Справа № 280/3890/22
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2023-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 березня 2023 року м. Дніпросправа № 280/3890/22
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року

у справі №280/3890/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2022 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію по інвалідності за нормами Закону України «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перевести та виплатити ОСОБА_1 з 12.04.2022 пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.93 № 3723-ХІІ в розмірі 60% суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, врахувавши до розрахунку пенсії виплати, зазначені у довідках від 07.04.2022 № 1.1996.2, виданих Департаментом соціального захисту населення Запорізької ОДА, з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 р. у справі № 280/3890/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; ) щодо відмови ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у переведенні з 01.05.2022 на пенсію по інвалідності на умовах Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; ) перевести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 01.05.2022 на пенсію по інвалідності на умовах статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, та провести з 01.05.2022 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 60% суми заробітної плати, зазначеної у довідках Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації від 07.04.2022 №І.1996.2, з урахуванням вже виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 р. у справі № 280/3890/22, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що згідно до чинного законодавства на час виникнення спірних правовідносин відсутні правові підстави для перерахунку розміру пенсії у зв`язку зі збільшенням заробітної плати держслужбовця, що працює на відповідній посаді. Крім того, скаржник вказує на те, що перехід на пенсію по інвалідності зменшить розмір пенсійної виплати позивача, в отже є недоцільним.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 27.10.2011 перебувала на обліку в органі Пенсійного фонду як отримувач пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу».

З 01.03.2021 відповідачем здійснено переведення позивачки на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

12.04.2022 звернулася до відповідача із заявою про переведення її на пенсію по інвалідності, обчислену відповідно до норм статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, у розмірі 60% від заробітної плати, проте отримала відмову, оформлену листом від 18.05.2022 №4858-3706/І-02/8-0800/22.

Не погоджуючись із такою відмовою, ОСОБА_1 звернулася до суду.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Принцип, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців визначається Законом України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу».

Відповідно до п. 2 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» №889 з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» №889 передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 з 01.11.2012 є особою з інвалідністю ІІ групи. При цьому, з 15.05.2013 позивачку звільнено з державної служби. Спору про те, що позивачка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, між сторонами не існує.

Отже, позивачка станом на 01.05.2016 має не менш як 20 років стажу роботи віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, досягла пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому суд дійшов вірного висновку, що позивачка має право на пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу».

Щодо вимоги про нарахування у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках від 07.04.2022 № 1.1996.2, виданих Департаментом соціального захисту населення Запорізької ОДА, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачка з 27.10.2011 отримувала пенсію по інвалідності ІІ групи призначену за нормами Закону України «Про державну службу». З 01.03.21 пенсію по інвалідності як інваліду ІІ групи за нормами Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ перераховано за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У квітні 2022 року позивачка звернулася із заявою до відповідача про перехід з пенсії по інвалідності ІІ групи, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в даному випадку має місце призначення іншого виду пенсії, а саме за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачка на час звернення за призначенням пенсії не займала посаду державної служби, тому з урахуванням положень ст. 37 Закону № 3723-ХІІ розмір її пенсії підлягає обчисленню із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи зазначене вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що для належного захисту прав позивачки слід зобов`язати відповідача призначити і здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках від 07.04.2022.

Вказані висновки узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, виловленими у постанові від 13.02.2019 у справі № 822/524/18.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, оскільки в межах доводів апеляційної скарги відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, що відповідає обставинам справи, вимогам норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 р. у справі № 280/3890/22 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 р. у справі № 280/3890/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко