25.05.2022, №48 від 27.06.2022, №49 від 28.06.2022, №31 від 21.01.2022, №25 від 05.07.2022, №27 від 29.07.2022, №26 від 22.07.2022, №1 від 01.08.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьоїстатті 242 КАС Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС Українивстановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції Українипередбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Так, спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 201.1 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно пункту 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

За правилами пункту 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Приписами пунктів 10, 11 Порядку №1165 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Як встановлено судом першої інстанції, підставою для зупинення реєстрації податкової накладної слугувало те, що платник податків відповідає вимогам пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податків.

У додатку № 1 до Порядку № 1165 визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, зокрема п. 8 У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Отже, що в порушення норм 10-11 Порядку № 1165, в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено належної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість. Доказів направлення позивачу відповідного рішення про включення його до переліку ризикових не надано, як і не надано протоколу проведення засідання комісії регіонального рівня з вказаного питання та прийняття відповідного рішення.

При цьому, критерій, зазначений у п.8 додатку 1 до Порядку № 1165 свідчить про те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

У частині зазначення критерію ризиковості відповідач посилається лише на номер пункту та не конкретизує, про який саме ризик платника податку йдеться.

Крім того, у квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних відсутня конкретна інформація, які саме документи слід було надати позивачем до контролюючого органу для реєстрації податкової накладної, що фактично ставить платника податку у стан невизначеності у питанні документального спростування існуючих на думку відповідача ризиків.

Отже, здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 23 жовтня 2018 року по справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року по справі №0940/1240/18, що в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України, суд застосовує до спірних правовідносин.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з пунктом 11 Порядку №520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Тобто, рішення Комісії регіонального рівня повинно містити чітку підставу для відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як встановлено судом першої інстанції, підставою для зупинення реєстрації податкових накладних №41 від 23.12.2021, №42 від 23.12.2021, №43 від 23.12.2021, №44 від 24.12.2021, №26 від 12.04.2022, №27 від 29.04.2022, №26 від 20.05.2022, №28 від 23.05.2022, №14 від 10.06.2022, №25 від 06.04.2022, №24 від 22.02.2022, №27 від 20.05.2022, №29 від 24.05.2022, №30 від 25.05.2022, №48 від 27.06.2022, №49 від 28.06.2022, №31 від 21.01.2022, №25 від 05.07.2022, №27 від 29.07.2022, №26 від 22.07.2022, №1 від 01.08.2022 слугувало те, що позивач відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

При цьому, підставою для зупинення реєстрації податкової накладної №1 від 08.04.2021 слугувало те, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 0405, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Отже, контролюючий орган повинен при зупиненні реєстрації податкової накладної не лише запропонувати надати документи, а навести їх конкретний перелік, оскільки в п.5 Порядку №520 наведений приблизний та не вичерпний (може включати) перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

В іншому випадку така підстава для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі з підстави ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку не може бути застосована.

В даному ж випадку, судом першої інстанції встановлено, що позивачем подано до контролюючого органу пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, які в свою чергу, давали можливість контролюючому органу переконатись в реальності господарської операції, що підтверджується матеріалами справи.

Невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.

Схожа правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.05.2019 по справі №0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі №819/330/18 та від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а.

Разом з тим, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операції позивача на предмет її реальності. При реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результати розгляду цієї справи не робить висновків щодо реальності господарської операції за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкових накладних.

При цьому, усі сумніви контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення відповідних перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених нормами ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також слід зазначити, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. При цьому здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23 жовтня 2018 року по справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року по справі №0940/1240/18.

Натомість, надіслані позивачем копії первинних та документи, що містяться в матеріалах справи повністю відображають зміст господарських операцій позивача із його контрагентом та були достатніми для прийняття податковим органом рішення про реєстрацію податкових накладних.

Однак, відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навели жодних мотивів прийняття рішень №3684316/42873552 від 20.01.2022, №3684315/42873552 від 20.01.2022, №3684313/42873552 від 20.01.2022, №3684314/42873552 від 20.01.2022, №3736836/42873552 від 01.02.2022, №6992241/42873552 від 01.07.2022, №6992242/42873552 від 01.07.2022, №6992243/42873552 від 01.07.2022, №6992244/42873552 від 01.07.2022, №7018839/42873552 від 07.07.2022, №7028033/42873552 від 08.07.2022, №7050095/42873552 від 13.07.2022, №7138140/42873552 від 01.08.2022, №7138141/42873552 від 01.08.2022, №7138142/42873552 від 01.08.2022, №7159299/42873552 від 04.08.2022, №7138143/42873552 від 01.08.2022, №7159300/42873552 від 11.08.2022, №7159298/42873552 від 04.08.2022, №7257004/42873552 від 26.08.2022, №7304710/42873552 від 07.09.2022, №7304709/42873552 від 07.09.2022.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо визнання протиправними та скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі податкових накладних №3684316/42873552 від 20.01.2022, №3684315/42873552 від 20.01.2022, №3684313/42873552 від 20.01.2022, №3684314/42873552 від 20.01.2022, №3736836/42873552 від 01.02.2022, №6992241/42873552 від 01.07.2022, №6992242/42873552 від 01.07.2022, №6992243/42873552 від 01.07.2022, №6992244/42873552 від 01.07.2022, №7018839/42873552 від 07.07.2022, №7028033/42873552 від 08.07.2022, №7050095/42873552 від 13.07.2022, №7138140/42873552 від 01.08.2022, №7138141/42873552 від 01.08.2022, №7138142/42873552 від 01.08.2022, №7159299/42873552 від 04.08.2022, №7138143/42873552 від 01.08.2022, №7159300/42873552 від 11.08.2022, №7159298/42873552 від 04.08.2022, №7257004/42873552 від 26.08.2022, №7304710/42873552 від 07.09.2022, №7304709/42873552 від 07.09.2022 про відмову у реєстрації податкових накладних №41 від 23.12.2021, №42 від 23.12.2021, №43 від 23.12.2021, №44 від 24.12.2021, №1 від 08.04.2021, №26 від 12.04.2022, №27 від 29.04.2022, №26 від 20.05.2022, №28 від 23.05.2022, №14 від 10.06.2022, №25 від 06.04.2022, №24 від 22.02.2022, №27 від 20.05.2022, №29 від 24.05.2022, №30 від 25.05.2022, №48 від 27.06.2022, №49 від 28.06.2022, №31 від 21.01.2022, №25 від 05.07.2022, №27 від 29.07.2022, №26 від 22.07.2022, №1 від 01.08.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку щодо задоволення позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №41 від 23.12.2021, №42 від 23.12.2021, №43 від 23.12.2021, №44 від 24.12.2021, №1 від 08.04.2021, №26 від 12.04.2022, №27 від 29.04.2022, №26 від 20.05.2022, №28 від 23.05.2022, №14 від 10.06.2022, №25 від 06.04.2022, №24 від 22.02.2022, №27 від 20.05.2022, №29 від 24.05.2022, №30 від 25.05.2022, №48 від 27.06.2022, №49 від 28.06.2022, №31 від 21.01.2022, №25 від 05.07.2022, №27 від 29.07.2022, №26 від 22.07.2022, №1 від 01.08.2022.

Доводи апеляційної скарги щодо втручання судом першої інстанції в дискреційні повноваження органу виконавчої влади колегія суддів вважає необґрунтованими та зазначає наступне.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.