Справа № 697/297/22
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 697/297/22
УХВАЛА

13 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Безименної Н.В., суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю., перевіривши апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИЛА

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27 липня 2022 року позов задоволено.

Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2022 апеляційну скаргу залишено без руху, через її невідповідність ст.295 КАС України, а саме: апеляційну скаргу подано із пропуском встановленого законодавством строку.

Вказана ухвала доставлена до електронного кабінету скаржника 27.12.2023 о 20:23 год., що підтверджується довідкою від 02.01.2023 про доставку електронного листа, отже, в силу ч.6 ст.251 КАС України, ухвала суду вважається врученою скаржнику 28.12.2022.

В апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що інформація про наявність оскаржуваного судового рішення міститься в системі «Електронний суд», однак засобами поштового зв`язку рішення суду першої інстанції до відповідача не направлялось, що, на переконання скаржника, є поважною причиною для поновлення процесуального строку. Також апелянт посилається на введення в Україні воєнного стану, організацію дистанційної роботи поза межами адміністративних будівель, оскільки відповідач зареєстрований та фактично знаходиться за адресою м.Київ, просп.Перемоги, 14 (приміщення Міністерства інфраструктури України), який протягом лютого-квітня 2022 року неодноразово перебував у небезпеці та біля нього розташовані низка об`єктів критичної інфраструктури, в тому числі воєнного значення, а тому систематичне відвідування працівниками робочого місця було унеможливлено протягом тривалого часу.

На виконання вимог ухвали суду скаржником подано заяву про визнання поважними причини пропуску строку та поновити строк на апеляційне оскарження, в якому додатково зазначено, що в період з 24.02.2022 по 31.12.2022 у м.Києві оголошено 640 повітряних тривог і по столиці завдано 94 ракетні удари та в умовах воєнного стану дотримання процесуальних строків на подачу апеляційних скарг є об`єктивно неможливим.

Разом з тим, з доданих до вказаного клопотання копій наказів Державної служби України з безпеки на транспорті вбачається, що дистанційна робота була запроваджена відповідачем з 25.04.2022 строком на 30 днів (тобто до 25.05.2022) та в період з 10.10.2022 до 14.10.2022. Інформації про здійснення співробітниками відповідача роботи у дистанційному режимі в інший період до суду надано не було.

Відповідно до ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Частиною 1 ст.121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії", справа "Креуз проти Польщі").

Апелянт, як суб`єкт владних повноважень, повинен бути обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

Колегія суддів звертає увагу, що норми процесуального законодавства не звільняють державний орган від обов`язку подачі апеляційної скарги у передбачений процесуальним законодавством строк.

Особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо її своєчасної подачі.

Крім того, у п.74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд звернув увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що "…у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб…".

Тобто, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі №810/3131/17, від 05 лютого 2019 року у справі №826/11314/17, від 23 липня 2020 року у справі №560/3519/18 та від 16 березня 2021 року у справі №640/7145/19 який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Держава має дотримуватись принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя, про що вказував Конституційний Суд України у рішенні від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011.

Звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведена позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 26 квітня 2021 року у справі №400/2226/19.

При цьому, з клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не вбачається наявності обставин, зумовленими впровадженням в Україні воєнного стану, що вплинули на можливість своєчасного подання відповідачем апеляційної скарги і унеможливили її подання у встановлений законодавством строк.

Колегія суддів враховує обставини щодо введення в Україні воєнного стану та наявності загрози ракетних ударів чи іншої небезпеки, пов`язаної з військовою агресією, необхідність реагування на повітряні тривоги тощо, однак неможливість подання апеляційної скарги у встановлений законодавством строк в результаті дії таких обставин має бути конкретизована (із зазначенням конкретних причин та періоду, протягом якого вони діяли) та підтверджена відповідними доказами, які скаржником надані не були.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особливості провадження в даній категорії справ встановлено у ст.286 КАС України, відповідно до ч.4 якої апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст оскаржуваного рішення складено 27.07.2022 та його копію було надіслано на офіційну електронну адресу скаржника ІНФОРМАЦІЯ_1 і доставлено до електронної скриньки Державної служби України з безпеки на транспорті 29.07.2022 о 15:04:44, що підтверджується довідкою відповідального працівника і в силу ст.251 КАС України воно вважається врученим 29.07.2022 (а.с.121).

