Справа № 400/4321/22
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 р. № 400/4321/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., пр. позивача ОСОБА_1 , пр. відповідача Васильченко О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:Товариства з додатковою відповідальністю "Оріон-Авто", вул. Казарського, 4, а/с 3,Миколаїв,54031,вул. Казарського, 4,Миколаїв,54007

до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна,6,Миколаїв,54001,

про:визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 23.12.2021 року № 707,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з додатковою відповідальністю "Оріон-Авто" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 23.12.2021 № 707.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що порушення позивачем податкового законодавства є припущеннями податкового органу та не відповідають фактичним обставинам справи, а спірне податкове повідомлення - рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Ухвалою від 03.10.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що під час проведення фактичної перевірки позивача було встановлено порушення податкового законодавства, що полягає у відсутності реєстрації позивачем акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. Зазначене порушення підтверджено даними з Єдиного реєстру акцизних накладних (з урахуванням розрахунків коригування акцизних накладних), документів, наданих до перевірки та заперечень . Відтак, спірне рішення є правомірним.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечив проти обґрунтувань відповідача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив задовольнити позов.

Ухвалою від 21.11.2022 запропоновано учасникам справи надати клопотання про участь у судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

17.01.2023 суд постановив ухвалу, якою задовольнив клопотання представника позивача та призначив проведення судового засідання на 31.01.2023 о 12:30 в режимі відеоконференції з участю представника позивача у судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 20.01.2023 суд задовольнив клопотання представника відповідача та призначив проведення судового засідання на 31.01.2023 о 12:30 в режимі відеоконференції з участю представника відповідача у судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

31.01.2023 суд постановив ухвалу, якою відкладено підготовче засідання на 14.02.2023 о 12:00 год та запропоновано відповідачу надати суду додаткові пояснення.

Від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких надано додаткові пояснення згідно вищезазначеної ухвали суду.

Ухвалою від 14.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Заслухав пояснення представників сторін, дослідив докази, суд дійшов висновку:

На підставі наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 09.11.2021 № 2047-п податковим органом з 15.11.2021 по 19.11.2021 проведено фактичну перевірку ТДВ "Оріон-Авто" за адресою здійснення діяльності: вул. Казарського, 4/8, Миколаїв.

За результатами фактичної перевірки відповідачем складено акт фактичної перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання пального та спирту етилового платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами - лічильниками та/або рівномірами - лічильниками, здійснення функцій визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального за період з 13.03.2020 по 10.11.2021, від 22.11.2021 № 8443/14/29/07/05465809 (далі - Акт перевірки).

Згідно висновків акта перевірки, контролюючим органом було встановлено відсутність реєстрації ТДВ "Оріон-Авто" акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, що є порушенням п. п. 230.1.1 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України.

На підставі висновків акту перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № 23.12.2021 № 707, яким до позивача застосовано адміністративні штрафи та санкції в сумі 1 000 000 грн.

Позивач не погоджуючись із вищезазначеним рішенням податкового органу, який оскаржив в адміністративному порядку, однак отримав рішення від 08.09.2022 № 10601/6/99-00-06-05-01-06, яким залишено без задоволення скаргу позивача, а спірне рішення без змін.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).

Відповідно до пп. 14.1.6. п. 14.1. ст. 14 ПК України акцизний склад - це:

а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів;

б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом:

а) приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії;

б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам;

г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої;

ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі - Закону № 481/95-ВР), під місцем зберігання пального розуміється місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; під зберіганням пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

Частиною 1 ст. 15 Закону № 481/95-ВР визначено, що оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Відповідно до п. "а, б" абз. 6 пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів- лічильників рівня пального у резервуарі; б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Пунктом 128.1.2 ст. 128.1 ПК України передбачена відповідальність за відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу у виді накладення штрафу в розмірі 1000000 гривень.

Відповідач дійшов висновку про порушення позивачем п.п. 230.1.1 п. 230.1 ст. 230 ПК України. Такий висновок зроблено відповідачем через те, що згідно Єдиного реєстру акцизних накладних встановлено, що протягом календарного року (з 01.01.2020 по 31.12.2020 та з 01.01.2021 по 19.11.2021) позивач отримав на адресу місця зберігання: вул. Казарського, 4/8, Миколаїв через пересувні акцизні склади 1041746,72 л дизельного палива у 2020 році та у 2021 році - 1104483,62 л і згідно наявної у ГУ ДПС у Миколаївській області інформації, позивач не є розпорядником акцизного складу.

Позивач зазначив, що контролюючим органом не досліджено первинні документи та данні бухгалтерського обліку Товариства щодо умов придбання дизельного палива його використання, також зазначив, що перевіряючі у висновках вийшли за межі перевіряючого періоду, адже період з 01.01.2020 по 13.02.2020 взагалі не перевірявся та згідно наказу на перевірку був поза межами перевіряємого періоду.

В судовому засіданні представник відповідача суду пояснив, що штрафна санкція до позивача застосована за 2021, оскільки він за період, який перевірявся, а саме з 01.01.2021 по 19.11.2021отримав протягом календарного року пальне в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів.

У запереченнях відповідач зазначив, що позивач з 01.01.2021 по 19.11.2021 на адресу місця зберігання вул.Казарського,4/8, м. Миколаїв, Миколаївська область , через пересувні акцизні склади отримав дизельне пальне, на підставі даних Єдиного реєстру акцизних накладних та з урахуванням розрахунків коригування до акцизних накладних в кількості 1079793,39л., тому позивач вважається розпорядником акцизного складу та зобов`язаний здійснити його реєстрацію.

Крім того, відповідач обсяг отриманого позивачем пального за 2021 врахував в літрах приведених до температури 15 градусів С, кількість яких була зазначена у акцизних накладних, які складали контрагенти позивача-продавці пального.

Позивач зазначає, що відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Інструкції № 281/171/578/155 від 20.05.2008 бухгалтерський облік нафтопродуктів здійснюється за фактичною температурою, а не за обсягом пального, приведеного до температури 15 градусів С.

Таким чином, у позивача здійснюється облік пального в обсягах зазначених у літрах, які позивач фактично отримав та цей обсяг складає за 2021- 998437л, а відповідач при проведені перевірки використовував дані Єдиного реєстру акцизних накладних, придбаного пального позивачем приведених до температури 15 градусів С, який складає 1079793,39л.

Нормами Податкового Кодексу передбачено обов`язок платника податків у разі отримання протягом календарного року пального в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів зареєструвати акцизний склад у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. При цьому ст.14 ПК України не містить ніяких застережень стосовно того, що цей облік повинен вестися з урахуванням обсягу пального приведеного до температури 15 градусів С. Такий обов`язок нормами ПК покладається тільки на розпорядників акцизних складів (ст.230 ПК України) та платники податків, які складають акцизні накладні (ст.231 ПК України).

Відтак відповідач не повинен був розраховувати отримане позивачем пальне за 2021 в обсягах приведених до температури 15 градусів С.

Позивач також зазначає, що у перевіряємий період частина дизельного пального, яке закуповувалось за січень-лютий 2021 заправлялось безпосередньо у паливні баки транспортних засобів при придбані палива, які використовуються Товариством для автомобільних перевезень, що є безпосередньою господарською діяльністю позивача за адресою вул.Казарського,4, м. Миколаїв, Миколаївська область, а не за адресою вул.Казарського,4/8, м. Миколаїв, Миколаївська область, де знаходяться ємності для зберігання пального. Наданий позивачем розрахунок свідчить, що кількість пального отриманого ним за січень-лютий 2021, яке заправлялось в баки транспортних засобів складає 153503,80л при цьому обсяг пального зазначений при температурі 15 градусів С.

Згідно наданих суду ТТН № Р138 від 05.01.2021, №Р139 від 05.01.2021, № Р558 від 12.01.2021,№Р777 від 15.01.2021, №Р1022 від 19.01.2021, №Р1188 від 22.01.2021,№Р1684 від 29.01.2021,№Р2012 від 02.02.2021,№Р2073 від 03.02.2021, №Р2099 від 05.02.2021, №Р2590 від 09.02.2021, № Р2866 від 11.02.2021, № Р3158 від 16.02.2021,№ Р3347 від 19.02.2021 адреса поставки палива, в яких зазначена вул.Казарського,4, м. Миколаїв, Миколаївська область, видаткових накладних, заправочних відомостях за січень-лютий 2021, обсяг пального отриманого в баки транспортних засобів позивача складає 153503,80л ( обсяг пального зазначений при температурі 15 градусів С).

Аналіз змісту пп. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК України свідчить про те, що не є акцизним складом паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або технічному обладнанні, пристрої.

В свою чергу, обсяг пального, що заправлений у паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або технічному обладнанні, пристрої не враховується до обсягу отриманого пального в ємності для навантаження-розвантаження та зберігання пального у розумінні вказаної норми.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі №420/14724/20.

Таким чином, якщо навіть розрахувати обсяг пального отриманого позивачем за 2021 рік з урахуванням обсягу пального, приведеного до температури 15 градусів С, зазначеного в акті перевірки 1079793,39 л. - 153503,80л отриманого пального до баків транспортних засобів , то обсяг отриманого позивачем пального за період з 01.01.2021 по 19.11.2021 буде складати менше 1000000л, а саме =926289,59л, тому відсутні правові підстави для реєстрації позивачем акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Посилання відповідача на те, що позивачем при перевірці не були надані якісь документи не приймається судом до уваги, оскільки в акті перевірки відсутні такі зауваження та відповідачем не складався акт про ненадання документів позивачем.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що:

- позивачем було отримано дизельне паливо у перевіряємий податковою період за 2021 менше 1000 куб. м.,

-частина отриманого позивачем пального заправлялась у паливні баки транспортних засобів, які використовуються Товариством для автомобільних перевезень , що не є акцизним складом відповідно до п.п. «г» п.14.1.6 ст.14 ПК України,

- відповідачем здійснювався облік отриманого позивачем пального на підставі даних Єдиного реєстру акцизних накладних, в яких обсяг пального приведений до температури 15 градусів С , але нормами чинного законодавства на позивача здійснювати облік пального з урахуванням температури 15 градусів С не покладається.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що контролюючий орган не довів порушення позивачем вимог підпункту 230.1.1 пункту 230.1 статті 230 ПК України, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення необхідно визнати протиправним та скасувати.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач під час розгляду справи не довів належними доказами правомірність спірного рішення.

Тому позов необхідно задовольнити.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з додатковою відповідальністю "Оріон-Авто" (вул. Казарського, 4, а/с 3, м. Миколаїв, 54031, ідентифікаційний код 05465809) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 44104027) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 23.12.2021 року № 707.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 44104027) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Оріон-Авто" (вул. Казарського, 4, а/с 3, м. Миколаїв, 54031, ідентифікаційний код 05465809) судовий збір у сумі 15000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень), сплачений платіжним дорученням № 1681 від 23.09.2022 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко

Рішення складено в повному обсязі

та підписадо суддею 16.03.2023