Справа № 441/1605/22
Суддя: Перетятько О. В.
Дата ухвалення: 2023-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

441/1605/22 2-а/441/8/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2023 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Перетятько О.В.

за участі секретаря судового засідання Сороки М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції № 1 (м. Городок) Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області Фостяк Ростислава Ігоровича, Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до інспектора відділення поліції № 1 (м. Городок) Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області Фостяк Ростислава Ігоровича, Головного управління національної поліції у Львівській області, в якій просить скасувати постанову серії № ЕАР № 5898697 від 16.09.2022 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що дана постанова складена без його присутності, з порушенням норм ст.. 283 КУпАП та не скеровувалась за адресою його місця проживання, докази порушення ним ПДР відсутні.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі, просить його задоволити.

Представник Головного управління Національної поліції у Львівській області та інспектор відділення поліції № 1 (м. Городок) Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області Фостяк Р.І.в судове засідання не з`явились, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили, обгрунтованого відзиву на позов не надали, а тому згідно із вимогами ч. 1 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглядати справу по суті у їхній відсутності на підставі наявних в справі матеріалів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС Україниу разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексурозгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КАС України завданнями адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За умовами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 16.09.2022 інспектором ВнП № 1 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області Фостяк Р.І. винесено постанову серії ЕАР № 5898697, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 5).

Диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлює відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

За постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5898697 від 16.09.2022 вбачається, що ОСОБА_1 , 16.09.2022 о 07 год. 17 хв., по вул. Кондукторська, 21 в м. Львів, керуючи транспортним засобом марки «Ford Mondeo», р.н.з. НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2. б ПДР України, скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, був оштрафований на 510 грн.

Із змісту позову убачається, що ОСОБА_1 заперечив факт порушення ним 16.09.2022 ПДР України, покликається на те, що постанова є незаконною та винесеною безпідставно, доказів на підтвердження його вини до матеріалів постанови не долучено, така складена без його участі та без наявної будь-якої фіксації порушення.

Про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 відомо не було, в цей час він знаходився в іншому місці м. Львова, його підпис у постанові відсутній. Крім того, вказав, що власником транспортного засобу є інша особа, він цим транспортним засобом у зазначенийчас не керував, тому підстав для притягнення саме його до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП немає.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Матеріалами справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не доводиться факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові. Як зазначено в самій постанові, до неї не долучалося жодного документа чи іншого доказу, визначеного ст.251 КУпАП, яким би можна було довести такий факт. Саме візуальне спостереження працівника поліції, на думку суду, не підкріплене іншими належними та допустимим доказами у справі, є недостатнім для висновку про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення. Більше того, таке візуальне спостереження поліцейською наявного порушення спростовується поясненнями особи, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, сумніватися чи недовіряти яким у суду підстав немає.

З урахуванням вищенаведеного, працівником відповідача у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, пояснення самої особи, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, до уваги взяті не були, хоча вони спростовували в повній мірі висновок поліцейської про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Крім того, згідно положень статті 280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте судом встановлено, що, виходячи із положень вищезгаданих статей КУпАП, відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було виконано вимог цих статей, зокрема не зазначено жодних доказів на обгрунтування допущеного позивачем правопорушення, зважаючи на те, що таке категорично заперечується останнім.

Разом із тим, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень КУпАП правопорушення, виявлені в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, мають бути зафіксовано за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із ч. 1ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ, в ній відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідачами - представниками ВнП № 1 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області та Головного управління Національної поліції у Львівській області суду належних доказів на підтвердження вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не надано, для спростування його покликань відповідачі до суду двічі не з`явились.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 90, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5898697 від 16.09.2022 р., винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Головного Управління Національної поліції у Львівській області, , м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , сплачений ним судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Городоцький районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Перетятько О.В.