Справа № 204/10229/22(2-а/204/71/22)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2023-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2023 року м. Дніпросправа № 204/10229/22(2-а/204/71/22)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01.12.2022 (суддя Книш А.В.) за позовом ОСОБА_1 до Чечелівського районного відділу у м. Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним і скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства,-

в с т а н о в и В:

У листопаді 2022 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати протиправним і скасувати рішення Чечелівського відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області №14 від 27 жовтня 2022 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства та скасувати постанову Чечелівського відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області ПН МДН 004285 від 27 жовтня 2022 року про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 листопада 2022 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 грудня 2022 року відмовлено ОСОБА_1 у поновленні строку звернення до адміністративного суду. Позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01.12.2022 , позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального права, просив оскаржену ухвалу скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній сарзі позивач зазначив , що однією з підстав звернення до суду з наявним позовом є прийняття 01 листопада 2022 року Кабінетом Міністрів України Постанови №1232, яка набрала чинності 09 листопада 2022 року. Вказана постанова за своєю суттю скасувала відповідальність для осіб, строк дії документів яких щодо тимчасового перебування на території України припинили свою дію в період з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності цією постановою. Відповідно, позивач був впевнений, що з набранням чинності вказаної постанови відповідач скасує прийняті рішення та забезпечить виконання обов`язку позивача, покладеного цією постановою, щодо обміну тимчасової посвідки. 10 листопада 2022 року позивач особисто звернувся до відповідача щодо обміну тимчасової посвідки на підставі відповідних вимог постанови, але відповідач відмовив у прийнятті документів, посилаючись на наявність рішення про примусове повернення. Того ж дня позивач також звернувся до Головного Управління відповідача щодо скасування оскаржуваного рішення, але відповідь йому досі не надали. Тобто з 01 листопада 2022 року до 09 листопада 2022 року підстава звернення до суду у виді постанови була відсутня, а також було відсутнє розуміння порушення відповідачем його прав на обмін посвідки саме відповідно на підставі вказаної постанови.

Також просить звернути увагу на особливу важливість наявної справи для позивача, оскільки оскаржуване рішення, як обґрунтовано у позовній заяві, фактично примушує його повернутись до країни-терориста, в якій за проукраїнські погляди позивача його очікує переслідування та розправа. Крім того, у позивача відсутні фінансові можливості виїзду і примушування до цього також ставить під загрозу його життя.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів зазначає таке.

гідно ст. 8 Конституції України, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Положенням ч. 5 ст. 5 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у статті 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з її положеннями, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як визначено у статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, колегія суддів приходить до висновку, що повернення позовної заяви унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом та передчасно повернув позовну заяву, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 320, 321, 325 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01.12.2022 - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова

суддя Ю. В. Дурасова