Справа № 523/10433/22
Суддя: Далеко К. О.
Дата ухвалення: 2023-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/10/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання Ахламової А.С.,

розглянувшиадміністративну справу №523/10433/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

І . Короткий зміст позовних вимог та їх обгрунтування.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, яким просить: визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 5785878 від 21.08.2022 року про накладення стягнення в розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП; закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП; стягнути судові витрати.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21.08.2022 року інспектором УПП в Одеській області було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5785878, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. Постанову не було вручено водію, однак суть розгляду справи про адміністративне правопорушення йому відома. Інспектор УПП зупинив транспортний засіб BMW М3 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 зазначаючи, що причиною зупинки було порушення правил проїзду перехрестя, разом із тим будь-яких доказів цього порушення інспектором поліції не було надано. З наданого для огляду відеозапису неможливо встановити перетин стоп лінії на заборонений сигнал світлофору, та фактично водій на виконання вимог п. 16.8 ПДР України закінчив/виїхав у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді, оскільки будь-яких стоп ліній які би не дозволяли йому завершити рух не було. Після заслуховування пояснень водія, інспектор повідомив, що має право на власний розсуд розглянути справу, навіть якщо в нього не має належних доказів, що на думку позивача суперечить адміністративному законодавству.

11.10.2022 року ОСОБА_1 надав суду додаткові письмові пояснення та заяву про розгляду справи без участі позивача. Зазначив, що відповідно до складеної постанови відсутні відомості щодо доказів, які додаються до постанови. Під-час спілкування з інспекторами, представився лише старший лейтенант ОСОБА_2 , однак постанова складена інспектором Подимакою, що не підтверджується відеоматеріалами. З відеоматеріалів вбачається, що вони розпочали переслідування саме автомобіля, яким керував позивач, та почали говорити про чисельні порушення ПДР, що ніяким чином не стосується обставин справи, також інспектори зазначили про три правопорушення та поглинання одним іншим, однак зазначене ніяким чином не відображено в постанові. На думку інспектора, водій здійснив рух на жовтий (заборонений) сигнал світлофора, однак досліджений відеозапис не знайшов цьому підтвердження, навпаки наявні докази, що під-час останнього миготливого зеленого сигналу світлофора автомобіль знаходився вже за перехрестям, та під-час першого миготливого жовтого сигналу світлофору вбачається, що після автомобіля BMW, ще рухається автомобіль Subaru, однак який не було зупинено, а інспектора мали на меті зупинити саме автомобіль BMW, який рухався попереду зазначеного автомобіля, що підтверджує обставини того, що інспектора цього екіпажу свідомо переслідують водія ОСОБА_1 , для того щоб скласти більше адміністративних матеріалів.

II. Рух справи.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.09.2022 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито позовне провадження у справі.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.09.2022 року витребувано з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції належним чином завірену постанову серії ЕАР №5785878 від 21.08.2022 року.

Судові засідання по справі неодноразово відкладались, з підстав неявки сторін до судового засідання, та відсутності світла в суді.

ІІІ. Позиції сторін.

До судового засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином, надав суду додаткові письмові пояснення, якими просив задовольнити його позов та розглянути справу без участі позивача, за наявними матеріалами.

Відповідач Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції не забезпечив явку свого представника до судового засідання, про дати судових засідань був належним чином повідомлений судом, зокрема шляхом надіслання судом судової повістки на його офіційну електронну адресу, в порядку п.1 ч.3 ст. 124 КАС України.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки: 1) позивач здійснив рух 21.08.2022 року о 17год.53хв. на жовтий (заборонений) сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3ґ Правил дорожнього руху; 2) після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 було пояснено суть скоєного правопорушення, роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України та повідомлено, що відносно нього на місці зупинки автомобіля розглядатиметься справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, відносно позивача було винесено постанову серії ЕАР № 5785878 від 21.08.2022 року, зі змістом якого позивача було ознайомлено. Скоєння правопорушення відбулось за адресою: АДРЕСА_1 . Цей факт вбачається із відеозапису з портативного відеореєстратора, та не заперечується позивачем.

У зв`язку із тим, що учасники справи не з`явились у судове засідання 10.03.2023 року, хоча і були належними чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, учасники справи надали суду свої пояснення та докази, відсутні перешкоди для розгляду справи, позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, суд перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні, в порядку ч.9 ст.205, ч.4 ст. 250 КАС України.

ІV. Застосування норм права, оцінка доказів та висновки за результатами розгляду позову.

Частиною 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогами про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 5785878 від 21.08.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Виходячи зі змісту ч.2 ст. 286 КАС України, ОСОБА_1 міг подати позовну заяву щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, протягом десяти днів з дня ухвалення відповідної постанови, тобто до 31.08.2022 року включно,

Проведеною перевіркою судом встановлено, що позовна заява надійшла до суду 31.08.2022 року, шляхом подачі до скриньки Суворовського районного суду м. Одеси, у зв`язку із особливим режимом роботи суду, обумовленим введенням в країні військового стану, в свою чергу автоматизований розподіл справи було здійснено 02.09.2022 року.

За викладених обставин, враховуючи зміст ч. 6, 9 ст. 120 КАС України, суд приходить до висновків що позовну заяву про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 21.08.2022 року, серія ЕАР №5785878, подано ОСОБА_1 у встановлені законом строки.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що заявлені вимоги позивача ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом встановлено, що 21 серпня 2022 року інспектором лейтенантом поліції 2 батальйону 1 роти УПП в Одеській області Подимака Валентином Олексійовичем стосовно позивача ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАР №5785878, за частиною другою статті 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Згідно описової частини оскаржуваної постанови серії ЕАР № 5785878 від 21 серпня 2022 року: водій ОСОБА_1 21.08.2022 року о 17год.53хвил. за адресою: м.Одеса, вул. Фонтанська дорога, 68, керуючи транспортним засобом BMW ВН7307НI, проїхав перехрестя на заборонений "жовтий" сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3ґ Правил дорожнього рухуУкраїни порушення проїзду на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух та попереджає про наступну зміну сигналів.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою установлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно із п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, уповноваженими працівниками підрозділів патрульної служби Національної поліції надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 статті 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до пп. 8.7.1, 8.7.2, 8.7.3 п. 8.7 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), світлофори (додаток 3) призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.

На рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів може встановлюватися табличка білого кольору із нанесеною на ній стрілкою зеленого кольору.

У світлофорах з вертикальним розташуванням сигналів сигнал червоного кольору - зверху, зеленого - знизу, а з горизонтальним: червоного - ліворуч, зеленого - праворуч.

Світлофори з вертикальним розташуванням сигналів можуть мати одну або дві додаткові секції з сигналами у вигляді зеленої стрілки (стрілок), що розташовуються на рівні сигналу зеленого кольору.

Сигнали світлофора мають такі значення:

а) зелений дозволяє рух;

б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора.

Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції, увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він має перевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків;

в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Для інформування водіїв про час (у секундах), що залишився до кінця горіння сигналу зеленого кольору, можуть застосовуватися цифрові табло;

г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції;

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу;

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.

Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух;

є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу;

ж) чорні контурні стрілки на червоному і жовтому сигналах не змінюють значення цих сигналів та інформують про дозволені напрямки руху при зеленому сигналі;

з) вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Частиною 2 статті 122 КУпАП України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваної постанови та накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП стали встановлені відповідачем обставини щодо проїзду позивачем регульованого перехрестя на забороняючий сигнал світлофора «жовтий» при керуванні транспортним засобом BMW М3 д.н.з. НОМЕР_1 , що є порушенням п. 8.7.3г Правил дорожнього руху.

На підтвердження факту вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення відповідачем надані відеоматеріали з реєстратора автомобіля патрульної поліції за №2022_0821_173459_1 та нагрудних камери поліцейських за № 475103, 473258, 471009 (2022_0821_475103_473258_471009).

В ході відтворення наданих відповідачем відеоматеріалів - з реєстратора автомобіля патрульної поліції (2022_0821_173459_1), в уповільненому режимі, судом встановлено, що на цьому відеозаписі зафіксовано наступне:

-автомобіль BMW М3 д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по лівій полосі для руху транспортних засобів, перегнав автомобіль працівників поліції, які рухались по правій полосі;

-на часі 17:35:28 світлофор на перехресті, до якого під`їжджав позивач, перейшов в режим зеленого миготливого світла;

-на часі 17:35:29 світлофор на перехресті до якого під`їжджав позивач, перейшов в режим "жовтого" світла.

В цей час автомобіль позивача знаходився навпроти знака дорожнього руху 1.20 «Перехрещення з трамвайною колією» та «Напрямки руху по смугах», від якого до перехрестя значна відстань. Ці обставини судом встановлені виходячи із відеозапису та тіні сонця, яке відобразилось на дорозі руху, і яку перетинав позивач в конкретний час.

-будь-які транспортні засоби перед автомобілем позивача, чи за ним, крім автомобіля працівників поліції, до перехрестя, в одному напрямку руху з ним, не рухались.

За викладених обставин, суд дійшов однозначного висновку про те, що вказаним відеозаписом зафіксовано проїзд автомобіля BMW М3 д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач ОСОБА_1 , на заборонний жовтий сигнал світлофора.

При цьому, суд зауважує на неможливості розповсюдження на дану ситуацію п.8.11 Правил дорожнього руху України, що дозволяє водіям при увімкненні жовтого сигналу світлофору рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху у випадку, коли вони не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР України, не вдаючись до екстреного гальмування.

У даному випадку, відеозаписом з реєстратора автомобіля патрульної поліції №2022_0821_173459_1 підтверджується, що позивач ОСОБА_1 в`їжджав на перехрестя на жовтий сигнал світлофора, а не завершував маневр.

Одночасно, стверджувати про те, що позивач ОСОБА_1 міг створити аварійну обстановку екстреним гальмуванням також неможливо, оскільки як перед автомобілем позивача, так і за ним, крім автомобіля працівників поліції, інші транспортні засоби не рухались. Це також підтверджується наданим суду відповідачем відеозаписом.

Наразі, надані відповідачем суду відеоматеріали з реєстратора автомобіля патрульної поліції за №2022_0821_173459_1 та нагрудних камер поліцейських № 475103, 473258, 471009 (2022_0821_475103_473258_471009) суд вважає належними та допустимими доказами по даній справі.

Суд виходить із того, що процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Також, відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 вказаного Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 1 статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.ст. 72, 73, 74 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Отже, надані відповідачем відеозаписи з місця події, за даних обставин, можуть слугувати доказами в справі про адміністративне правопорушення в розумінні наведених норм, оскільки містять інформацію щодо предмета доказування.

Висновок про те, що відеоматеріали з місця події є доказами в адміністративній справі, які безпосередньо свідчать про наявність та обставини правопорушення, неодноразово був висловлений Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №536/583/17, від 29 травня 2018 року у справі № 727/6565/17, від 11 липня 2019 року у справі № 686/15730/16-а.

Також, вирішуючи справу, суд враховує, що відеоматеріалами з місця події підтверджується, що позивач був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення, йому роз`яснено його права, як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, йому було надано для огляду докази вчинення правопорушення. Він отримання оспорюваної постанови про накладення адміністративного стягнення та ознайомлення із нею, він відмовився.

Доводи позивача ОСОБА_1 щодо порушення процедури розгляду справи, оскільки під-час спілкування з інспекторами, представився лише старший лейтенант Костенюк, однак постанова складена інспектором Подимакою В.О., судом не приймаються в якості підстави для задоволення позову.

Суд зазначає, що розгляд справи здійснений інспектором, який є працівником поліції та уповноваженою особою на складення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. На часі 17:37:25 відеозапису №475103 зокрема розпочався розгляд справи, позивачу роз`яснено його права, ознайомлено із доказами вчиненого правопорушення, тощо.

Вимогами п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції визначено, що поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За викладених обставин, наведені доводи позивача ОСОБА_1 суд розцінює як спосіб самозахисту з метою уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Основною умовою під час розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (правова позиція Верховного Суду, яка викладена в постановах від 29.04.2020 року по справі № 283/2460/16-а та від 17.03.2020 року по справі № 334/8803/16-а).

Отже, відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода ОСОБА_1 щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

За таких підстав суд вважає, що спірна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАР № 5785878 від 21.08.2022 є законною та скасуванню не підлягає.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 19, 72, 90, 241, 243, 293, 295, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАР №5785878 від 21.08.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 10.03.2022 року.

Суддя: К.О. Далеко