Справа № 120/4493/22
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4493/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Воробйова І.А.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

14 березня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправною відмови та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - Головне управління ПФУ у Вінницькій області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - Головне управління ПФУ в Полтавській області, відповідач 2) із позовом, в якому просила:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в призначенні пенсії по інвалідності, як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ та п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІ з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 23.02.2022 р. за вих. №0200-0603-8/16111, за вих.№0200-0603-8/16165, за вих. №0200-0603-8/16109;

- зобов`язати призначити та виплачувати з 07.04.2022 р. пенсію по інвалідності згідно ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ та п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІ з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 23.02.2022 р. за вих. №0200-0603-8/16111, за вих.№0200-0603-8/16165, за вих. №0200-0603-8/1610.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.08.2022 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адмінстративний позов задовольнити.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач з 2003 року перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію за віком.

Згідно розпорядження №156165 від 19.10.2010 р. управління ПФУ у Ленінському районі ОСОБА_1 з 09.10.2010 р. призначена пенсія згідно Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ .

Після призначення пенсії позивачка продовжувала працювати державним службовцем в управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці до 08.10.2010 р. та з 08.12.2011 р. по 15.02.2016. Стаж державної служби позивачки становить 16 років 7 місяців 12 днів, що не заперечується сторонами.

З 08.04.2015 позивачка є особою з інвалідністю II групи (загальне захворювання), що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК від 14.04.215 р.

Згідно рішення №65 управління ПФУ у Ленінському районі ОСОБА_1 з 01.12.2017 р. призначена пенсія за віком на загальних підставах згідно Закону №1058-IV .

07.04.2022 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про переведення її з одного виду пенсії на інший, а саме, на пенсію державного службовця по інвалідності, відповідно до Закону України "Про державну службу" із включенням до розрахунку всіх складових заробітної плати, які відображені в довідках від 23.02.2022 р. за вих. №0200-0603-8/16111, за вих.№0200-0603-8/16165, за вих. №0200-0603-8/16109.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області області №88 від 13.04.2022 р. відмовлено позивачці у переведенні з пенсії за віком, призначеної згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу".

Зокрема в рішенні вказано, що позивачка отримувала пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" до 01.12.2017 р., відповідно до пункту 4-7 розділу 15 Закону №1058 переведена на пенсію за віком на загальних підставах. Право на переведення на пенсію за нормами Закону України "Про державну службу" ОСОБА_1 має виходячи із розміру пенсії, отримуваного до переведення на пенсію згідно Закону №1058.

Не погоджуючись із такою відмовою позивачка звернулась до суду з позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має стаж роботи менш ніж 20 років та на дату набрання чинності Закону №889-VIII не займала посади державного службовця, а тому вона не має права на призначення пенсії по інвалідності ст. 37 Закону № 3723-XII y порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції зважаючи на таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Реалізацію права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначає закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 19.12.1993 (далі - Закон № 3723-ХІІ від 19.12.1993) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Приписами частини дев`ятої статті 37 Закону № 3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі (ч. 10 ст. 37 Закону № 3723-XII).

Якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв`язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі (ч. 12ст. 37 Закону № 3723-XII).

З матеріалів справи встановлено, що згідно розпорядження №156165 від 19.10.2010 управління ПФУ у Ленінському районі позивачу з 09.10.2010 призначена пенсія згідно Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ .

Після призначення пенсії позивачка продовжувала працювати державним службовцем в управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці до 08.10.2010 та з 08.12.2011 по 15.02.2016, що підтверджується записами трудової книжки позивача.

Тобто, станом на день набрання чинності Законом №889-VIII позивачка не займала посади державної служби, оскільки звільнена 15.02.2016, в той час, як Закон набрав чинності 01.05.2016. Отже, на неї не розповсюджується дія Прикінцевих та перехідних положення Закону № 889-VIII, якою передбачено право на призначення пенсії згідно ст. 37 Закону № 3723-XII, як на державного службовця, який на день набрання чинності цим Законом займав посаду державної служби та мав не менш як 10 років стажу на відповідних посадах.

Більш того, відповідно до форми РС - право та записів трудової книжки ОСОБА_1 загальний стаж державної служби останньої складає 16 років 7 місяців 12 днів, що становить менше ніж 20 років.

Отже враховуючи, що позивачка має стаж роботи менш ніж 20 років та на дату набрання чинності Закону №889-VIII не займала посади державного службовця, вона не має права на призначення пенсії по інвалідності ст. 37 Закону № 3723-XII y порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

При цьому, суд вказує на те, що згідно п.4 .7 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.

Однак, позивач звернулась із заявою, в якій просила перевести її із урахуванням довідок від 23.02.2022 р. за вих. №0200-0603-8/16111, за вих.№0200-0603-8/16165, за вих. №0200-0603-8/16109.

При цьому, довідки від 23.02.2022, за вих.№0200-0603-8/16165, за вих. №0200-0603-8/16109 містять відомості про середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень 2021 р. та лютий 2022 р., а отже такі не підлягають врахуванню при переведені позивачки на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки за нею зберігається попередній розмір.

Стосовно довідки за вих. №0200-0603-8/16111, то така не містить відомостей про заробітну плату, лише стосується інформації про правонаступництво, про що зазначено в рішенні про відмову та не спростовано позивачкою.

З огляду на викладене, відповідач відмовляючи позивачу у переведенні на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" з урахуванням довідок від 23.02.2022 р. за вих. №0200-0603-8/16111, за вих.№0200-0603-8/16165, за вих. №0200-0603-8/16109 діяв правомірно.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.