Справа № 160/19695/22
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стратегія Еволюшн" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Стратегія Еволюшн" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області зареєструвати податкові декларації з податку на додану вартість за лютий 2022 року та березень 2022 року датою їх фактичного отримання контролюючим органом.
Позов обґрунтований тим, що підприємством подано декларації, в яких зазначено усі необхідні реквізити, у зв`язку з чим у відповідача не існувало правових підстав для невизнання їх податковою звітністю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Відповідач скористався наданим правом та надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому указав про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Обгрунтовуючи доводи відзиву відповідач наводить позицію, яка фактично і стала підставою для неприйняття податкової звітності позивача, а саме недостовірність зазначення податкової адреси платника податку у поданих деклараціях з податку на додану вартість за лютий 2022 року та березень 2022 року.
Також представник відповідача надіслав на адресу суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження.
З приводу цього клопотання суд зазначає, що положеннями ст.260 КАС України передбачене право відповідача на звернення до суду із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. При цьому за наслідками розгляду відповідного заперечення суд, з урахуванням конкретних обставин справи, наділений дискреційними повноваженнями з огляду на принцип диспозитивності на підставі рішень Європейського суду з прав людини у справах "Engel and Others v. the Netherlands", "Lawless v. Ireland", "Michael Kuhnen v. Germany", "Preda and Dardari v. Italy", "Refah Partisi and Others v. Turkey", "Witzsch v. Germany", "Z'danoka v Latvia".
Частина 4 цієї ж статті закріплює повноваження адміністративного суду залежно від обґрунтованості заперечень відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а саме:
- залишити заяву відповідача без задоволення;
- розглянути справу за правилами загального позовного провадження та зробити заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.
Тобто, конструкція наведеної норм закріплює повноваження суду на вчинення певних процесуальних дій за результатами розгляду заперечень відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного. При цьому, відповідні повноваження суд реалізує у той чи інший спосіб залежно від обґрунтованості таких заперечень.
Суд відмічає, що звертаючись до суду із запереченнями проти розгляду вказаної справи у порядку спрощеного позовного представник відповідача лише процитував наведену норму, проте не навів жодних підстав і не надав відповідних доказів неможливості розгляду цієї справи за відсутністю сторін.
При цьому, відповідач також не зазначив, які саме обставини та які докази можливо встановити у судовому засіданні з повідомленням сторін, у зв`язку з чим заяву слід залишити без задоволення.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
20.04.2022 року позивачем направлено на адресу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області податкові декларації з податку на додану вартість за лютий 2022 року та березень 2022 року.
Унаслідок обробки та прийняття означених декларацій Державною податковою службою України надіслано Підприємству квитанції №2 від 20.04.2022 року про прийняття пакетів документів з привласненням відповідних реєстраційних номерів.
Результати адміністративного оскарження очікувань позивача не виправдали, у зв`язку з чим останній звернувся до суду із означеним позовом.
При вирішені спору суд виходить із того, що відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.
Обов`язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків (п.48.3 ст.48 ПК України).
Так, згідно із п.48.3 ст.48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити:
тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);
звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);
повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;
код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;
реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);
місцезнаходження (місце проживання) платника податків;
найменування контролюючого органу, до якого подається звітність;
дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);
інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною;
ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;
підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).
Згідно п. 49.8. ст. 49 Податкового Кодексу України, прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.
Відповідно до п.49.11 ст.49 ПК України, у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48, а також недотримання вимог абзаців першого - третього пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.
Отже, вказаними нормами матеріального права визначено як обов`язок контролюючого органу щодо прийняття податкової звітності так і підстави для відмови у прийнятті податкової декларації.
При цьому, вказані норми права не виокремлюють підстав та не наділяють контролюючий орган повноваженнями не визнавати подану декларацію податковою звітністю, як про це зазначено у листі ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
У спірному випадку встановлено, що позивачем до контролюючого органу подані декларації з податку на додану вартість за лютий 2022 року та березень 2022 року
Слід зазначити, що повідомлення про не прийняття податкових декларацій у електронному вигляді із зазначенням причин контролюючим органом до позивача не направлялась.
Таким чином, суд уважає, що вирішуючи питання про прийняття податкової звітності, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом.
Крім цього установлені обставини справи свідчать про те, що зазначена в поданих деклараціях податкова адреса позивача відповідала інформації з ЄДР щодо зареєстрованої податкової адреси.
Той факт, що у поданих позивачем деклараціях у полі «податкова адреса» зазначено «буд. 15, к. 412» замість будинок 15, кімната 412, а також послідовність відповідної адміністративно-територіальної одиниці на відміну від тої, що визначена у ЄДРПОУ розцінюється судом як прояв надмірного формалізму з боку відповідача та відповідно, не дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
Суд також звертає увагу, що у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48, а також недотримання вимог абзаців першого - третього пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв`язку, - протягом п`яти робочих днів з дня її отримання (пп.49.11.1 п.49.11 ст.49 ПК України).
У відповідності до пп.49.9.2 п.49.9 ст.49 ПК України за умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою: у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.
Таким чином, у спірному випадку відповідач діяв не у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України, а отже наявні підстави для визнання його дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно, позовні вимоги є цілком обгрунтованими та підлягають задоволенню, однак у спосіб, зазначений вище.
Розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 139 КАС України. Слід зазначити, що задоволення позовних вимог у визначений судом спосіб не є підставою для позбавлення позивача пропорційної частки сплаченого судового збору.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Стратегія Еволюшн" задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стратегія Еволюшн" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481 (дві тисячі вісімдесят одна), 00 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна