Справа № 140/7750/22
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року ЛуцькСправа № 140/7750/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Маневицької селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач-1), ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , позивач-2), ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 0 позивач-3), ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 , позивач-4), ОСОБА_5 (далі ОСОБА_5 , позивач-5) звернулися з позовом до Маневицької селищної ради (далі відповідач) про скасування державної реєстрації прав у вигляді реєстрації права власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на об`єкт нерухомого майна під реєстраційним номером 36, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом державної реєстрації припинення права власності на об`єкт нерухомого майна під реєстраційним номером 36.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.07.2019 позивачі звернулись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу з метою відчуження нерухомого майна, а саме квартири, яка належить позивачем на праві спільної сумісної власності та перебуває за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 50,2 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 29.06.2019 №39, однак в момент здійснення процедури відчуження нерухомого майна позивачам стало відомо, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься інформація про належність права власності на невідоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачі зазначають, що квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 не існує, що підтверджується листом Маневицької селищної ради від 14.09.2022.

Позивачі неодноразово звертались із заявою про виправлення помилки та додатково із заявою про скасування запису до державного реєстратора Маневицької селищної ради, проте останній усно відмовляв у прийнятті заяви, вмотивувавши необхідністю судового рішення для здійснення таких процедур. З урахуванням наведеного позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.71).

Відповідач не скористався своїм правом та відзив на позов не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 04.01.2000 Маневицькою селищною радою видано Свідоцтво про право власності на квартиру ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується листом від 14.09.2022 №1895/01-13/2-22 (а.с. 32).

28.12.2015 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27614802 від 28.12.2015 державний реєстратор Реєстраційної служби Маневицького районного управління юстиції Волинської області Лемещук Альона Вікторівна внесла відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під реєстраційним номером 36 про наступний об`єкт нерухомого майна: квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №194670125 від 24.12.2019 (а.с. 31).

29.07.2019 позивачі звернулись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу з метою відчуження нерухомого майна, а саме квартири, яка належить позивачем на праві спільної сумісної власності та перебуває за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 50,2 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 29.06.2019 №39 (а.с. 28-30), однак в момент здійснення процедури відчуження нерухомого майна позивачам стало відомо, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься інформація про належність права власності на невідоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому 08.09.2022 адвокатом Лівак Т.О. надіслано адвокатський запит до Маневицької селищної ради з приводу квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на який 14.09.2022 Маневицька селищна рада листом №1895/01-12/2-22 повідомила, що квартира АДРЕСА_3 не існує, а право власності позивачам належить на квартиру АДРЕСА_4 (а.с. 32).

Як слідує з матеріалів справи позивачі неодноразово звертались із заявами про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.49-58) та додатково із заявою про скасування запису (а.с.59-68) до державного реєстратора Маневицької селищної ради.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV (далі Закон №1952-IV).

Згідно пункту 1 частини першої статті 2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону №1952-IV державній реєстрації прав підлягають право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва.

Частина перша статті 12 Закону №1952-IV встановлює, що Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про зареєстровані права власності на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав.

Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії (частина друга статті 12 Закону №1952-IV).

Згідно частини першої статті 13 Закону №1952-IV Державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек.

Частини друга та третя статті 13 Закону №1952-IV передбачають, що на кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна. Розділ Державного реєстру прав складається з чотирьох частин, що містять відомості про: 1) нерухоме майно та його ціну (вартість) (у тому числі ідентифікатор об`єкта будівництва (закінченого будівництвом об`єкта) в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва - для об`єктів нерухомого майна, яким присвоєно ідентифікатор до реєстрації відповідного речового права); 2) право власності та суб`єкта (суб`єктів) цього права; 3) інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, а також ціну (вартість) таких речових прав чи розмір плати за користування чужим нерухомим майном; 4) обтяження речових прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень. Відомостями про земельну ділянку, що вносяться до Державного реєстру прав, є відомості про її кадастровий номер.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1952-IV за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Так, судом було встановлено, що державним реєстратором прав на нерухоме майно Маневицького районного управління юстиції Волинської області Лемещук Альоною Вікторівною було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 27614802 від 28.12.2015, яким внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під реєстраційним номером 36 про наступний об`єкт нерухомого майна: квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №194670125 від 24.12.2019 (а.с. 43).

Водночас, на підставі вказаного рішення державним реєстратором до Державного реєстру прав за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 36 внесено інформацію про нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка не належить позивачам, адже Маневицькою селищною радою видано свідоцтво від 04.01.2000 про право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та якої взагалі не існує, так як зазначений житловий будинок не багатоквартирний що підтверджується листом Маневицької селищної ради від 14.09.2022 №1895/01-13/2-22 (а.с.32).

Відтак, фактично здійснена реєстрація об`єкта нерухомого майна, якого фізично не існує та не належить позивачам, що суперечить положенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та створює перешкоди позивачам у реалізації права на спадкове майно.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід врахувати положення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Суд враховує, що відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Таким чином, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом скасування рішення державного реєстратора реєстраційної служби Маневицького управління юстиції Волинської області Лемещук Альони Вікторівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер:27614802 від 28.12.2015 щодо внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності під реєстраційним номером 36 на об`єкт нерухомого майна: квартира за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 шляхом державної реєстрації припинення права власності на об`єкт нерухомого майна під реєстраційним номером 36.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Маневицької селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як слідує з матеріалів справи при зверненні до суду ОСОБА_4 був сплачений судовий збір в загальній сумі 4 962,00 грн., що підтверджується квитанцією 0.3.1 (а.с.6)

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Маневицької селищної ради на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню сплачений нею при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 4 962,00 грн., оскільки згідно виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 22.11.2022 платником є ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 244-246, 255, 263, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Маневицької селищної ради (44601, Волинська область, Камінь-Каширський район, смт. Маневичі, вулиця Незалежності, 19, КОД ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Маневицького управління юстиції Волинської області Лемещук Альони Вікторівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер:27614802 від 28.12.2015 щодо внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності під реєстраційним номером 36 на об`єкт нерухомого майна: квартира за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 шляхом державної реєстрації припинення права власності на об`єкт нерухомого майна під реєстраційним номером 36.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маневицької селищної ради на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 4 962,00 грн (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві гривні нуль копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський