Справа № 600/86/23-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/86/23-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Брезіна Т.М.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

15 березня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Смілянця Е. С. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанови державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради (далі Інспекція ДАБК Чернівецької міської ради, Інспекція) звернулася до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , в якому просила скасувати постанову про накладення штрафу від 22.12.2022 № 70326103 у розмірі 5100 грн.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обгрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що Інспекцією вжито вичерпний перелік заходів в межах компетенції, передбаченої законодавством, пов`язаних з перевіркою виконання вимог припису від 24.11.2015 та в добровільному порядку виконано постанову Верховного Суду від 27.07.2022 у справі № 826/12166/16.

При цьому, скаржник вважає, що визначальним при вирішення питання законності оскаржуваної постанови є не встановлення факту невиконання судового рішення, а надання оцінки причинам, у зв`язку з якими це рішення не виконано.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

При цьому, представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи, яке залишене судом без розгляду, оскільки не підписане електронним цифровим підписом.

У відповідності до вимог ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За правилами п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що постановою Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №826/12166/16 зокрема зобов`язано Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради у межах наявних у неї повноважень здійснити заходи державного архітектурно-будівельного контролю, пов`язані з перевіркою виконання вимог припису від 24.11.2015 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, на об`єкті Реконструкція власних квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ».

На виконання вказаної постанови Окружним адміністративним судом міста Києва 29.09.2022 видано виконавчий лист №826/12166/16 про зобов`язання Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради у межах наявних у неї повноважень здійснити заходи державного архітектурно-будівельного контролю, пов`язані з перевіркою виконання вимог припису від 24.11.2015 р. про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, на об`єкті «Реконструкція власних квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 загальною площею 108,3 м.кв. з надбудовою орієнтовною площею 40 м.кв. по АДРЕСА_4 ». Стягувачем вказано ОСОБА_1 , а боржником - Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради. Ухвалою суду від 03.11.2022 р. у справі №826/12166/16 внесено виправлення до виконавчого листа від 29.09.2022 р., зазначивши у назві об`єкта, на якому Верховним Судом зобов`язано Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради здійснити заходи державного архітектурно-будівельного контролю, замість міста «Чернігів», - місто «Чернівці».

31.10.2022 позивачем прийнято наказ №18-01/6-13/22 про здійснення державного архітектурно-будівельного контролю у порядку проведення позапланової перевірки на об`єкті «Реконструкція власних квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 загальною площею 108,3 м.кв. з надбудовою орієнтовною площею 40 м.кв. по АДРЕСА_4 », суб`єкт містобудування ОСОБА_2 .

01.11.2022 Інспекцією складено направлення для проведення позапланової перевірки №18-03/7-11/22 на об`єкті «Реконструкція власних квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ».

07.11.2022 Інспекцією складено акт виходу посадових осіб Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради на об`єкт будівництва, в якому зафіксовано залишення запрошення для ОСОБА_2 з метою забезпечення його присутності на об`єкті 11.11.2022 р. о 11:00 год.

11.11.2022 посадовими особами позивача складено акт виходу посадових осіб Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради на об`єкт будівництва, в якому зафіксовано залишення запрошення для ОСОБА_2 з метою забезпечення його присутності на об`єкті 14.11.2022 р. о 11:00 год., а 14.11.2022- складено акт виходу посадових осіб Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради на об`єкт будівництва, в якому зафіксовано відсутність ОСОБА_2 чи його уповноваженої особи на об`єкті будівництва.

Крім того, 14.11.2022 Інспекцією складено акт про недопущення посадових осіб Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради на об`єкт будівництва «Реконструкція власних квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 загальною площею 108,3 м.кв. з надбудовою орієнтовною площею 40 м.кв. по АДРЕСА_4 ». Також позивачем було складено протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_2 та прийнято припис про усунення порушень вимог законодавств у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

14.11.2022 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на підставі заяви ОСОБА_1 від 11.11.2022 р., відкрито виконавче провадження ВП№70326103 з примусового виконання виконавчого листа №826/12166/16 від 29.09.2022 р., виданого Окружним адміністративним судом міста Києва про зобов`язання Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради у межах наявних у неї повноважень здійснити заходи державного архітектурно-будівельного контролю, пов`язані з перевіркою виконання вимог припису від 24.11.2015 р. про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, на об`єкті «Реконструкція власних квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 загальною площею 108,3 м.кв. з надбудовою орієнтовною площею 40 м.кв. по АДРЕСА_4 ». Стягувачем вказано ОСОБА_1 .

