Справа № 380/4612/23
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №380/4612/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 березня 2023 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Желік О.М., перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМ-Експорт» до Львівської митниці про визнання протиправними і скасування рішень про коригування митної вартості товарів, -

в с т а н о в и л а:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМ-Експорт» до Львівської митниці із вимогами:

- визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000071/2 від 07.09.2022;

- визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000075/2 від 20.09.2022;

- визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000086/2 від 30.09.2022;

- визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000090/2 від 04.10.2022;

- визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000101/2 від 19.10.2022.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, та містить недоліки з огляду на наступне.

1. Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі Закон від 08.07.2011 № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону №3674-VI, судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 статті 4 Закону №3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VI, за подання суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою підприємцем до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як встановлено суддею з поданого адміністративного позову, позивач просить визнати протиправними і скасувати рішення митного органу про коригування митної вартості товарів.

На підтвердження сплати судового збору позивачем долучено платіжну інструкцію №DEEU000073 від 06 березня 2023 року на суму 13420,00 грн. (2684,00 грн. * 5)

Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 16 березня 2020 року (К/9901/30593/19) сформульовано правовий висновок, що при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Під час імпорту товару особа сплачує митні платежі, базою для нарахування яких є митна вартість товару.

Враховуючи, що прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про коригування митної вартості призводить до збільшення обов`язкових платежів до бюджету, судовий збір слід обчислювати, виходячи з різниці митних платежів, що підлягали сплаті згідної митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої контролюючим органом у відповідному рішенні.

Такі висновки суду узгоджуються зі змістом частини сьомої статті 55 Митного кодексу України, якою встановлено порядок випуску товарів у вільний обіг у випадку прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості товарів.

Зокрема, положеннями вказаної статті передбачено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Отже, наведене свідчить, що під час коригування контролюючим органом митної вартості товарів саме покладення на особу обов`язку сплати додаткових митних платежів становить втручання у майнові права такої особи, тому розмір таких додаткових митних платежів, а не безпосередньо різниця між заявленою та скоригованою митною вартістю, і є базою для розрахунку розміру судового збору.

Із змісту позовної заяви випливає, що позивач просить суд скасувати рішення про коригування митної вартості товару відповідно до яких митна вартість товару була збільшена відповідачем. Тобто, предметом спору є різниця між митною вартістю, визначеною позивачем, та митною вартістю, встановленою митницею внаслідок коригування, та згідно з приписами ст. 279 МК України становить базу оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, а отже є загальною сумою майнових вимог позивача.

Разом з тим, з рішення про коригування митної вартості товарів суддя не може встановити розмір мита, який необхідно буде доплатити позивачу для випуску товару у вільний обіг.

Позивач також не надав до суду інформації щодо різниці митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні, що позбавляє суд можливості розрахувати суму судового збору, необхідного для сплати за вищезазначені вимоги майнового характеру.

Таким чином, з метою усунення даного недоліку позивачу необхідно:

- або надати суду документ, що свідчить про розмір мита, яке необхідно буде йому доплатити для випуску товару у вільний обіг.

- або самостійно обчислити (з урахуванням правових висновків даної ухвали) та сплатити судовий збір, а також надати суду докази його сплати.

2. Згідно частини 1 статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

У відповідності до частини 1 статті 15 КАС України судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасників судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють (частина третя статті 15 КАС України).

За приписами частини 4 статті 15 КАС України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 13 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.

Відповідно до статті 79 Закону України «Про нотаріат» нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Абзацом четвертим пункту 8 Розділу І Інструкції з діловодства в місцевих та адміністративних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20.08.2019 №814, передбачено, що у діловодстві суду можуть використовуватися вхідні документи, викладені іноземною мовою, забезпечені офіційним перекладом відповідно до вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведене суддя зазначає, що при зверненні до суду із позовною заявою позивачем разом із документами, які виготовлені на іноземній мові, повинні бути подані належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на державну мову.

Як встановлено суддею, позивачем додано до позовної заяви копії документів на іноземній мові, частина з яких перекладена українською мовою.

Разом з тим, матеріали позову не містять перекладу копій наступних документів з назвами:

- контракт №DM-0503/1 на поставку товаров 05 марта 2020 г. / Contract #DM-0503/1 for the supply of goods 2020, March 05;

- контракт №DM-0503/1 на поставку товаров 05 марта 2020 г. Дополнительное соглашение №1 / Contract #DM-0503/1 for the supply of goods 2020, March 05 Additional agreement #1;

- контракт №DM-0503/1 на поставку товаров 05 марта 2020 г. Дополнительное соглашение №8 / Contract #DM-0503/1 for the supply of goods 2020, March 05 Additional agreement #8;

- контракт №DM-0503/1 на поставку товаров 05 марта 2020 г. Дополнительное соглашение №10 / Contract #DM-0503/1 for the supply of goods 2020, March 05 Additional agreement #10;

- контракт №DM-0503/1 на поставку товаров 05 марта 2020 г. Дополнительное соглашение №21 / Contract #DM-0503/1 for the supply of goods 2020, March 05 Additional agreement #21;

- контракт №DM-0503/1 на поставку товаров 05 марта 2020 г. Дополнительное соглашение №32 / Contract #DM-0503/1 for the supply of goods 2020, March 05 Additional agreement #32;

- commercial invoice / Коммерческий инвойс (18G-2 13.06.2022);

- packing list / Упаковочный лист (18G-2 13.06.2022);

- bill of lading (HS 122061211);

- price list (09.08.2021);

- bill of lading (NSZEC 220438563B);

- price list (09.08.2021);

- bill of lading (219906665);

- bill of lading (ZJSM 22080162);

- price list (09.08.2021);

- bill of lading (GSZS 0065632);

- справка о транспортних расходах №061001 06.10.2022;

- справка о транспортних расходах №101002 10.10.2022;

- справка о транспортних расходах №101003 10.10.2022.

Окрім цього, частина документів, долучених до позовної заяви, складені китайською мовою.

Таким чином, з метою усунення даного недоліку позивачу необхідно надати суду належним чином завірений переклад вищезгаданих документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, враховуючи наведене, позовну заяву належить залишити без руху, а позивачам надати строк для усунення її недоліків відповідно до ч. 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 160-162, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

п о с т а н о в и л а:

залишити без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМ-Експорт» до Львівської митниці про визнання протиправними і скасування рішень про коригування митної вартості товарів.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, вказаних у мотивувальній частині ухвали десять днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Желік О.М.