Справа № 300/416/23
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" березня 2023 р. справа № 300/416/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_2 Міністерства оборони України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення про переміщення позивача з військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії від 19.10.2022 №7723 та зобов`язання відповідача прийняти рішення про переміщення позивача з Військової частини НОМЕР_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії від 19.10.2022 №7723.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення про переміщення позивача з військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії від 19.10.2022 №7723, оскільки Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 встановлений обов`язок відповідача щодо прийняття рішення про переміщення військовослужбовця за станом здоров`я. Зазначено, що 20 жовтня 2022 року позивач звертався до командира Військової частини НОМЕР_2 з рапортом про переміщення його за станом здоров`я на нове місце військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_1 . До рапорту було додано копію висновку військово-лікарської комісії від 19.10.2022 №7723. Разом з тим, командир Військової частини НОМЕР_2 був повідомлений, що командуванням ІНФОРМАЦІЯ_2 було запропоновано позивачу посаду в роті охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, відповіді на рапорт військовослужбовця запит отримано не було. При цьому, зазначено, що безпосередній командир позивача усно повідомив його, що 16.11.2022 рапорт з клопотанням начальника Військової частини НОМЕР_2 направлено до оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (Військова частина НОМЕР_1 ), яке є оперативним об`єднанням Сухопутних військ Збройних Сил України у західній частині України на території восьми областей, зокрема, Івано-Франківської області. 07.12.2022 представник позивача звернулась з адвокатським запитом до Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 " з проханням надати інформацію про результати розгляду рапорту позивача про переміщення та прийняте рішення. 24.12.2022 оперативним командуванням "Захід" направлено відповідь, з якої вбачається, що рішення про переміщення солдата не прийнято.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.27, 28).
Ухвалою суду від 17.02.2023 залучено до участі в справі Військову частину НОМЕР_2 Міністерства оборони України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (а.с.42, 43).
Ухвалою суду від 17.02.2023 відмовлено в задоволенні заяви представника позивача від 15.02.2023 про забезпечення позову у справі (а.с.37-39).
Ухвалою суду від 24.02.2023 відмовлено в задоволенні заяви представника позивача від 22.02.2023 про забезпечення позову.
Ухвалою суду від 03.03.2023 відмовлено в задоволенні заяви представника позивача від 02.03.2023 про забезпечення позову (а.с.53-56).
07.03.2023 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву. У відзиві представник Військової частини НОМЕР_1 зазначив, що суб`єкт владних повноважень, яким в даному випадку є оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (Військова частина НОМЕР_1 ), здійснив реалізацію дискреційних повноважень шляхом відмови в переміщенні позивача з однієї військової частини до іншої за станом здоров`я. При цьому, відмова у переміщенні позивача відбулася у відповідності до спеціальної норми пункту 90 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, який діє на період особливого періоду, зокрема воєнного стану, та передбачає право командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 " приймати рішення щодо переміщення військовослужбовців на нове місце служби чи відмову у такому переміщенні. Водночас, зазначено, що під час воєнного стану в України, в Збройних Силах України діють штати воєнного часу та відповідні ним номенклатури посад. На підставі вищевикладеного, представник відповідача вважає позов безпідставним, необґрунтованим та просить в задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.
Згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по особовому складу) від 01.06.2022 №24-РС позивача призначено на посаду водія-радіотелефоніста 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_3 . Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 03.06.2022 №4 позивача зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 (а.с.10).
У відповідності до довідки військово-лікарської комісії від 02.09.2022 №2253 проведено медичний огляд позивача військово-лікарською комісією гарнізонною 1121 поліклініки (з денним стаціонаром). Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Стан після операції (30.06.2022) інтерламінектомії четвертого-п`ятого поперекових, п`ятого поперекового-першого крижового хребців справа, видалення грижі дисків четвертого - п`ятого поперекових, п`ятого поперекового - першого крижового хребців з больовим синдромом та тимчасовим порушенням функції хребта. Захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 24 графи ІІ Розкладу хвороб: потребує лікування КНП "Івано-Франківський обласний госпіталь ветеранів війни" АДРЕСА_1 на 30 календарних днів (а.с.11).
Згідно довідки військово-лікарської комісії Національного військово-медичного клінічного центру "Головного військового клінічного госпіталю" від 19.10.2022 №7723 на підставі статей 64-б, 23-б графи II Розкладу хвороб встановлено, що позивач є обмежено придатним до військової служби, протипоказана служба в ДШВ (десантно-штурмових військах), плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): обмежений міжхребцевий остеохондроз, спондилоартроз поперекового відділу хребта ускладнений килами міжхребцевих дисків з вираженим больовим синдромом при помірному порушенні функції. Хронічна дискогенна радикулопатія L5-S1 праворуч. Стан після мікродискектомії L4-L5-S1 (від 30.06.2022) при помірному порушенні функції. Захворювання позивача, так, пов`язані з проходженням військової служби (а.с.12).
Відповідно до перевідного епікризу із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №1806 в лютому 2023 року начальником медичної служби Військової частини НОМЕР_2 позивача направлено на стаціонарне лікування в Військово-медичний центр Західного Регіону у м. Львів. За розпорядженням начальника клініки позивача госпіталізовано в неврологічне відділення. 13.03.2023 позивачу проведено операцію - рентгенконтрольований трансфораменальний фармакологічний радикулоепідуроліз L3-L5 справа. Для подальшого лікування переведений у Військову частину НОМЕР_4 у АДРЕСА_2 (а.с.49).
Згідно медичної карти стаціонарного хворого №425 21.02.2023 позивача госпіталізовано до Військової частини НОМЕР_4 у АДРЕСА_2 (а.с.50).
Відповідно до адвокатського запиту від 22.10.2022, поданого до командира Військової частини НОМЕР_3 , адвокат просив розглянути рапорт позивача від 20.10.2022 про переміщення позивача з водія-радіотелефоніста 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_3 на нове місце військової служби - до Другого відділу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13, 14).
26.11.2022 позивач звернувся до командира 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_3 з рапортом, в якому повідомив, що в зв`язку із станом здоров`я позивач не може виконати наказ про отримання бронежилета, каски та автомата. Зазначив, що згідно висновку ВПК позивач визнаний обмежено придатним і позивачу категорично заборонено піднімати вагу більше 6 кілограм так, як в нього травма хребта. Також зазначено, що позивачем написано рапорт і надано відношення та довідку ВЛК про перевід позивача в іншу частину за станом здоров`я (а.с.17).
27.11.2022 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатом звернення позивача, звернувся до командира Військової частини НОМЕР_3 з повідомленням про те, що командування ІНФОРМАЦІЯ_2 не заперечує про призначення позивача на посаду водія взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 ". При цьому, командування ІНФОРМАЦІЯ_2 в особистій бесіді запропонувало вказану посаду позивачу (а.с.15).
Крім цього, листом від 26.01.2023 №3/172 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатом звернення позивача, звернувся до командира Військової частини НОМЕР_3 з повідомленням про те, що командування ІНФОРМАЦІЯ_2 не заперечує про призначення позивача на посаду водія взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 ". При цьому, командування ІНФОРМАЦІЯ_2 в особистій бесіді запропонувало вказану посаду позивачу (а.с.16).
17.12.2022 Військовою частиною НОМЕР_3 видано позивачу довідку, яка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій, відповідно до якої позивач у період з 29.11.2022 по час видачі довідки бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи с. Розлив, Волноваського району, Донецької області (а.с.21).
Суд встановив, що 07.12.2022 адвокат позивача звернувся до Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 " з адвокатським запитом про надання інформації про стан розгляду рапорту позивача про переміщення його на інше місце військової служби (а.с.18).
За результатом розгляду вказаного адвокатського запиту, Військова частина НОМЕР_5 відповіддю від 19.12.2022 №501/3/2/1582 повідомила, що рішення про переміщення позивача командувачем Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 " не прийняте (а.с.19, 20).
На переконання позивача, відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення про переміщення позивача з військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії від 19.10.2022 №7723, тому позивач просить суд зобов`язати відповідача прийняти рішення про переміщення позивача з Військової частини НОМЕР_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії від 19.10.2022 №7723.
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Cтаттею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно частини 1 пункту 20 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України протягом періоду з 24.02.2022 продовжувався строк дії воєнного стану в Україні. Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (надалі також - Закон №2232-XII).
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 14 статті 2 Закону №2232-XII визначено, що виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно частин 1, 13 статті 6 Закону №2232-XII військові посади (штатні посади, що підлягають заміщенню військовослужбовцями) і відповідні їм військові звання передбачаються у штатах (штатних розписах) військових частин, кораблів, органів військового управління, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти.
Військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули.
У відповідності до частини 4 статті 2 Закону №2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (надалі також - Положення №1153/2008), встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Порядок підготовки та видання наказів з питань проходження військової служби встановлюється Міністерством оборони України.
Відповідно до пункту 82 Положення №1153/2008 призначення військовослужбовців на посади здійснюється на рівнозначні посади за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії.
