Справа № 200/2098/22
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року Справа№200/2098/22

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Аканова О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) позовну заяву ОСОБА_1 (місце перебування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління державної податкової служби у Донецькій області (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Італійська, 59, ) про

визнання протиправною та скасування податкової вимоги №0-0581 від 18.10.2021 щодо нарахування до сплати податкового боргу у розмірі 357,35 грн. за несплату податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування, податковий борг як платнику єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 8713,34 грн., з яких 4283,44 грн. - податкове зобов`язання, 1310,52 грн. - штрафні санкції, 3119,38 грн. - пеня,

зобов"язання списати безнадійний борг, визначений у податковій вимозі №0-0581 від 18.10.2021, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Донецького окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом.

Позов обґрунтований тим, що позивач здійснював діяльність як фізична особа-підприємець з 02.02.2007 по 20.02.2020 року. В листопаді 2021 отримав вимогу, якою нараховано податковий борг за несплату податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування. Рішенням відповідача винесено рішення, яким здійснено опис майна у податкову заставу. На запит позивача відповідачем надано відповідь, що податковий борг щодо несплати єдиного податку виник за 2013 рік. Вважає винесену відповідачем вимогу протиправною, оскільки сплинув строк давності 1095 днів, передбачений статтею 102 ПК України. З цих підстав звернувся до суду. Просив задовольнити позов.

Відповідачем до суду відзиву на позовну заяву не надано.

На виконання вимог ухвал суду відповідачем надано витребувані документи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання на 07 березня 2022 року о 10:50 год.

Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року виправлено описку в ухвалі Донецького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року по справі №200/2098/22, в резолютивній частині ухвали замість "07 березня 2022 року" вказати "09 березня 2022 року".

У зв`язку з бойовими діями в Донецькій області та з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи, судове засідання по справі не відбулось, оскільки згідно повідомлення на сайті Донецького окружного адміністративного суду справу знято з розгляду.

Ухвалою суду від 06 червня 2022 року відкладено розгляд справи.

Ухвалою суду від 16 березня 2023 року призначено розгляд справи по суті; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку письмового провадження.

Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. №2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2023 №2915-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Враховуючи викладене в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року N 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м.Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2022 року прийнято наказ №14/І-г. Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи. Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Головне управління ДПС у Донецькій області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, є суб`єктом владних повноважень органом виконавчої влади, які в спірних правовідносинах здійснюють повноваження, покладені на них податковим законодавством України.

Згідно інтеграційних карток платника податку позивача 08.01.2013 подано до податкового органу податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця № та 09.02.2016 позивачем подано до податкового органу податкову декларацію про майновий стан і доходи (для підприємця або особи, яка припинила підприємницьку діяльність протягом звітного року) №.

Податковим повідомленням-рішенням від 16.01.2019 № повідомлено позивача про те, що відповідно до акту 7113/05-99-46-10/ від 04.12.2018 встановлено порушення строків сплати грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб та зобов`язано сплатити штраф в розмірі 20% у сумі 1310,52 грн.

18.10.2021 відповідачем сформовано податкову вимогу №0-581, у відношенні позивача, загальна сума податкового боргу платника податків станом на 17.10.2021 становить 9070,69 грн., у тому числі податок на доходи фізичних осіб щодо сплати фізичними особами за результатами річного декларування (код класифікації доходів бюджету 110110500) 357,34 грн., єдиний податок з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18050400) всього 8713,34 грн.. в тому числі податкове зобов`язання 4640,79 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 1310,52 грн., пеня 3119,38 грн., всього 9070,69 грн., в тому числі податкове зобов`язання 4640,79 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 1310,52 грн., пеня 3119,38 грн.

18.10.2021 відповідачем прийнято рішення про опис майна у податкову заставу.

На запит позивача листом відповідача від 09.12.2021 за вих №33098/6/05-99-24-13 повідомлено про те, що сума єдиного податку, яка підлягала нарахуванню та сплаті до бюджету визначено платником у сумі 8181,92 грн. У зв`язку з частковою сплатою задекларованої суми по податковій декларації за 2013 рік виникла заборгованість по єдиному податку в сумі 4283,44 грн. За поданою декларацією за 2015 рік за період з 21.04.2014 по 31.06.2016 за несвоєчасну сплату єдиного податку по податковій декларації за 2013 позивачу нараховано пеню у сумі в сумі 3119,38 грн.

Наявність податкового боргу підтверджено інтеграційними картками платника податку з єдиного податку з фізичних осіб, з податку на доходи фізичних осіб, що сплачений фізичною особою за результатами річного декларування.

Не погоджуючись із вказаною вимогою позивач звернувся до суду.

Відтак, предметом спору в справі є правомірність прийняття вимоги від 18.10.2021 №0-581.

Вирішуючи спір по суті, суд керувався наступним.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Відповідно пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Пункт 59.4 статті 59 ПК України передбачає, що податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з пунктом 56.18 статті 56 ПК України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Пунктом 20.1.19 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи, зокрема, мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Позивачем самостійно подано декларації: від 08.01.2013 платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця №, від 09.02.2016 про майновий стан і доходи (для підприємця або особи, яка припинила підприємницьку діяльність протягом звітного року) №.

Суд наголошує, що в матеріалах справи відсутні докази оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення від 16.01.2019 №, як в адміністративному так і в судовому порядку та заява про відкликання податкової звітності у вигляді податкових декларацій, яка направлена на адресу відповідача.

Таким чином, у позивача наявний податковий борг, що складається зі штрафних (фінансових) санкцій, які застосовані на підставі податкового повідомлення-рішення, двох податкових декларацій та включені до спірної податкової вимоги.

Крім того, судом встановлено, що сума заборгованості також підтверджується карткою особового рахунку позивача з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця.

Враховуючи приписи податкового законодавства, грошові зобов`язання, що визначені спірною вимогою є узгодженими.

Форма бланку податкової вимоги встановлена наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610 «Про затвердження Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків» (далі - Порядок №610).

Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму:

- узгодженого грошового зобов`язання;

- непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом (пункт 2 розділу ІІ Порядку №610).

Розділом III Порядку №610 визначено порядок формування податковими органами податкової вимоги, згідно якого податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - ІТС) податкових органів з урахуванням інформації про податковий борг з митних платежів, отриманої в порядку обміну інформацією відповідно до пункту 41.2 статті 41 Кодексу.

Сформована податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, податковий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога, крім загальних реквізитів, повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис майна, яке відповідно до законодавства може бути предметом податкової застави, проведення публічних торгів з продажу заставного майна.

Сума податкового боргу в податковій вимозі проставляється в гривнях з двома десятковими знаками.

Форма податкової вимоги для платника податків - юридичної особи (або відокремленого підрозділу юридичної особи/уповноваженої особи за договором про спільну діяльність або угодою про розподіл продукції/управителя майна за договором управління майном) наведена в додатку 1 до цього Порядку, а для платника податків - фізичної особи - у додатку 2 до цього Порядку.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений у повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що податкова вимога формується автоматично на всю суму заборгованості.

Отже з наведених приписі законодавства випливає, що податкова вимога не є рішенням, яким визначається грошове зобов`язання платнику податків, а є лише письмовою вимогою погасити наявний податковий борг.

Окреме оскарження податкової вимоги, у межах спірних правовідносин, не призведе до зміни правового стану позивача, оскільки податковий борг виник на підставі двох декларацій поданих самостійно позивачем та податкового повідомлення-рішення від 16.01.2019 №, яке є чинним і не є спірним у межах цієї справи.

Судом не встановлено порушенням контролюючим органом порядку формування оскаржуваної вимоги, зокрема щодо додержання встановлених ст. 102 Податкового кодексу України строку давності, які б вплинули на права, свободи або законні інтереси позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуючи вимогу про сплату боргу позивач обрав невірний спосіб захисту.

Таким чином, враховуючи наявність заборгованості, суд дійшов висновку, що податкова вимога від 18.10.2021 №0-581 сформована податковим органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Щодо позовних вимог про списання безнадійного боргу, визначений у податковій вимозі №0-0581 від 18.10.2021, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У відповідності до пункту 14.1.11 частини 4.1 статті 14 ПК України безнадійна заборгованість заборгованість, що відповідає одній з таких ознак, зокрема, заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до пункту 101.1 статті 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у том числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно пункту 101.5 статті 101 ПК України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку № 577 під терміном «безнадійний податковий борг» слід розуміти, зокрема, податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Зазначена норма кореспондується з підпунктом 101.2 пункту 101.2.4 статті 101 ПК України.

Розділом IV Порядку № 577 визначено, що у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню.

До заяви обов`язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Судом встановлено, що позивач не звертався до відповідача із заявою про списання безнадійного податкового боргу в розмірі 9713,34 грн., а тому суд вважає, що відсутні правові підстави для прийняття рішення про списання податкового боргу.

Частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає повністю.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 2, 4, 7-14, 19, 143, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце перебування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління державної податкової служби у Донецькій області (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Італійська, 59, ) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги №0-0581 від 18.10.2021 щодо нарахування до сплати податкового боргу у розмірі 357,35 грн. за несплату податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування, податковий борг як платнику єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 8713,34 грн., з яких 4283,44 грн. - податкове зобов`язання, 1310,52 грн. - штрафні санкції, 3119,38 грн. - пеня, зобов"язання списати безнадійний борг, визначений у податковій вимозі №0-0581 від 18.10.2021 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Аканов