Справа № 140/6863/22
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/6863/22 пров. № А/857/2064/23

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 року (рішення ухвалене у м. Луцьку судом у складі головуючого судді Валюха В.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2022 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що вона звернулася до відповідача із заявою про зарахування до страхового стажу періоду проживання з чоловіком військовослужбовцем в місцевостях, де не було можливості працювати за спеціальністю. Просив позов задоволити.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

У2022 році позивач звернулася до відповідача із заявою стосовно зарахування до страхового стажу періоду проживання з чоловіком військовослужбовцем в місцевостях, де не було можливості працювати за спеціальністю.

Листом від 20.04.2022 № 4474-3487/М-02/8-0300/22 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача, що при призначенні пенсії за віком до страхового стажу зараховано період роботи з 01.04.1982 по 20.10.1988, з 03.12.1990 по 03.07.1991, з 29.08.1991 по 20.05.1993, з 20.07.1993 по 27.01.1994 та з 28.01.1994 по 31.03.1994 на підставі трудової книжки, який частково співпадає з періодом перебування разом із чоловіком за кордоном. При цьому, за умови підтвердження відповідними документами факту проживання з чоловіком військовослужбовцем в місцевостях, де не було можливості працевлаштування за спеціальністю, спеціалістами управління буде вивчено питання зарахування до страхового стажу періоду з 21.10.1988 по 02.12.1990, з 04.07.1991 по 28.08.1991, з 21.05.1993 по 19.07.1993 та з 01.04.1994 по 27.07.1994.

Згідно частини третьої статті 18 Закону № 2011-ХІІ дружинам (чоловікам) військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, до загального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за віком, зараховується період проживання разом з чоловіком (дружиною) в місцевостях, де не було можливості працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.

Пунктом «з» частини третьої статті 56 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що до стажу роботи зараховується також: період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV врегульовано страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 13 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637; в редакції, чинній на момент надання відповіді листом ГУ ПФУ у Волинській області від 20.04.2022 № 4474-3487/М-02/8-0300/22), період проживання дружини військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби) з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками (додаток № 4), виданими командирами (начальниками) військових частин, військових навчальних закладів на підставі документів, які підтверджують зазначений період.

При цьому для дружини військовослужбовця, звільненого з військової служби, період проживання до 1 січня 2004 р. з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками, які видаються територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за період проживання:

у гарнізонах, розташованих за кордонами колишнього СРСР та України, - на підставі особової справи звільненого військовослужбовця та документів про перетин державного кордону дружиною військовослужбовця;

у гарнізонах, розташованих у межах колишнього СРСР, України та країн - членів Співдружності незалежних держав, - на підставі особової справи звільненого військовослужбовця, довідки місцевих органів влади про період фактичного проживання (реєстрації, прописки) дружини військовослужбовця у відповідній місцевості та довідки установи державної служби зайнятості про неможливість працевлаштування дружини військовослужбовця за спеціальністю у відповідній місцевості.

Період проживання дружини військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби) після 1 січня 2004 р. з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, зараховується до страхового стажу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, оскільки спір у цій справі виник щодо зарахування до страхового стажу позивача періоду її проживання з чоловіком - військовослужбовцем у місцевості, де не було можливості працевлаштування, до 01.01.2004 (а саме: з 21.10.1988 по 02.12.1990, з 04.07.1991 по 28.08.1991, з 21.05.1993 по 19.07.1993 та з 01.04.1994 по 27.07.1994) у гарнізонах, розташованих за кордонами колишнього СРСР та України (тобто, в Німеччині), то такий період відповідно до приписів пункту 13 Порядку № 637 (у редакції, чинній на момент надання відповіді листом ГУ ПФУ у Волинській області від 20.04.2022 № 4474-3487/М-02/8-0300/22) повинен бути підтверджений довідкою (додаток № 4 до Порядку № 637), яка видається територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, на підставі особової справи звільненого військовослужбовця та документів про перетин державного кордону дружиною військовослужбовця.

