Справа № 696/924/22
Суддя: Білопольська Н. А.
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

14.03.2023 Справа № 696/924/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Білопольської Н.А., розглянувши в письмовому провадженні, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) (надалі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 10 листопада 2022 року № 96, винесеної щодо позивача за ст. 210 КУпАП, згідно з якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 10 листопада 2022 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 у присутності ОСОБА_1 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 210 КУпАП від 10 листопада 2022 року, складеного начальником відділення обліку мобілізаційної роботи заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 майором ОСОБА_3 , було проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо вчинення ним адміністративного правопорушення та винесено постанову № 96 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1700,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210 КУпАП. Копія вказаної постанови була вручена позивачу 10 листопада 2022 року. Відповідно до оскарженої постанови посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що позивач порушив вимоги Закону України Про військовий обов`язок і військову службу № 2232-XII від 25 березня 1992 року зі змінами, порушив правила військового обліку, а саме 05 жовтня 2022 року не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП, є необґрунтованим, а оскаржена постанова № 96 від 10 листопада 2022 року не містить доказів вини позивача і підлягає скасуванню.
Свої доводи позивач обґрунтовує тим, що повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 не отримував і свого підпису про виклик не ставив.
Вважає, що оскаржена постанова має бути скасована, оскільки вказане в ній правопорушення він не вчинив, а сама постанова винесена з порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, що і стало підставою для звернення до суду.
Вказаний позов ОСОБА_1 надійшов до Кам`янського районного суду Черкаської області 28 листопада 2022 року.
Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 29 листопада 2022 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
11 січня 2023 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 просить у задоволенні позову до ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовити повністю.
Розглянувши подані документи і матеріали, встановивши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Під час провадження у справах про адміністративні правопорушення, для реалізації даного конституційного принципу, у відповідності до ст.ст. 7, 245 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Як вбачається з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Разом з тим вказані норми Закону не були дотримані посадовими особами відповідача під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Так, розписка на ім`я ОСОБА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 08:30 год. 05 жовтня 2022 року не містить підпису ОСОБА_1 про її отримання. При цьому відповідачем допущені розбіжності про місце виклику позивача. Якщо в розписці позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_4 , то в протоколі про адмінправопорушення від 10 листопада 2022 року позивач 05 жовтня 2022 року викликався й не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Водночас вимоги Закону в цій частині відносно ОСОБА_1 не були дотримані.
Порушення Закону були допущені також під час винесення постанови № 96 від 10 листопада 2022 року про адміністративне правопорушення, оскільки оскаржена постанова винесена особою, яка не наділена повноваженнями розглядати справи про адміністративні правопорушення зазначеної категорії.
В той же час, дані обставини не досліджувались відповідачем і залишились поза увагою начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 .
Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В оскарженій постанові про адміністративне правопорушення зазначено про порушення позивачем Закону України Про військовий обов`язок і військову службу без визначення самих вимог Закону, обов`язкових для виконання кожним призовником.
Так, позивачем не виконані вимоги ч. 8 ст. 15 вказаного Закону, де зазначено, що після набрання чинності Указом Президента України щодо проведення чергового призову:
- призовники, яким надійшла повістка відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в пункт і строк, зазначені в повістці;
- у разі якщо за будь-яких обставин повістка не надійшла, громадяни призовного віку зобов`язані з`явитися до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України;
- призовники, які змінили місце проживання, зобов`язані в семиденний строк прибути до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за новим місцем проживання для взяття на військовий облік.
Незважаючи на введення в Україні воєнного стану і прийняття Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 року Про загальну мобілізацію позивач ОСОБА_1 не з`явився до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, з метою уникнути призову змінив місце проживання. За новим місцем проживання в селі Косарі Черкаського району Черкаської області не виконав встановлене Законом зобов`язання в семиденний строк прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) для взяття на військовий облік, що свідчить про те, що спір виник внаслідок неправильних дій позивача, а також про безпідставне з його боку заперечення обставин порушень Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Відповідно до ст. 235 КУпАП в редакції Закону № 1357-IX від 30 березня 2021 року територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку (ст. 210).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог: для скасування постанови № 96 від 10 листопада 2022 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП та, відповідно, закриття провадження у цій справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).
За змістом ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Таким чином, зі змісту п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України вбачається, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при поданні доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як вже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом ч. 3 ст. 27 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання Глава 63 ЦК України. Так, згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 ЦК України передбачає загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договору про надання послуг. Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Водночас згідно зі ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства дозволяє зробити наступні висновки:
1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в ч. 2 ст. 27 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність);
2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім того, на такий договір поширюється дія загальних норм та принципів договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;
3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;
4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення: при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин, помножена на вартість години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;
5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як положеннями цивільного права, так і нормами Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність;
6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність.
У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Аналогічну правову позицію наведено в постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18, від 07 вересня 2020 року у справі № 910/4201/19, від 01 грудня 2021 року у справі № 910/14598/20.
Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_4 витрат за надання правничої допомоги в сумі 6000,00 грн. не підтверджені договором про надання правничої допомоги, що дає підстави для відмови у задоволенні позову в цій частині.
У відповідності до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Частина 8 ст. 139 КАС України передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Таким чином, безпідставне заперечення позивачем обставин неприбуття в семиденний строк до ІНФОРМАЦІЯ_4 за новим місцем проживання в селі Косарі Черкаського району Черкаської області, ігнорування позивачем досудового врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи та зловживання правами, коли спір виник внаслідок неправильних дій позивача, суд має право покласти на нього судові витрати повністю незалежно від результатів вирішення спору.
За таких обставин судові витрати у справі зі сплати судового збору у розмірі 496,20 грн. та витрати за надання правничої допомоги в сумі 6000,00 грн. слід покласти на позивача ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72, 77, 132, 134, 139, 242-246, 262, 286 КАС України, суд, -
вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) судових витрат, які складаються з судового збору в розмірі 496,20 грн. та витрат за надання правничої допомоги в сумі 6000,00 грн., - задовольнити частково.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) Потоцького Олександра Сергійовича № 96 від 10 листопада 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за статтею 210 КУпАП у виді штрафу в сумі 1700,00 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Судові витрати у справі зі сплати судового збору в розмірі 496,20 грн. та витрат за надання правничої допомоги в сумі 6000,00 грн. покласти на позивача ОСОБА_1 .
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку у відповідності до ч. 4 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення (складення) безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Суддя Н.А. Білопольська