Справа № 160/1304/23
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 березня 2023 року Справа №160/1304/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ніколайчук С.В. розглянув у письмовому провадженні у місті Дніпрі клопотання Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради про розгляд справи № 160/1304/23 за участі сторін за позовом позивача 1: товариства з обмеженою відповідальністю Сілл (49000, м. Дніпро, вул. Баррикадна, 15-а, ), позивача 2: товариства з обмеженою відповідальністю Тетраграмматон 7 (49000, м. Дніпро, вул. Агнії Барто, 13/1, ), позивача 3: товариства з обмеженою відповідальністю Алесан (49000, м. Дніпро, вул Агнії Барто, 13/1, ) до департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради (фактична адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха, 17, код ЄДРПОУ 40506232), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - міська комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75), виконавчий комітет Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75, ), Дніпровська міська рада (49000, м. Дніпро, просп. Дитра Яворницького, 75, ) про визнання протиправним та скасування рішення

УСТАНОВИВ:

25 січня 2023 року позивача 1: товариство з обмеженою відповідальністю Сілл, позивача 2: товариство з обмеженою відповідальністю Тетраграмматон 7, позивача 3: товариство з обмеженою відповідальністю Алесан звернулись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - міська комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Дніпровської міської ради, виконавчий комітет Дніпровської міської ради, Дніпровська міська рада, у якому просять, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради від 15.10.2021 року № 129/1 «Про демонтаж рекламних засобів»;

- встановити відсутність компетенції (повноважень) у Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради щодо прийняття рішень про демонтаж рекламних конструкцій, розташованих на території міста Дніпра.

Ухвалою від 07 лютого 2023 року суд відкрив провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

Представник Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради подав клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, яке обґрунтовано тим, що необхідно врахувати складність цієї справи та її суттєве значення для Дніпровської міської територіальної громади.

09.03.2023 року представник позивачів подала до суду заперечення на клопотання про розгляд цієї справи в порядку загального позовного провадження, де останньою зазначено, що характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянув клопотання про розгляд справи в загальному провадженні, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду цього клопотання, суд зазначає таке.

Згідно із частиною 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частина 5 цієї статті зазначає, що умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Відповідно до частини 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з пунктом 1 та 2 частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: у випадках, визначених статтею 263 КАС України; якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Європейський суд з прав людини визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Varela Assalino contre le Portugal» (пункт 28, № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права. Європейський суд вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Аналогічні позиції підтримані та висловлені в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі № 668/13907/13-ц та від 21 травня 2018 року у справі № 361/3009/16-ц.

Окремо, суд звертає увагу на те що, кожен з учасників справи може користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками, визначеними статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України. Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

В свою чергу, відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому чисті щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

У даному випадку, суд звертає увагу, що клопотання не містить жодного обґрунтування в контексті положень п. 2 ч. 6 ст. 262 КАС України. Як вже зазначалося, клопотання містить лише посилання на положення процесуального закону.

На переконання суду характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають її розгляду в порядку загального позовного провадження для повного і всебічного встановлення обставин справи, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись вимогами ст. 262, 241, 243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради стосовно розгляду справи № 160/1304/23 в судовому засіданні за участі сторін.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Ніколайчук