Справа № 320/13505/21
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Пилипенко О.Є., Собківа Я.М., за участю секретаря: Висоцького А.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від "16" вересня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 80% грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.05.2021 №2/3/1/1861;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 80% від суми грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.05.2021 №2/3/1/1861, з урахуванням 100% суми підвищення без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що він звернувся до відповідача із заявою від 06.09.2021 про перерахунок пенсії на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення, проте відповідач вказаного перерахунку не здійснив та листом від 10.09.2021 №1000-0203-8/97641 відмовив у перерахунку пенсії на підставі казаної довідки, посилаючись на те, що після проведеного перерахунку пенсій на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Уряд не приймав рішень щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку із чим у відповідача відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі довідки від 17.05.2021 №2/3/1/1861.

При цьому, позивач із посиланням на рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 зазначив, що відповідач немає правових підстав для обмеження максимальної суми обчислення пенсії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від "16" вересня 2022 р. позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.05.2021 №2/3/1/1861.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.05.2021 №2/3/1/1861, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.04.2019.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05.03.2019 по 03.09.2019 включно, 75% відсотків суми підвищення пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019 по 03.09.2019 включно.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача на підставі довідки про грошове забезпечення позивача станом на 05.03.2019 виник обов`язок щодо проведення перерахунку пенсії, проте зазначений обов`язок відповідачем не виконаний, тому ГУ ПФУ вчинено протиправні дії щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії позивачу згідно з довідкою від 17.05.2021 №2/3/1/1861.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 80% грошового забезпечення, суд зазначив, що вказана вимога є передчасною, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Що стосується вимоги позивача про виплату 100% підвищення до пенсії, то суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати та виплатити позивачу пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, з 05.03.2019 по 03.09.2019 включно.

Позивач, не погоджуючись із судовим рішенням у частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію в розмірі 90% від суми грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.05.2021 № 2/3/1/1861, з урахуванням 100 відсотків суми підвищення, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить змінити рішення суду першої інстанції та викласти його у наступній редакції:

«Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 90% грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.05.2021 №2/3/1/1861.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 90% від суми грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.05.2021 № 2/3/1/1861, з урахуванням 100 відсотків суми підвищення, без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019».

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у виплаті йому пенсії без обмеження максимального розміру з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.05.2021 № 2/3/1/1861 в розмірі 90% від сум грошового забезпечення та з урахуванням 100% підвищення до пенсії на тій підставі, що така вимога є передчасною, не здійснив ефективне правосуддя, яке б унеможливило подальше звернення позивача до суду.

Також скаржник зазначає, що після перерахунку пенсії її розмір буде перевищувати 10 (десять) прожиткових мінімумів станом на 01.04.2019, а саме буде більшим за суму 14 970 грн. Водночас, суд, не зобов`язуючи відповідача здійснити виплату пенсії позивачу без обмеження її максимального розміру, створює підстави для спору, який матиме місце після здійснення перерахунку на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.05.2021 № 2/3/1/1861.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів скаржника і правильності висновків суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та наділений адміністративною процесуальною дієздатністю, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_1 від 10.06.1997.

Із матеріалів справи вбачається, що пенсія позивачу призначена (обчислена) з 01.01.2007 у розмірі 80% грошового забезпечення, що підтверджено розрахунком пенсії за вислугу років від 01.12.2017 у пенсійній справі ФК№76512.

У квітні 2018 року позивачу перераховано пенсію з 01.01.2018 відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (надалі - Постанова КМУ № 704) та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі - Постанова КМУ № 103) на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої уповноваженим органом.

У зв`язку з тим, що 24.06.2020 набрало чинності рішення Великої Палати Верховного Суду в зразковій справі №160/8324/19, позивач звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 з проханням оформити та надіслати до ГУ ПФУ у Київській області для перерахунку пенсії довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії.

За результатом розгляду вказаної заяви ІНФОРМАЦІЯ_2 оформив та надіслав до ГУ ПФУ у Київській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача від 17.05.2021 №2/3/1/1861 для перерахунку пенсії.

Позивач звернувся до відповідача з приводу перерахунку пенсії на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення.

Листом ГУ ПФУ у Київській області від 10.09.2021 №1000-0203-8/91641 відмовлено у перерахунку пенсії на підставі вказаної довідки, у зв`язку з тим, що після проведеного перерахунку пенсій, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб», Уряд не приймав рішень щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Вважаючи такі дії протиправними позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом апеляційного оскарження є рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію в розмірі 80% від суми грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.05.2021 № 2/3/1/1861, з урахуванням 100 відсотків суми підвищення, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019.

Згідно з частинами 2, 6 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Разом з тим, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України (пункт 1 резолютивної частини Рішення № 6-зп від 25 листопада 1997 року; пункт 1 резолютивної частини Рішення № 9-зп від 25 грудня 1997 року та пункт 1 резолютивної частини Рішення №19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року).

Так, у рішенні № 19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року Конституційний Суд України зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст та спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, системний аналіз статті 55 Конституції України дозволяє дійти висновку, що частина 2 цієї правової норми гарантує кожному захист своїх прав, які були порушені органами державної влади, місцевого самоврядування, посадовими і службовими особами. Саме в такому значенні сформульовано частини 3, 5 та 6 статті 55 Конституції України.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 року у справі № 826/4406/16, від 07.11.2019 року у справі № 826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18), від 30.09.2020 року у справі № 806/204/17 (адміністративне провадження № К/9901/20487/18), постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № П/9901/370/18 (провадження № 11-77заі18), від 28.10.2020 року у справі № 9901/153/20 (провадження № 11-201заі20), тобто є сталою.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин; вирішуючи спір суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин; при цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

При зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку, право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області у відповідь на заяву позивача про перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки було вказано на відсутність правових підстав для такого перерахунку, тому, спору щодо відсоткового розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Відповідач не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії в розмірі 80% від суми грошового забезпечення без обмеження максимального її розміру, то дані позовні вимоги є передчасними, та такими, що заявлені на майбутнє.

Вимоги скаржника, викладені в апеляційній скарзі, про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії в розмірі 90% від суми грошового забезпечення колегія суддів не враховує в силу приписів ч. 5 ст. 308 КАС України, згідно з якою суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Щодо вимоги про виплату 100% підвищення до пенсії, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 Постанови №103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 у таких розмірах: з 01.01.2018 - 50 відсотків; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 відсотків; з 01.01.2020 - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач у 2018 році здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018, у 2018 році виплачувалось 50%, а у 2019 році виплачувалось 75% суми підвищення пенсії.

Пункти 1 та 2 Постанови №103 оскаржені до суду та рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 у справі №826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

У зв`язку із скасуванням пункту 2 Постанови №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.

Отже, з 05.03.2019 пенсія позивачу підлягала виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.

Вказана правова позиція підтверджена рішенням Верховного Суду від 06.08.2019 у зразковій справі №160/3586/19.

Однак, Кабінетом Міністрів України 14.08.2019 прийнято постанову №804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності 04.09.2019, згідно якою виплата пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.01.2018 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018.

Вказана постанова набрала законної сили 04.09.2019 та є чинною, тож обмеження у виплаті 100 відсотків перерахованої пенсії, встановлені Кабінетом Міністрів України, не передбачалися лише з 05.03.2019 по 03.09.2019 включно.

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 19.08.2021 у справі №640/5451/20.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо зменшення розміру пенсії позивачу за рахунок виплати з 05.03.2019 по 03.09.2019 включно, 75% відсотків суми підвищення пенсії, є протиправними.

Також суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати та виплатити позивачу пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, з 05.03.2019 по 03.09.2019 включно.

Отже, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Крім того, аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог не оскаржується, тому законність та обґрунтованість такого рішення судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Київського окружного адміністративного суду від "16" вересня 2022 р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 13 березня 2023 року.

Головуючий суддя Судді:Л.Т. Черпіцька О.Є. Пилипенко Я.М. Собків