Додатком № 4 до Порядку № 637 затверджено форму довідки, яка передбачає зазначення таких обов`язкових реквізитів: військове звання, прізвище, ім`я по батькові військовослужбовця, номер військової частини та період проходження дійсної військової служби, факт проживання разом з військовослужбовцем дружини, її спеціальність, період, протягом якого дружина не працювала у зв`язку із неможливістю працевлаштуватися за даною спеціальністю.

Апеляційним судом встановлено, що до звернення стосовно зарахування до страхового стажу періоду проживання з чоловіком військовослужбовцем в місцевостях, де не було можливості працювати за спеціальністю, позивач надала довідку ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.02.2022 № 172/1, у якій вказано, що прапорщик в запасі ОСОБА_2 проходив військову службу у Збройних Силах з 08.04.1980 по 23.06.2000, в т. ч.: з 23.08.1988 по 27.07.1994 проходив службу в Німеччині.

Вказана довідка ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.02.2022 № 172/1 не відповідає формі додатку № 4 до Порядку № 637, оскільки, зокрема, не містить обов`язкових відомостей про факт проживання разом з ОСОБА_2 його дружини позивача ОСОБА_1 , її спеціальності та періоду, протягом якого позивач не працювала у зв`язку із неможливістю працевлаштуватися за даною спеціальністю.

Довідка ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.02.2022 № 172/1 не створює правових підстав для зарахування до страхового стажу позивача періодів з 21.10.1988 по 02.12.1990, з 04.07.1991 по 28.08.1991, з 21.05.1993 по 19.07.1993 та з 01.04.1994 по 27.07.1994 саме як періодів проживання разом з чоловіком в місцевостях, де не було можливості працевлаштування за спеціальністю, відповідно до частини третьої статті 18 Закону № 2011-ХІІ, пункту «з» частини третьої статті 56 Закону № 1788-ХІІ, пункту 13 Порядку № 637.

Інші подані позивачем документи, а саме архівні довідки Центрального архіву Міністерства оборони РФ від 15.12.2021 № 8/205868, від 23.12.2021 № 4/205868 також не можуть бути підставою для зарахування спірних періодів до страхового стажу, оскільки період роботи позивача з 27.01.1994 по 31.03.1994 на посаді машиніста-кочегара, що вказаний у довідці від 23.12.2021 № 4/205868, зарахований до її страхового стажу, а в обох зазначених довідках відсутні відомості про період, протягом якого позивач не працювала у зв`язку із неможливістю працевлаштуватися за спеціальністю.

Однією із умов для врахування до страхового стажу роботи періоду проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, передбачених пунктом 13 Порядку № 637 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), є надання документів про перетин державного кордону дружиною військовослужбовця (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.05.2022 у справі № 560/4280/20). Проте, доказів фактичного перетину позивачем державного кордону у спірний період матеріали справи не містять.

Пунктом 13 Порядку № 637 (у чинній редакції) передбачено, що період проживання дружини військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби) з чоловіком у місцевостях, де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками (додаток 4), виданими командирами (начальниками) військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, підприємств, установ і організацій, або довідками, що видаються територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

Для дружини військовослужбовця, звільненого з військової служби, період проживання до 1 січня 2004 р. з чоловіком у місцевостях, де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідкою (додаток 4), виданою територіальним центром комплектування та соціальної підтримки на підставі особової справи військовослужбовця, звільненого з військової служби, та інших документів, які підтверджують зазначений період.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що позивач не позбавлена можливості звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо видачі належної довідки (як дружині військовослужбовця, звільненого з військової служби, для підтвердження періоду проживання до 01.01.2014 з чоловіком у місцевостях, де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю), за формою додатку № 4 до Порядку № 637, та подання такої довідки до ГУ ПФУ у Волинській області для розгляду питання зарахування до страхового стажу спірних періодів (що фактично й було роз`яснено позивачу у листі ГУ ПФУ у Волинській області від 20.04.2022 № 4474-3487/М-02/8-0300/22). При цьому, довідка за формою додатку № 4 до Порядку № 637 видається на підставі особової справи військовослужбовця, звільненого з військової служби, та інших документів, які підтверджують відповідний період.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 року у справі №140/6863/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська