Справа № 240/3262/23
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про продовження строку залишення позовної заяви без руху
15 березня 2023 року м. Житомир справа № 240/3262/23
Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Гурін Д.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:
До Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області, яка призвела до ненарахування та невиплати щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, внаслідок Чорнобильської катастрофи";
- зобов`язати Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області провести з 17.07.2018 нарахування та виплату щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування, місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленого статтею 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі, що дорівнює 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01 січня календарного року.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 позовну заяву залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.
10.03.2023 позивачем на виконання вимог ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 надіслано заяву про усунення недоліків разом із заявою про поновлення процесуального строку звернення до суду. У заяві позивач посилається на те що її позов поданий на підставі рішення у зразковій справі №240/4946/18 від 11.12.2019, яке оприлюднено 14.01.2020, до цього часу аналогічні позови судом не розглядались, тому на думку позивача суд має поновити їй строк звернення до суду з даним позовом. Крім того, поважною причиною пропуску строку звернення до суду з даним позовом є встановлення карантинних обмежень у зв`язку з COVID-19, а також початок військових дій на території України. Також позивач зазначає, що порушення соціальних прав позивача Управлінням є триваючим, і якщо суб`єкт владних повноважень тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків та допускає протиправну поведінку (триваючу протиправну діяльність), то строк звернення до суду про оскарження такої діяльності не може бути обмежений. Крім того, позивач посилається на висновки Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 згідно з якими позивач має право на виплату йому щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі 40% прожиткового мінімуму дія працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, встановленої статтею 37 Закону України «Про cтатус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» саме з 17.07.2018 та не має залежати від дати звернення позивача до суду з позовом. Крім того, позивач посилається на статті 256 та 257 Цивільного кодексу України, які встановлюють трирічний строк позовної давності, а не шестимісячний щодо позовів про обов`язок держави Україна забезпечити реалізацію громадянином України свого конституційного права на соціальний захист. Отже, на думку позивача, у даному випадку строки для звернення до адміністративного суду, які встановлено статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України дотримані, - тобто в межах 6-місячного строку звернення до суду.
Правовідносини, з приводу яких позивач звернувся до суду, виникли у період з 17.07.2018, водночас з даним позовом до суду позивач звернулась 04.02.2023 (відмітка на конверті), тобто з порушенням шестимісячного строку, визначеного статтею 122 Кодексом адміністративного судочинства України.
Стосовно посилання позивача на карантинні обмеження, пов`язані із COVID-19, то суд зазначає наступне.
17.07.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 №731-IX (далі - Закон України №731-IX). Згідно з п.2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №731-IX процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. З огляду на викладене, з урахуванням встановленого судом строку та законодавчо визначених підстав, кінцевою датою для подачі позовної заяви з урахуванням епідемічної ситуації в країні було 07.08.2020 (позивач із позовом звернулась лише 04.02.2023, тобто із пропуском строку звернення до суду більше двох із половиною років).
При цьому, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
При цьому, винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.
Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами."
Стосовно посилання позивача на статті 256 та 257 Цивільного кодексу України, які встановлюють трирічний строк позовної давності, а не шестимісячний щодо позовів про обов`язок держави Україна забезпечити реалізацію громадянином України свого конституційного права на соціальний захист, то суд вважає за необхідне зауважити позивачу, що його позовна заява розглядається у порядку норм Кодексу адміністративного судочинства України, а не Цивільного кодексу України, а отже до даного виду правовідносин мають застосовуватись норми статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України зокрема і щодо строків подання адміністративного позову до суду.
Щодо доводів позивача з приводу того, що введення на території України воєнного стану з 24.02.2022 є поважною причиною пропуску строку звернення до суду з даним позовом, то суд вважає за необхідне вказати наступне.
Із наведених у заяві доводів, суд робить висновок, що позивач вважає, що з дня введення в Україні воєнного стану усі порушені строки є такими, що порушені із поважних причин і підлягають поновленню, однак позивач відліковує дату з якої просить поновити порушене право на виплату щомісячної грошової допомоги з 17.07.2018, тобто задовго до початку дії на території України воєнного стану.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 було введено воєнний стан строком на 30 діб.
На засіданні 15 березня Верховна Рада ухвалила Закон про затвердження Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні". Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.
Крім того, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Крім того, Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.
Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022 передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.
Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб.
Заявник не вказав обставин, перешкод чи труднощів, що унеможливили своєчасне звернення до суду, як до введення воєнного стану так і після його введення, та не надав відповідних доказів.
Суд враховує також, що позивач оскаржує не рішення суб`єкта владних, а бездіяльність щодо невиплати періодичних щомісячних платежів, та не обґрунтував, що перешкоджало йому вчасно звернутись до суду щодо кожного з них, у тому числі ще до введення воєнного стану.
Враховуючи наведене суд вважає, що причини пропуску строку звернення до суду, вказані позивачем, не є поважними, а тому у відповідності до вимог частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України пропонує позивачу вказати інші підстави для поновлення строку та надати докази поважності причин пропуску строку звернення до суду.
Отже, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду передбачений чинним законодавством.
Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).
Отже, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частинами 1 та 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Враховуючи наведене суд вважає, що причини пропуску строку звернення до суду, вказані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду від 10.03.2023, не є поважними, а тому у відповідності до вимог частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України пропонує позивачу вказати інші підстави для поновлення строку та надати докази поважності причин пропуску строку звернення до суду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин суд продовжує позивачу строк залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених недоліків шляхом надання до суду окремої заяви відповідно до вимог частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням інших причин пропуску строку на звернення до суду із даним позовом та доказами поважності причин його пропуску або уточненої позовної заяви, прохальної її частини, щодо дати з якої саме необхідно зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення в розмірі встановленому статтею 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 04.08.2022.
На підставі наведеного та керуючись статтями 123, 160, 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,
Продовжити строк залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 , встановлений ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року.
Позивачу усунути зазначені в ухвалі недоліки протягом семи днів з дня вручення ухвали про продовження строку залишення позовної заяви без руху.
Копію ухвали про продовження строку залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.
У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.
Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.М. Гурін