В той же день, державним виконавцем прийнято постанови у виконавчому провадженні ВП№70326103 про стягнення з боржника-Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради виконавчого збору в сумі 26800 грн та визначено загальні мінімальні витрати органів ДВС в сумі 210,50 грн.

24.11.2022 позивачем направлено відповідачу заяву про скасування постанов у виконавчому провадженні ВП№70326103, у тому числі і про відкриття виконавчого провадження, у зв`язку із добровільним виконанням постанови Верховного Суду від 27.07.2022 р. у справі №826/12166/16, а саме здійснено заходи державного архітектурно-будівельного контролю, пов`язані з перевіркою виконання вимог припису від 24.11.2015 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, на об`єкті «Реконструкція власних квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 загальною площею 108,3 м.кв. з надбудовою орієнтовною площею 40 м.кв. по АДРЕСА_4 ». Зокрема, позивач вказав, що 14.11.2022 посадовими особами Інспекції здійснено вихід за адресою АДРЕСА_4 , однак уповноваженої особи на вказаному об`єкті перевірки не було, у зв`язку із чим складено акт недопущення посадових осіб на об`єкт будівництва, протокол про адміністративне правопорушення, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності стосовно ОСОБА_2 .

Також матеріали справи містять постанову №1/36/18-01/12 від 29.11.2022 р. по справі про адміністративне правопорушення та накладення на ОСОБА_2 штрафу в сумі 4389 грн.

Однак, на переконання відповідача, Інспекцією ДАБК Чернівецької міської ради не в повному обсязі виконано рішення суду, а саме-не вжито всіх заходів у межах повноважень пов`язаних із перевіркою виконання вимог припису від 24.11.2015, в зв`язку з чим винесено постанову від 22.12.2022 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. у виконавчому провадженні № 70326103.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення у справі №826/12166/16 не виконано позивачем в межах покладених судом зобов`язань та у відповідності до вимог чинного законодавства, а отже у відповідача були наявні законні підстави для винесення спірної постанови.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Частиною другою статті 2 КАС України унормовано, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За правилами частин першої-другої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У відповідності до п.1, пп.1 п. 2 статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

У ч.1 ст.18 вказаного Закону закріплено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом ( п.1,16 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII).

За приписами п. 1 ч.1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, врегульований статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження", за змістом частин першої-третьої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню,- протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У свою чергу, статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб-200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу-300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (частина перша статті 75 Закону України "Про виконавче провадження").

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону України "Про виконавче провадження").

Статями 1-3 Закону України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" унормовано, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі-рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках-на приватних виконавців. Правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

За частиною першою статті 6 вказаного Закону систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби. Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

За правилами пункту 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5) органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що законодавство встановлює відповідальність боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання за невиконання рішення, а саме: накладення штрафу, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Водночас для накладення зазначеного штрафу, законодавство передбачає установлення невиконання судового рішення без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 10 вересня 2019 року у справі № 0840/3476/18, від 19 вересня 2019 року у справі №686/22631/17 та від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19.

З матеріалів справи з`ясовано, що постановою Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №826/12166/16 зобов`язано Інспекцію ДАБК Чернівецької міської ради у межах наявних у неї повноважень здійснити заходи державного архітектурно-будівельного контролю, пов`язані з перевіркою виконання вимог припису від 24.11.2015 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, на об`єкті Реконструкція власних квартир №1 та АДРЕСА_2 ».

На підставі вказаної постанови 29.09.2022 Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист №826/12166/16.

З метою виконання вказаного виконавчого листа Інспекцією прийнято наказ №18-01/6-13/22 31.10.2022 про здійснення державного архітектурно-будівельного контролю у порядку проведення позапланової перевірки на об`єкті «Реконструкція власних квартир №1 та АДРЕСА_2 », суб`єкт містобудування ОСОБА_2 .

01.11.2022 позивачем складено направлення для проведення позапланової перевірки №18-03/7-11/22 на об`єкті «Реконструкція власних квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ».

01.11.2022, 07.11.2022, 11.11.2022 та 14.11.2022 посадовими особами Інспекції здійснювались виходи на об`єкт будівництва «Реконструкція власних квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 загальною площею 108,3 м.кв. з надбудовою орієнтовною площею 40 м.кв. по АДРЕСА_4 ». При цьому, відповідачем вживались заходи повідомлення ОСОБА_2 з метою забезпечення його присутності на об`єкті будівництва, однак останній не з`являвся на призначені дати для проведення заходів архітектурно-будівельного контролю. З вказаних підстав 14.11.2022 р. позивачем складено акт про недопущення посадових осіб Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради на об`єкт будівництва «Реконструкція власних квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 загальною площею 108,3 м.кв. з надбудовою орієнтовною площею 40 м.кв. по АДРЕСА_4 ». Також позивачем було складено протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_2 та прийнято припис про усунення порушень вимог законодавств у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Разом з тим, як слідує зі змісту постанови Верховного Суду від 27.07.2022 р. у справі №826/12166/16 Судом зокрема зазначено, що ОСОБА_2 , незважаючи на реєстрацію за ним права власності на об`єкт і подальше його відчуження малолітній ОСОБА_3 на підставі договору дарування, станом на момент виникнення спірних у цій справі правовідносин не втратив статус замовника у розумінні норм частини другої статті 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і статті 2 Закону України від 14.10.1994 №08/94-ВР «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а отже був зобов`язаний у визначений строк виконати виданий органом державного архітектурно - будівельного контролю припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

При цьому, Верховний Суд наголосив, що на власника такого об`єкта поширюється приписи статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і пункту 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 стосовно заборони експлуатації закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію. Також суд зазначив, що орган державного архітектурно - будівельного контролю у межах наданих йому повноважень та за наявності передбачених законом підстав має право проводити позапланові перевірки об`єктів, які є самочинним будівництвом та експлуатуються без введення їх в експлуатацію, і такі повноваження зберігаються за уповноваженим органом навіть після реєстрації права власності на такий об`єкт за особою, яка здійснювала будівництво, та після його відчуження на підставі відповідного правочину. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності орган державного архітектурно - будівельного контролю крім акта перевірки складає протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, здійснює контроль за його виконанням.

Таким чином, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції, що на час винесення державним виконавцем постанови про накладення на позивача штрафу за невиконання постанови Верховного Суду від 27.07.2022 р. у справі №826/12166/16 остання такі і не була виконана позивачем, оскільки перевірка на об`єкті будівництва «Реконструкція власних квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 загальною площею 108,3 м.кв. з надбудовою орієнтовною площею 40 м.кв. по АДРЕСА_4 » не здійснена.

Колегія судді погоджується з позицією суду першої інстанції і в тій частині, що обставини виїзду на позапланову перевірку не можуть свідчити про виконання позивачем постанови Верховного Суду від 27.07.2022 р. у справі №826/12166/16, оскільки головна мета позапланового заходу державного архітектурно - будівельного контролю не досягнута, а результати проведеної перевірки відсутні.

Стосовно посилань скаржника на те, що визначальним при вирішення питання законності оскаржуваної постанови є не встановлення факту невиконання судового рішення, то колегія суддів звертає увагу, що останнім не наведено обставин, які створили останньому об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає правомірною оскаржувану постанову та не вбачає підстав для її скасування.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 205, 242, 243, 250, 304, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Смілянець Е. С. Сторчак В. Ю.