Відповідно до пункту 112 Положення №1153/2008, військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення.
Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків: неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії; неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують; потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.
Відповідно до пункту 113 Положення №1153/2008, переміщення військовослужбовця за станом здоров`я або за станом здоров`я членів його сім`ї здійснюється за рапортом військовослужбовця та за наявності відповідного медичного висновку.
Статтею 115 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, передбачено, що вимоги до звернення військовослужбовця, порядок розгляду пропозицій, заяв та скарг, строки розгляду, права військовослужбовця під час розгляду заяви чи скарги, обов`язки командирів, органів військового управління щодо розгляду звернень військовослужбовців регулюються законодавством України про звернення громадян, нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170 визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153.
Відповідно до підпункту 4.17 Інструкції від 10.04.2009 №170 зарахування військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб здійснюється з урахуванням, серед визначених, таких особливостей: у порядку переміщення по службі звільнення з посади однієї номенклатури посад і зарахування військовослужбовців у розпорядження іншої номенклатури посад, між якими немає взаємин підпорядкованості, проводяться наказом вищої посадової особи.
Згідно статті 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальники) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділ) і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.
Згідно пункту 90 Положення від 10.12.2008 №1153/2008, необхідність і терміновість переміщення військовослужбовців, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі і визнані військово-лікарською комісією за станом здоров`я обмежено придатними до військової служби, з посад, що вони займають, на інші посади, на яких вони можуть виконувати обов`язки військової служби з урахуванням стану здоров`я, підготовки і досвіду служби, визначаються командирами (начальниками), які мають право призначати військовослужбовців на відповідні посади.
З огляду на вищенаведене, командир (начальник), який має право призначати військовослужбовця на відповідну посаду, за результатом розгляду рапорту про переміщення військовослужбовця за станом здоров`я, на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії, повинен прийняти відповідне рішення.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Як встановлено, Військова частина НОМЕР_5 відповіддю від 19.12.2022 №501/3/2/1582 повідомила адвоката позивача, що рішення про переміщення позивача командувачем Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 " не прийняте (а.с.19, 20). При цьому, станом на час розгляду даної справи відповідачем не доведено наявності обставини з прийняття рішення, за результатом розгляду рапорту позивача від 20.10.2022 про його переміщення з військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії від 19.10.2022 №7723.
Оскільки, командир (начальник), який має право призначати військовослужбовця на відповідну посаду, за результатом розгляду рапорту про переміщення військовослужбовця за станом здоров`я, на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії, повинен прийняти відповідне рішення, то враховуючи вищенаведене, відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення, за результатом розгляду рапорту позивача від 20.10.2022 про переміщення позивача з військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії від 19.10.2022 №7723.
Щодо доводів представника позивача про те, що Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 встановлений обов`язок відповідача щодо прийняття рішення про переміщення військовослужбовця за станом здоров`я, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 5 Кодексу адміністративного України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Конституційний Суд України, вирішуючи питання щодо тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту. Конституційний Суд України у своїх рішеннях послідовно підкреслював значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді.
Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.
Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 6 Кодексу адміністративного судочинства України.
Таким чином, суд зазначає, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи та інтереси позивача.
Однак, як встановлено відповідач не приймав прийняти рішення про переміщення позивача з Військової частини НОМЕР_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії від 19.10.2022 №7723, а допустив протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення, за результатом розгляду рапорту позивача від 20.10.2022 про переміщення позивача з військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії від 19.10.2022 №7723.
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, то відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення про переміщення позивача з військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії від 19.10.2022 №7723 та зобов`язання відповідача прийняти рішення про переміщення позивача з Військової частини НОМЕР_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії від 19.10.2022 №7723.
Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими в частині та підлягають до часткового задоволення. Слід визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення, за результатом розгляду рапорту позивача від 20.10.2022 про переміщення позивача з військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії від 19.10.2022 №7723 та зобов`язати відповідача прийняти рішення, за результатом розгляду рапорту позивача від 20.10.2022 про переміщення позивача з військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії від 19.10.2022 №7723. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо неприйняття рішення, за результатом розгляду рапорту ОСОБА_1 від 20.10.2022 про переміщення ОСОБА_1 з військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 Міністерства оборони України до ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії від 19.10.2022 №7723.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України прийняти рішення, за результатом розгляду рапорту ОСОБА_1 від 20.10.2022 про переміщення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_3 ) з військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 Міністерства оборони України до ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії від 19.10.2022 №7723.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.