Справа № 640/11175/19
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.,

секретаря Височанської Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та Прем`єр-міністра України Гройсмана Володимира Борисовича про визнання протиправним і скасування рішення, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.02.2022, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач-1, Мін`юст) та Прем`єр-міністра України Гройсмана Володимира Борисовича (далі - відповідач-2) про:

- визнання протиправним і скасування наказу Мін`юсту №3232/7 від 07.09.2018 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 14.08.2018» та зобов`язання останнього розглянути скаргу від 14.08.2018, зареєстровану 21.08.2018 за №26854-33-18;

- визнання протиправними дій відповідача-2 щодо передачі відповідачу-1 скарги від 16.11.2018 на дії та рішення посадових осіб Мін`юсту;

- визнання протиправними дій відповідача-2, які полягають у не розгляді скарги від 16.11.2018 на дії та рішення посадових осіб відповідача-1.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуваний наказ Мін`юсту є незрозумілим та невмотивованим, в ньому не зазначені конкретні факти, які потягли відмову в задоволенні скарги. Також наголошує, що відповідачем-2 скаргу не розглянуто в належний строк, натомість протиправно передано її на розгляд відповідачу-1.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.02.2022 позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано наказ Мін`юсту №3232/7 від 07.09.2018 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 14.08.2018». Зобов`язано відповідача-1 повторно розглянути скаргу від 14.08.2018, зареєстровану 21.08.2018 за №26854-33-18. У задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, Мін`юст подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зауважує, що судом першої інстанції надана помилкова правова оцінка спірним правовідносинам. Наголошує, що додані до скарги позивача копії документів не засвідчені в установленому порядку, а тому така скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною 5 статті 34 Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV (далі - Закон №755-IV), що є підставою для відмови у її задоволенні.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі пункта 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу потрібно задовольнити, а рішення суду - скасувати, з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів звертає увагу, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині позовних вимог до відповідача-1.

Судом установлено, що ОСОБА_1 14.08.2018 звернувся до Мін`юсту зі скаргою на дії приватного нотаріуса Лосева В.В., який діяв як державний реєстратор та вніс у червні 2018 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб недостовірні відомості про керівника Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2», просив скасувати реєстраційну дію від 22.06.2018 №9021243 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», проведену цим нотаріусом.

Свої вимоги у скарзі позивач обґрунтовував тим, що відомості, подані для проведення державної реєстрації вищевказаних змін, є недостовірними, а оскаржувана реєстраційна дія проведена з порушенням Закону №755-IV, Закону України «Про кооперацію» та статуту ГБК «Лада-2».

Наказом відповідача-1 від 07.09.2018 №3232/7 відмовлено у задоволенні скарги позивача з огляду на недотримання вимоги щодо її оформлення, встановленої частиною 5 статті 34 Закону №755-IV, а саме: додані до скарги копії документів не засвідчені в установленому порядку.

Уважаючи такий наказ протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що вимога про додання до скарги копій документів, які підтверджують факт порушення прав скаржника, не носить обов`язкового характеру, водночас у разі необхідності відповідач-1 не був позбавлений можливості отримати необхідні документи, зокрема, призначивши заяву до розгляду по суті та запросивши скаржника, або самостійно отримати зазначені документи.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців регулює Закон №755-IV, статтею 34 якого визначено порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації.

Так, рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду (частина 1 статті 34 Закону №755-IV).

Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі рішення суду); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України (частина 2 статті 34 Закону №755-IV).

Згідно з частиною 5 статті 34 Закону №755-IV скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:

1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;

2) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, порушені на думку скаржника;

3) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

3-1) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення, повідомлення або реєстраційної дії державного реєстратора та/або внесення відомостей до Єдиного державного реєстру;

4) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складення скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації подається представником скаржника, до такої скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або його копія, засвідчена в установленому порядку.

Водночас відповідно до пункта 1 частини 8 статті 34 Закону №755-IV Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті.

Як вже зазначалось вище, у задоволенні скарги відмовлено у зв`язку із тим, що таку оформлено без дотримання вимог, визначених частиною 5 статті 34 Закону №755-IV, а саме: додані до скарги копії документів не засвідчені в установленому порядку.

Колегія суддів звертає увагу, що дійсно частиною 5 статті 34 Закону №755-IV встановленні вимоги до оформлення скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора.

При цьому указана норма містить імперативний припис, що у разі наявності документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника, до скарги додаються копії таких, які своєю чергою повинні бути засвідчені в установленому порядку.

Отже, якщо доданні до скарги копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника, не засвідчені в установленому порядку це є порушенням вимог, визначених частиною 5 статті 34 Закону №755-IV.

Колегія суддів погоджується із висновками місцевого суду щодо помилковості посилання відповідача-1 на недотримання позивачем вимог Національного стандарту України ДТСУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 №55 (далі - ДТСУ 4163-2003), оскільки згідно з пунктом 1.1 указаного стандарту він поширюється на організаційно-розпорядчі документи - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування; підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності.

Водночас апеляційним судом установлено, що не всі додані до скарги позивача копії документів засвідчені. Так, взагалі не засвідчені копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців від 05.04.2013, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.06.2018, скарги ОСОБА_1 на дії посадових осіб від 11.07.2018, заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.06.2018, протоколу Зборів уповноважених Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2» від 20.06.2018, відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про кількість членів кооперативу, витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.06.2018. А копія довідки Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Лада-2» б/н від 02.08.2018 містить запис «З оригіналом згідно» та підпис, однак відсутня інформація відносно особи, якою засвідчено цей документ.

Ураховуючи вищезазначене, відповідач дійшов обґрунтованого висновку, що скаргу ОСОБА_1 оформлено без дотримання вимог, визначених частиною 5 статті 34 Закону №755-IV, а саме, додані до скарги копії документів не засвідчені в установленому порядку, що відповідно до пункта 1 частини 8 статті 34 Закону №755-IV є підставою для відмови у її задоволенні.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для визнання протиправним і скасування наказу Мін`юсту №3232/7 від 07.09.2018 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 14.08.2018» та зобов`язання відповідача-1 повторно розглянути скаргу позивача.

Відповідно до пункта 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення або змінити судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального права, що стало підставою для неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 33, 34, 139, 243, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.02.2022 у частині задоволених позовних вимог скасувати.

У задоволенні позову в цій частині відмовити.

У решті рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.02.2022 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді О.Є. Пилипенко

Л.Т. Черпіцька