Частиною 5 ст.251 КАС України визначено спосіб надсилання учасникам справи копії повного судового рішення, а саме - учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Отже, за загальним правилом у разі наявності в особи, у тому числі у суб`єкта владних повноважень, офіційної електронної адреси надсилання судових рішень, судових викликів або судових повідомлень учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється шляхом надсилання їх на офіційну електронну адресу.

Надсилання ж вищевказаних процесуальних документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення або у інший, визначений процесуальним законом спосіб, здійснюється за відсутності в особи офіційної електронної адреси.

Аналогічні висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 22 серпня 2022 року у справі № 420/435/21.

Визначення поняття «електронна адреса суб`єкта владних повноважень» наведено в Положенні про Єдину базу даних електронних адрес, номерів факсів (телефаксів) суб`єктів владних повноважень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 05.01.2011 №5, відповідно до якого це адреса електронної пошти, що складається з ідентифікатора, позначки «@» та доменного імені. При цьому ідентифікатором є адреса електронної пошти, визначена як офіційна суб`єктом владних повноважень, а доменним іменем - ім`я у домені gov.ua, зареєстроване суб`єктом владних повноважень.

Відповідач є суб`єктом владних повноважень у розумінні приписів п.7 ч.1 ст.4 КАС України.

За інформацією, розміщеною на веб-сайті Державної служби України з безпеки на транспорті (https://dsbt.gov.ua/uk/storinka/kontakty-derzhavnoyi-sluzhby-ukrayiny-z-bezpeky-na-transporti) електронною поштою відповідача є: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_1, інформація про яку опублікована на офіційному - веб сайті Державної служби України з безпеки на транспорті, є офіційною електронною адресою відповідача.

Верховний Суд у справі № 420/435/21, окрім іншого, аналізував, що у останні роки дійсно спостерігається критичний стан фінансування судової гілки влади в Україні. Так, зокрема у рішенні Вищої ради правосуддя від 20.01.2022 №62/0/15-22 відзначається, що у 2020 - 2021 роках судова влада та її органи функціонували в умовах суттєвого недофінансування, а упродовж 2021 року до Вищої ради правосуддя надійшло близько 340 звернень щодо неналежного фінансування діяльності місцевих та апеляційних судів.

У таких умовах, за критично низького рівня фінансування судових установ, суд першої інстанції здійснив надсилання судового рішення виходячи з наявних можливостей, а саме - шляхом направлення на офіційну електронну адресу відповідача, яка була вказана останнім у його відзиві на позовну заяву (а.с.44-65).

Враховуючи наведене, в контексті встановлених обставин цієї справи, слід вважати, що копія рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27 липня 2022 року є врученою відповідачу 29.07.2022, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.121).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.01.2023 у справі №420/988/21, яка підлягає врахуванню судом.

Отже, повний текст оскаржуваного рішення складено 27.07.2022 та його копію було отримано відповідачем 29.07.2022, отже, останнім днем для подачі апеляційної скарги (з урахуванням особливостей, встановлених ст.286 КАС України) є 08.08.2022, в той же час, апеляційну скаргу апелянтом подано до суду 28.11.2022 із застосуванням системи «Електронний суд», отже апеляційну скаргу подано скаржником після закінчення строків, установлених ст.286, 295 КАС України.

Строк для усунення недоліків апеляційної скарги сплинув 10.01.2023.

У встановлений судом строк та в період до 13.03.2023 вимоги ухвали суду в частині подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із наведенням належних підстав для такого поновлення скаржником виконано не було, в той же час, об`єктивних та поважних причин пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження апелянтом не зазначено, а судом не встановлено, у зв`язку з чим наявні підстави, визначені п.4 ч.1 ст.299 КАС України для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі відмови у відкритті апеляційного провадження у справі сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись ст.169, 299 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

У задоволенні клопотань Державної служби України з безпеки на транспорті про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма