Справа № 200/18262/21
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року справа №200/18262/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 р. у справі № 200/18262/21 (головуючий І інстанції Голошивець І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

14 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що у січні 2021 року звернувся до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення та нарахування йому пенсії на пільгових умовах, надав усі необхідні документи, але Добропільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області було прийнято рішення №133 від 14.01.2021 року про відмову в призначенні йому пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - 25 років.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням, позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання вчинити певні дії. 19.04.2021 року Донецький окружний адміністративний суд виніс рішення, яким позовна заява позивача була задоволена частково.

Судом було визнано протиправним та скасовано рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 14.03.2021 року №133 про відмову в призначенні пенсії. Суд зобов`язав Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача від 12.01.2021 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із зарахуванням до стажу, що дає право на такий вид пенсії, періодів роботи: з 01.04.2010 по 18.06.2010; з 23.09.2013 по 20.05.2014; з 25.06.2010 по 17.09.2010; з 27.09.2010 по 18.10.2010 із зарахуванням до страхового та пільгового стажу роботи періоду проходження позивачем військової служби в особливий період з розрахунку один місяць служби за три, та з урахуванням правової оцінки наданої судом у даному рішенні.

В жовтні 2021 року, позивач отримав лист від відповідача та рішення про відмову в призначенні пенсії із змінами від 30.09.2021 року.

Позивач не згоден з вищевказаним рішенням відповідача та його висновками, оскільки вважає їх неправомірними, необґрунтованими і безпідставними. Вважає дії відповідача щодо відмови в призначенні йому пенсії на пільгових умовах неправомірними, такими що суперечать діючому законодавству та рішенню Донецького окружного адміністративного суду від 19.04.2021.

Позивач вважає, що відповідно до записів у його трудовій книжці, на момент звернення до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області 12.01.2021 з заявою про призначення та нарахування йому пенсії на пільгових умовах, його пільговий стаж роботи за списком №1 становив 27 років 1 місяць 5 днів.

Позивач зазначив, що відповідно до роз`яснення №8 працівникам, зайнятим на підземних роботах, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку згідно зі ст.14 Закону України Про пенсійне забезпечення, але не відпрацювали повного стажу, передбаченого цією статтею, пенсія незалежно від віку може призначатися за наявності не менше 25 років стажу підземної роботи із зарахуванням до стажу: кожного повного року роботи гірником очисного забою, прохідником забійником на відбійних молотках за 1 рік 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення за 9 місяців. Тобто позивач вважає, що в його випадку за 10 років роботи гірником очисного забою (ст.14-20) до стажу підземної роботи повинно зарахуватися 30 місяців, або 2 роки 6 місяців. Враховуючи вищезазначене, позивач вважає його підземний стаж роботи на момент звернення із заявою про призначення пенсії складає: 10 років 6 місяців 8 днів +2 роки 6 місяців+8 років 10 місяців 21 день +5 років 2 місяця 6 днів, тобто загалом 27 років 1 місяць 5 днів.

В своєму повторному рішенні про відмову в призначенні пенсії із змінами від 30.09.2021 відповідач безпідставно не зараховував позивачу до пільгового стажу за ст.14-20 1 рік 4 місяці, коли він працював на ВСП Шахтоуправління Добропільське ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля гірником очисного забою підземним 5-го розряду з повним робочим днем в шахті (№39 запису в трудовій книжці), був звільнений від виробничої діяльності для проходження військової служби, у зв`язку з наданням контракту зі зберіганням робочого місця, посади та середнього заробітку. Відповідно до довідки №306а від 07.10.2020 наданої ВСП Шахтоуправління Добропільське ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля, позивач був звільнений від виробничої діяльності для проходження військової служби у зв`язку з наданням контракту зі зберіганням робочого місця, посади та середнього заробітку в наступні періоди: з 29.07.2015 по 02.03.2017, з 14.09.2017 по 17.09.2018, з 22.04.2020 по 21.04.2021, що також підтверджується відповідними наказами. Позивач зауважив, що відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.04.2021 року, щодо часу проходження військової служби в особливий період суд зазначив, що відповідно до ч.1ст.2 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Позивач зазначив, що відповідач, не зараховуючи йому повністю вищевказані періоди проходження військової служби у зв`язку з наданням контракту зі зберіганням робочого місця, посади та середнього заробітку до пільгового стажу, штучно зменшує пільговий стаж позивача за ст.14-20 (менше 10 років), відповідач не додає до пільгового стажу позивача 30 місяців (кожного повного року роботи гірником очисного забою за 1 рік 3 місяці), чим штучно зменшує загальний пільговий стаж та неправомірно позбавляє позивача права на отримання пенсії відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, позивач зазначив, що відповідно до його трудової книжки та підтверджуючих підземний стаж довідок, він має всі законні підстави для призначення йому пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 р. у справі № 200/18262/21 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з приводу повторної відмови призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.09.2021 року про відмову в призначенні пенсії зі змінами. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах з 12.01.2021 відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням висновків суду у цій справі.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що 12.01.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Рішенням голови комісії з припинення від 14.01.2021 №133 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи позивача: з 01.04.2010 по 18.06.2010, з 23.09.2013 по 20.05.2014, з 25.06.2010 по 17.09.2010, з 27.09.2010 по 18.10.2010, оскільки не надано довідок уточнюючих пільговий характер роботи. Відповідно до наданих документів загальний страховий стаж позивача на той період складав 22 роки 3 місяці 2 дні, в тому числі пільговий стаж за ст.14-25 складає 8 років 7 місяців 8 днів, за ст.14-20 8 років 3 місяці 22 дні, військова служба в особливий період 3 роки 22 дні, в загальній кількості підземний стаж складає 19 років 11 місяців 22 дні.

30.09.2021 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.04.2021 у справі №200/3264/21-а було повторно розглянуто заяву позивача №133 від 12.01.2020 про призначення йому пенсії згідно ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зараховано до пільгового стажу, що дає право на такий вид пенсії, період роботи: з 01.04.2010 по 18.06.2010, з 23.09.2013 по 20.05.2014, з 25.06.2010 по 17.09.2010, з 27.09.2010 по 18.10.2010 із зарахуванням до страхового та пільгового стажу роботи періоди проходження військової служби в особливий період з розрахунку один місяць служби за три: з 16.09.2015 по 06.03.2016, з 19.06.2016 по 28.02.2017, з 11.01.2018 по 31.07.2018. За результатом розгляду документів загальний страховий стаж позивача складає 21 рік 11 місяців 16 днів, у тому числі пільговий стаж роботи в підземних умовах ст. 14-25 складає 8 років 10 місяців 21 день, ст.14-20 9 років 2 місяці 8 днів, військова служба в особливий період складає 5 років 2 місяці 6 днів ( з урахуванням кратності), військова служба інша - 1 рік 4 місяці. В загальній кількості стаж роботи в підземних умовах складає 24 роки 7 місяців 5 днів. За таких обставин позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу передбаченого ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - 25 років.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, оскільки за доданими документами, управлінням зараховано позивачу всі періоди, додаткових документів до заяви від 12.01.2021 не додано. З позовних вимог позивача не вбачається, який саме період роботи стажу є спірним. Стосовно позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію, управління виходить з наступного. Відповідно до ст.58 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, органом який призначає пенсії є Пенсійний фонд України. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3.ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (власний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Тому, за наведених обставин, оскільки позивач не просить суд зарахувати певні періоди роботи до страхового та пільгового стажу, тому управління вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України.

Судом встановлено, що 12.01.2021 року ОСОБА_1 , звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову у призначенні пенсії від 14.01.2021 року № 133, в призначенні такої пенсії позивачу відмовлено, оскільки на час звернення позивач не мав необхідного пільгового стажу роботи.

Рішення мотивовано тим, що відповідно до наданих документів, загальний страховий стаж заявника складає 22 роки 3 місяці 2 дні, у тому числі пільговий стаж роботи на підземних умовах за ст.14-25 Закону складає 8 років 7 місяців 8 днів, за ст. 14-20 Закону - 8 років 3 місяці 22 дні, військова служба в особливий період - 3 роки 22 дні. В загальній кількості стаж роботи в підземних умовах складає 19 років 11 місяців 22 дні.

Вказаним рішенням до пільгового стажу не зараховані: - періоди роботи позивача з 01.04.2010 року по 18.06.2010 року та з 23.09.2013 року по 20.05.2014 року в ТВ Краснолиманське, з 25.06.2010 року по 17.09.2010 року в ПП Компанія Ортус Інвест, з 27.09.2010 року по 18.10.2010 року в ТОВ Донбасвуглерозробка, в якості прохідника підземного з повним робочим днем в шахті у зв`язку з тим, що заявник не надав довідки, уточнюючі пільговий характер роботи; - період роботи з 01.04.2020 року по 21.04.2020 року на ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля шахти Добропільська оскільки заявником не надано необхідні документи, які засвідчують простій підприємства, пов`язаний з виробничою необхідністю (вказаний період не є спірним в даній справі).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.04.2021 по справі № 200/3264/21-а позов ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 14.01.2021 року № 133 про відмову в призначенні пенсії, прийняте щодо ОСОБА_1 ; зобов`язано Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.01.2021 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із зарахуванням до стажу, що дає право на такий вид пенсії, періодів роботи з 01.04.2010 року по 18.06.2010 року; з 23.09.2013 року по 20.05.2014 року; з 25.06.2010 року по 17.09.2010 року; з 27.09.2010 року по 18.10.2010 року, із зарахуванням до страхового та пільгового стажу роботи періоду проходження ОСОБА_1 військової служби в особливий період з розрахунку один місяць служби за три, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.04.2021 №200/3264/21-а Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , №133 від 12.01.2021 про призначення пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Виконано зобов`язання суду, щодо зарахування до пільгового стажу, що дає право на такий вид пенсії, періодів роботи з 01.04.2010 по 18.06.2010, з 23.09.2013 по 20.05.2014, з 25.06.2010 по 17.09.2010, з 27.09.2010 по 18.10.2010, із зарахуванням до страхового та пільгового стажу роботи періоду проходження військової служби в особливий період з розрахунку один місяць служби за три: з 16.09.2015 по 06.03.2016, з 19.06.2016 по 28.02.2017, з 11.01.2018 по 31.07.2018. Заявник претендує на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із урахуванням підземного стажу за періоди роботи: з 10.07.1995 по 11.08.1995, з 23.07.1997 по 28.08.1997, з 01.12.1997 по 03.10.2006, з 23.10.2006 по 17.12.2006, з 03.01.2007 по 23.05.2007, з 11.06.2007 по 03.11.2009, з 01.04.2010 по 18.06.2010, з 25.06.2010 по 17.09.2010, з 27.09.2010 по 18.10.2010, з 13.12.2010 по 31.05.2011, з 14.06.2011 по 04.09.2012, з 06.12.2012 по 03.04.2013, з 23.09.2013 по 20.05.2014, з 21.07.2014 по теперішній час. Відповідно наданих документів загальний страховий стаж позивача, складає 21 рік 11 місяців 16 днів, у тому числі пільговий стаж роботи в підземних умовах згідно ст.14-25 складає 8 років 10 місяців 21 день, за ст.14-20 9 років 2 місяці 8 днів, військова служба в особливий період складає 5 років 2 місяці 6 днів (з урахуванням кратності), військова служба інша 1 рік 4 місяці. В загальній кількості стаж роботи в підземних умовах складає 24 роки 7 місяців 5 днів. За таких обставин відмовити позивачу в призначенні пенсії згідно ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - 25 років.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставі статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 вказаного Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку є зайнятість особи повний робочий день, така зайнятість на підземних і відкритих гірничих роботах, що передбачені відповідним списком, що затверджений Кабінетом Міністрів України, наявність відповідного стажу роботи на цих роботах (пільгового, страхового).

Позивач в позовній заяві, зазначив, що у своєму повторному рішенні про відмову в призначенні пенсії із змінами від 30.09.2021 відповідач безпідставно не зарахував йому до пільгового стажу за ст.14-20 1 рік 4 місяці, коли він працював на ВСП Шахтоуправління Добропільське ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля гірником очисного забою підземним 5-го розряду з повним робочим днем в шахті (№39 запису в трудовій книжці), був звільнений від виробничої діяльності для проходження військової служби у зв`язку з наданням контракту зі зберіганням робочого місця, посади та середнього заробітку.

Суд дослідивши матеріали справи із наявними доказами, зазначає що право позивача на зарахування до пільгового стажу період роботи позивача з 13.09.2017, коли він працював на ВСП Шахтоуправління Добропільське ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля гірником очисного забою підземним 5-го розряду з повним робочим днем в шахті (№39 запису в трудовій книжці), що також відображено в довідці №306а про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ВСК Шахтоуправління Добропільське ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля від 07.10.2020. Відповідно до зазначеної довідки позивач у періоди: з 21.07.2014 по 22.02.2015; з 23.02.2015 по 06.04.2017; з 07.04.2017 по 12.09.2017; з 13.09.2017 по теперішній час (тобто на момент видачі зазначеної довідки 07.10.2020), окрім цього в даній довідці позивача зазначено, що у періоди: з 29.07.2015 по 02.03.2017; з 14.09.2017 по 17.09.2018; з 22.04.2020 по 21.04.2021 позивач звільнений від виробничої діяльності для проходження військової служби у зв`язку з наданням контракту зі зберіганням робочого місця, посади та середнього заробітку на термін особового періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.

Враховуючи, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.04.2021 в адміністративній справі № 200/3264/21-а, яке набрало законної сили 27 вересня 2021 року, вже досліджувались питання, щодо зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи позивача за професією гірник очисного забою та зарахування часу проходження військової служби позивача в особливий період, окрім цього відповідачем, у своєму рішенні про відмову в призначенні пенсії за віком зазначено, що заявник претендує на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із урахуванням підземного стажу за періоди роботи: одним із яких зазначений, з 21.07.2014 по теперішній час. Враховуючи, що позивач відповідно до його трудової книжки серії НОМЕР_2 , номер запису 33 був прийнятий гірником очисного забою підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті та працював на ВСП Шахтоуправління Добропільське ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля, що також підтверджується довідкою №306а про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ВСК Шахтоуправління Добропільське ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля від 07.10.2020, тому у суду немає сумнівів щодо не зарахування до пільгового стажу позивача 1 рік 4 місяці (відповідно до запису №39 в його трудовій книжці).

Але суд зазначає, що у спірному рішенні не зазначено, які конкретно періоди роботи позивача враховані в загальний і спеціальний стаж і за якими підставами. Рішення повинно містити чіткі і зрозумілі, а також з посиланням на правові норми, критерії оцінки трудової діяльності особи, що звернулась за призначенням пенсії. В рішенні пенсійного органу за загальним правилом повинно бути надано оцінку всім періодам роботи особи, що вказані в трудовій книжці позивача, оскільки і особа, і суд (якщо рішення пенсійного органу оскаржено) повинен чітко розуміти періоди і підстави, що зараховані/не зараховані для призначення пенсії.

Таким чином, зміст спірного рішення пенсійного органу є таким, що унеможливлює надання йому правової оцінки.

В той же час, позивач не згоден із рішенням про відмову в призначенні пенсії із змінами Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.09.2021 року, яким ОСОБА_1 було вдруге відмовлено в призначенні пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки на думку позивача відповідач під час розрахунку стажу ОСОБА_1 не врахував, що відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністах гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату за 1 рік роботи - 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення за 9 місяців. Тобто, за 10 років роботи гірником очисного забою (ст.14-20) до стажу підземної роботи повинно зарахуватися 30 місяців, або 2 роки 6 місяців. Отже, підземний стаж позивача на момент звернення із заявою про призначення пенсії складає 27 років 1 місяць 5 днів. З приводу вищевикладеного позивач вважає, що відповідач, не зараховуючи повністю оскаржувані періоди проходження військової служби у зв`язку з наданням контракту зі збереженням робочого місця та середнього заробітку до пільгового стажу, штучно зменшує його пільговий стаж за ст.14-20 (менше 10 років), відповідно не додає до пільгового стажу 30 місяців (кожного повного року роботи гірником очисного забою за 1 рік 3 місяці), чим штучно зменшує загальний пільговий стаж позивача та позбавляє права на отримання пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Проаналізувавши викладені обставини, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 114 Закону № 1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058 працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до частини 3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Частиною 5 ст. 114 Закону № 1058 визначено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Згідно пункту 5 Постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 року № 1931-ХІІ Про порядок введення в дію Закону України Про пенсійне забезпечення Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України Про пенсійне забезпечення, обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України.

Так, пунктом 6 зазначеної постанови Міністерством соціального забезпечення України видано роз`яснення від 20.01.1992 року № 8 Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону № 1788-XII.

Кабінет Міністрів України 22.02.1992 року прийняв Постанову № 81 Про заходи щодо застосування Закону України Про пенсійне забезпечення, у якій є Додаток, який містить Перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України Про пенсійне забезпечення, який у свою чергу включає Документи, що затверджуються міністерствами. Серед цих документів є Роз`яснення від 20.01.1992 року № 8 Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення. На даний час Постанова КМУ № 81 від 22.02.1992 року є чинною.

02.10.2018 року Мінсоцполітики України на адресу Пенсійного фонду України надіслало лист, яким підтверджує доцільність застосування Роз`яснення № 8.

На час трудової діяльності позивача і наразі діє як роз`яснення №8, так і Постанова КМУ № 81 від 22.02.1992 року.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, але не відпрацювавших повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: - кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи - 3 місяці; - кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

При цьому, як підтверджується матеріалами справи, відповідно до рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії із змінами від 30.09.2021 року, позивачу зараховано до пільгового стажу роботи в підземних умовах ст.14-25, що складає 8 років 10 місяців 21 день та ст.14-20, що складає 9 років 2 місяці 8 днів, тобто зарахування зазначених періодів до пільгового стажу не є спірним.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що при повторному розгляді заяви позивача про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідачем не були враховані роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 стосовно зарахування додатково: - ст.14-20 складає 9 років 2 місяці 8 днів - кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи - 3 місяці; - ст.14-25 складає 8 років 10 місяців 21 день - кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії відповідача, які призвели до повторної відмови у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування слід визнати протиправними, а рішення про відмову у призначенні пенсії із змінами від 30.09.2021 року скасувати.

Твердження відповідача про те, що право призначення пенсії покладено на територіальний орган Пенсійного фонду та є виключно їх дискреційними повноваженнями, суд відхиляє з огляду на таке.

На законодавчому рівні поняття дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом № 1058-IV.

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Також суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Оскільки на час звернення з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивач мав в загальній кількості стаж роботи в підземних умовах 24 роки 7 місяців 5 днів (стаж, зарахований відповідачем); не зарахування до пільгового стажу позивача 1 рік 4 місяці (відповідно до запису №39 в його трудовій книжці) та застосуванням при розрахунку стажу роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 (стаж, протиправно не зарахований відповідачем), відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивач має право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (частина третя статті 245 КАС України).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов висновку зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах з 12.01.2021 року відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням висновків суду у цій справі, застосувавши при розрахунку стажу роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8.

Частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 р. у справі № 200/18262/21 - залишити без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 р. у справі № 200/18262/21 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 14 березня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко