Справа № 160/12605/21
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 березня 2023 року

м. Київ

справа №160/12605/21

адміністративне провадження № К/990/8956/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Уханенка С.А., Шевцової Н.В.,

перевірив касаційну скаргу Східного офісу Держаудитслужби на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року у справі №160/12605/21 за позовом ОСОБА_1 до Східного офісу Держаудитслужби про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила:

- скасувати наказ «Про звільнення ОСОБА_1 » №193-о від 18 травня 2021 року та наказ «Про внесення змін до наказу Східного офісу Держаудитслужби від 18 травня 2021 року №193-о» №212-о від 20 травня 2021 року;

- зобов`язати Східний офіс Держаудитслужби прийняти новий наказ, яким дату звільнення визначити 06 жовтня 2021 року;

- зобов`язати Східний офіс Держаудитслужби здійснити її працевлаштування в порядку, встановленому ст.ст.184, 232, 235 Кодексу законів про працю України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність щодо ненадання ОСОБА_1 відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами з 20 травня 2021 року по 06 жовтня 2021 року на підставі листків непрацездатності від 20 травня 2021 року серії АЛА №661969 та від 23 вересня 2021 року серії АЛА №715102.

Зобов`язано Східний офіс Держаудитслужби надати ОСОБА_1 відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами з 20 травня 2021 року по 06 жовтня 2021 року на підставі листків непрацездатності від 20 травня 2021 року серії АЛА №661969 та від 23 вересня 2021 року серії АЛА №715102.

Визнано протиправними та скасовано накази Східного офісу Держаудитслужби від 18 травня 2021 року №193-о «Про звільнення ОСОБА_1 » та від 20 травня 2021 року №212-о «Про внесення змін до наказу Східного офісу Держаудитслужби від 18 травня 2021 року №193-о».

Зобов`язано Східний офіс Держаудитслужби працевлаштувати ОСОБА_1 на посаду, що відповідає її освіті, професії (спеціальності) та кваліфікації з урахуванням правових висновків суду, викладених в цьому рішенні.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу роботи з персоналом Східного офісу Держаудитслужби відповідно до пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України, з 20 травня 2021 року на 06 жовтня 2021 року.

Зобов`язано Східний офіс Держаудитслужби вчинити дії по обов`язковому працевлаштуванню ОСОБА_1 на роботі відповідно до її фаху в цій або іншій установі, організації.

У задоволенні решти позову - відмовлено.

08 березня 2023 року відповідач засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року. Скаржник просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Посада публічної служби, яку обіймав позивач, та у зв`язку з перебуванням на якій виник цей спір (головний спеціаліст відділу роботи з персоналом Східного офісу Держаудитслужби), не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до примітки статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції».

Отже, враховуючи, що ця справа відноситься до категорії справ незначної складності, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги, визначених підпунктами «а-г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів констатує, що скаржником не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та такі обставини не встановлені судом з поданих матеріалів касаційної скарги.

Щодо посилання скаржника на підстави касаційного оскарження, визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, Суд зазначає, що передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції, встановлених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу у справі незначної складності, є наявність обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

З огляду на зазначене та враховуючи, що скаржник, оскаржуючи судове рішення у цій справі, не обґрунтував наявності випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.

Своєю чергою колегія суддів зазначає, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, які мають найважливіше (найбільш принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів», а тому не може здійснювати повторну оцінку доказів, належно досліджених судами першої та апеляційної інстанцій, та/або переоцінювати їх.

На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Згідно пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Східного офісу Держаудитслужби на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року у справі №160/12605/21 за позовом ОСОБА_1 до Східного офісу Держаудитслужби про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала, у спосіб їх надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: С.А. Уханенко

Н.В. Шевцова