Справа № 607/1170/23
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2023 Справа №607/1170/23

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участі секретаря судового засідання Крук А. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Климчук О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6377644 від 06 січня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП в Тернопільській області ДПП) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6377644 від 06 січня 2023 року.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 06 січня 2023 року по вулиці Об`їзна у місті Тернопіль його автомобіль зупинили працівники патрульної поліції та повідомили, що він проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофору. На прохання ОСОБА_1 надати докази, що підтверджують факт вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, працівник поліції на своєму приватному телефоні продемонстрував відео, на якому зафіксовано проїзд автомобілем перехрестя, жодних відомостей про авто на такому відео видно не було, зокрема серію та номер державного номерного знаку таке відео не відображало; крім того місце проїзду перехрестя на відео теж неможливо встановити, зокрема, чи знаходиться зафіксоване на відео перехрестя в межах населеного пункту.

На запитання позивача, що це за відео і яким пристроєм зафіксоване, поліцейські повідомили, що це відео з їх відео реєстратора, жодних інших доказів йому надано не було. На вимогу ОСОБА_1 продемонструвати йому відео безпосередньо з відео реєстратора, працівниками поліції було безмотивно відмовлено.

В подальшому, незважаючи на вище вказані обставини щодо відсутності доказів факту порушення, інспектор УПП в Тернопільські області лейтенант поліції Чабан Владислав Васильович виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6377644 від 06 січня 2023 року.

У вищезгаданій постанові зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал, або миготливий, чим порушив п.8.7.3е ПДР та відповідно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Позивач вважає, що дана постанова є необґрунтованою та незаконною, накладення адміністративного стягнення на нього безпідставним, а відповідно провадження щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю виходячи з наведених нижче обставин.

Всупереч положень ч. 2 ст. 283 КУпАП оскаржувана постанова не містить чіткого опису неправомірних дій позивача, а саме з зазначеного у постанові «проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал, або миготливий» не зрозуміло на який сигнал світлофора він проїхав на червоний, на червоний миготливий, чи просто миготливий, що передбачає будьякий колір світлофора: і жовтий миготливий, і зелений миготливий.

Згідно з ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, має містити зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Однак таких відомостей там не вказано.

Відповідно до пункту 7 оскаржуваної постанови до постанови додаються «відео з нк474766». З такого формулювання пункту 7 неможливо встановити на який саме технічний засіб здійснювалась відео фіксація, що є порушенням працівником патрульної поліції порядку складання постанови по справі про адміністративне правопорушення. Більше того жодного відео до постанови додано не було.

Крім того, під час розгляду справи поліцейські патрульної поліції посилались на наявність відео на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення зафіксованого їх відео реєстратором службового авто, однак демонстрували відео з приватного телефону і не пояснили причин неможливості показу відео з пристрою, яким він безпосередньо зафіксований, що викликає сумніви щодо того, чи здійснювалась взагалі фіксація інкримінованого позивачу правопорушення, якщо здійснювалась, то яким саме технічним засобом.

За таких обставин, ОСОБА_1 вважає, що відсутні будякі належні та допустимі докази факту порушення ним вимог чинного законодавства, зокрема Правил дорожнього руху України, а тому прийняття оскаржуваної постанови відповідачем є неправомірним, а притягнення його до адміністративної відповідальності незаконним.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 1 батальйону 3 роти УПП у Тернопільській області лейтенанта поліції Чабана В. В. серії ЕАР № 6377644 від 06 січня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн; закрити провадження у справі.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 січня 2023 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до УПП в Тернопільській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6377644 від 06 січня 2023 року.

03 лютого 2023 року судом зареєстровано відзив представника відповідача УПП в Тернопільській області ДПП, у якому остання просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів відзиву зазначено, що згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР, Правила).

Згідно з п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР).

Як вбачається з оскаржуваної постанови серії ЕАР № 6377644 від 06 січня 2023 року, ОСОБА_1 06 січня 2023 року, керуючи транспортним засобом марки Шевролет, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Тернополі, на перехресті вулиць Лесі Українки Протасевича проїхав перехрестя на забороняючий сигнал світлофора (червоний), чим порушив ш 8.7.3.е ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП України. Позивачу після зупинки роз`яснено причину зупинки та суть вчиненого ним адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 278, 279, 280 КУпАП ОСОБА_1 повідомлено про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Після чого поліцейськими позивачу було роз`яснено його права передбачені ст. 268 КУпАП, положення статей 307, 308 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287, 289 КУпАП. Після розгляду справи позивача ознайомлено з змістом оскаржуваної постанови та запропоновано отримати її копію.

Відеозаписом з нагрудного реєстратора поліцейського зафіксовано процес розгляду адміністративної справи відносно позивача. Крім того, до матеріалів відзиву приєднано відеозапис з автомобільного реєстратора, яким, як стверджує представник відповідача, чітко зафіксовано факт адміністративного правопорушення позивача, а саме, проїзд ним перехрестя на червоний сигнал світлофору.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Пояснював, що належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення працівники поліції не надали, а відтак оскаржувана ним постанова є необґрунтованою. Також позивач заперечував те, що саме керований ним транспортний засіб проїхав на заборонений сигнал світлофора, оскільки на відео з автореєстратора неможливо встановити місце події, номерний знак транспортного засобу, особу, яка перебуває за кермом автомобіля.

Представник відповідача Климчук О. І. у судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у письмовому відзиві, просила відмовити у його задоволенні. Вважає, що всі пояснення позивача спрямовані на уникнення ним адміністративної відповідальності, адже попередньо факт порушення ПДР він не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6377644 від 06 січня 2023 року, ОСОБА_1 06 січня 2023 року о 22.34 год. в м. Тернопіль по вул. Л. Українки/Протасевича керуючи ТЗ (CHEVROLET SPARK, НОМЕР_1 ) проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.е. ПДР порушення проїзду на заборонний червоний сигнал або миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняючі рух, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП. До постанови додаються відео з н/к474766.

Відтак, до правовідносин між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною другою ст. 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом спірної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП (в редакції станом на час вчинення правопорушення) передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди .

Пунктом 8.7.3 е Правил дорожнього руху визначено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух.

Тобто, у виниклому між сторонами спорі відповідач повинен належними та допустимими доказами довести, що ОСОБА_1 , всупереч положень ПДР, не виконав вимогу світлофору, який в силу п. 8.1 ПДР регулює дорожній рух, на перехресті вулиць Лесі Українки Протасевича проїхав перехрестя на забороняючий сигнал світлофора (червоний).

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення.

Крім цього, у відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будьякі дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ

За змістом ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У постанові від 26 квітня 2018 року по справі № 338/1/17 Верховний Суд висловив позицію про вірність висновків суду першої інстанції, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

У постанові по справі № 357/10134/17 від 23 жовтня 2019 року Верховний Суд звернув увагу на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будьяких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відсутність в матеріалах справи будьякого доказу, якто наприклад відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

У спірній постанові серії ЕАР № 6377644 від 06 січня 2023 року вказано, що до постанови додається відео з н/к474766.

Оглядом матеріалів диску, наданого суду представником відповідача встановлено наявність двох відеозаписів: файли з назвами IMG_1485 та еxport8i5jz.

Файл еxport8i5jz містить відео з н/к474766, який додавався до постанови серії ЕАР № 6377644 від 06 січня 2023 року, однак це відео відображає стоячий транспортний засіб позивача, його спілкування з працівниками поліції та процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Щодо іншого файлу з назвою IMG_1485, який містить запис за період з 22:33:29 год. до 22:36:59 год. 06 січня 2023 року, то з його змісту слідує, що автомобіль поліцейських здійснює рух в певному напрямку. Попереду нього також здійснює рух інший транспортний засіб, однак його номерний знак та інші характеристики неможливо ідентифікувати через погану якість відеозапису.

Крім того, останній відеозапис не доєднувався до спірної постанови, а тому не може вважатися належним та допустимим доказом у справі.

За змістом ст. 2 Закону України «Про національну поліцію» (далі Закон) завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ст. 23 Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вуличнодорожній мережі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону поліцейський має право зупинити транспортний засіб, якщо водій порушив ПДР.

Для попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку можезакріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні (п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону).

Порядок використання спеціальних засобів фіксації регульовано Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затверджений Наказом МВС 18 грудня 2018 року № 1026, розділом ІІІ якого визначено, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Щодо якості відеозапису, то суд надав цим обставина оцінку вище, а щодо відсутності відомостей про такий технічний засіб в оскаржуваній постанові, то суд звертає увагу на наступне.

Приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статей 73, 74 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Такі висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 15 листопада 2018 у справі №524/5536/17, від 17 липня 2019 у справі №295/3099/17, від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16а.

Відтак, у суду відсутня можливість оцінити запис відео із реєстратора поліцейського автомобіля, як належний та допустимий доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Отож, у даній адміністративній справі відповідач жодних належних та допустимих доказів (матеріалів фото та відеофіксації на підтвердження факту, що правопорушення дійсно мало місце), які встановлювали б факт вчинення позивачем вказаного у спірній постанові правопорушення, не надав.

Тому, суд доходить до висновку, що відповідачем вказаний обов`язок не виконано і не спростовано доводів позивача про неправомірність винесення оскаржуваної постанови.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Разом з тим, способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на те, що судом встановлено обставини зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 з підстав порушення ним правил ПДР та подальше складення відносно позивача постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6377644 від 06 січня 2023 року, однак не здобуто належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд у відповідності до вимог п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України приймає рішення про скасування спірної постанови та надіслання справи на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції.

На підставі наведеного, керуючись статтями 17377, 90, 205, 241246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6377644 від 06 січня 2023 року задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6377644 від 06 січня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень скасувати, а матеріали справи надіслати на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, , адреса місцезнаходження: вул. Котляревського, буд. 24, м. Тернопіль, 46003.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області О.Герчаківська