Справа № 580/4800/22
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4800/22 Суддя (судді) першої інстанції: Гаврилюк В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року (м. Черкаси, дата складання повного тексту - 28.11.2022) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо незарахування довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.11.2013 №6/8/ФР-39943/1054, наданої пенсійному органу 26.12.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 із зарахуванням військової служби у повному обсязі при обчисленні стажу роботи позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати довідку ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.11.2013 № 6/8/ФР-39943/1054, надану пенсійному органу 26.12.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 із зарахуванням військової служби у повному обсязі при обчисленні стажу роботи позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач звернувся до Головного управління із заявою про зарахуванням військової служби у кратному розмірі при обчисленні стажу роботи позивача для призначення пенсії за віком, однак Головне управління відмовило у такому зарахуванні.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечував проти задоволення позову, зазначив, що обрахунок зазначених у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.11.2013 № 6/8/ФР-39943/1054 періодів військової служби у пільговому (кратному) розмірі можливий лише при призначенні (переходу) позивача на пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ. Обчислення вислуги років військової служби у пільговому розмірі, під час визначення розміру страхового стажу для призначення за віком ні Законом № 1058, ні Законом № 2011-ХІІ не передбачено.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Наголошує, що наявні усі правові підстави для зарахування військової служби у кратному розмірі при обчисленні стажу роботи позивача для призначення пенсії за віком.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач з 14.10.1989 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду.

Позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

26.12.2018 позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

21.09.2022 позивач звернувся до Головного управління із заявою, в якій просив при призначенні пенсії за віком з 26.12.2018 врахувати страховий стаж 65 років 7 місяців 5 днів, з урахуванням військової служби на пільгових умовах 19 років 8 місяців 1 день відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Листом від 05.10.2022 № 5785-6023/М-02/8-2300/22 Головне управління повідомило позивача, що Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено зарахування до страхового стажу періодів проходження військової служби у пільговому обчисленні. Оскільки позивачеві призначена пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» немає законодавчих підстав для врахування до страхового стажу у пільговому обчисленні періоду військової служби, зазначених у довідці Черкаського ОВК від 20.11.2013 № 6/8/ФР-39943/1054.

Вважаючи дії відповідача щодо незарахування періоду військової служби позивача у пільговому обчисленні протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який не передбачає зарахування військової служби у пільговому відношенні до страхового стажу пенсіонера.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На підставі ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

З довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.11.2013 № 6/8/ФР-39943/1054 вбачається, що позивач проходив військову службу в період з 27.07.1957 по 13.10.1989, який у календарному обчисленні становить 32 роки 2 місяці 16 днів.

Згідно з розрахунком страхового стажу позивача для обчислення пенсії відповідно до Закону №1058-ІV він становить 45 років 11 місяців 4 дні, до якого також включено період військової служби (32 роки 2 місяці 17 днів).

З вищевикладеного вбачається, що під час обчислення пенсії позивача враховано стаж його військової служби згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.11.2013 № 6/8/ФР-39943/1054.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон №2262-XII).

На підставі п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку і на день звільнення мають відповідну вислугу календарних років.

Згідно зі статтею 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

При обчисленні вислуги років необхідної для призначення пенсії відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону № 2262-ХІІ необхідно керуватися постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992, якою затверджено порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом (далі - Порядок № 393).

Відповідно до п.п. «б», «в» п.3 Порядку № 393, за яким до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:

б) один місяць служби за два місяці: на атомних підводних крейсерах, атомних підводних човнах, дизельних підводних човнах, обладнаних допоміжними атомними енергетичними установками, і підводних човнах із спеціальними енергетичними установками - за умовами, що визначаються Міністерством оборони, Службою зовнішньої розвідки, Центральним управлінням Служби безпеки України;

в) один місяць служби за півтора місяця: на підводних човнах (крім зазначених у підпункті б цього пункту) в період перебування їх у строю.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави зробити висновок, що обрахунок зазначених у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.11.2013 № 6/8/ФР-39943/1054 періодів військової служби у пільговому (кратному) розмірі можливий лише при призначенні (переході) позивача на пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Згідно частини 2 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Як вбачається із наданої позивачем довідки від 20.11.2013 він проходив військову службу з 27.07.1957 по 13.10.1989, що і було враховано відповідачем до страхового стажу.

Обчислення вислуги років військової служби у пільговому розмірі, під час визначення розміру страхового стажу для призначення за віком ні Законом № 1058 ні Законом № 2011-ХІІ не передбачено.

Тобто у позивача наявне право на обчислення вислуги років військової служби у пільговому розмірі, але воно може бути здійснено лише в рамках Закону № 2262-ХІІ.

Судом першої інстанції вірно вказано, що в пункті 1 зазначеного Порядку № 393 йдеться, що його приписи застосовуються для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», натомість позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV, який не передбачає зарахування військової служби у пільговому відношенні до страхового стажу пенсіонера.

Колегія суддів звертає увагу, що категорія працівників, які мають право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років, що призначаються згідно Закону № 1058-IV, підстави та умови призначення таких пенсій, визначено в статті 114 цього Закону, але позивач не відноситься до жодної з цих категорій.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач дія відповідно до чинного законодавства, в межах покладених на органи Пенсійного фонду повноважень та ознаки протиправності в його діях відсутні, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 15.03.2023.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна