Справа № 280/210/23
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2023 року Справа № 280/210/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність (дії) Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі грошового забезпечення включно зі збільшеної додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 25.02.2022 року №168, військовослужбовця ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 за період його зникнення безвісти та перебуванні у полон, а саме в період з 01.05.2022 року по 30.11.2022 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити дружині ОСОБА_1 в повному розмірі грошове забезпечення включно зі збільшеною додатковою винагородою, передбаченої Постановою КМУ від 25.02.2022 року №168, військовослужбовця ОСОБА_2 , за період його зникнення безвісти та перебуванні у полон, а саме в період з 01.05.2022 року по 30.11.2022 року.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за період з 01.05.2022 по 30.11.2022 за час безвісної відсутності та перебуванні у полоні чоловіка, відповідач не нарахував та не доплатив позивачу загальну суму грошового забезпечення, включно з додатковою грошовою винагородою, передбачену Постановою КМУ від 25.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового І начальницького складу та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 317 361,89 грн. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 11 січня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач 09.03.2023 надав до суду відзив на позовну заяву, у якому вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними і незаконними, та задоволенню не підлягають з наступного. Позивач зазначає, що загальна належна сума з 01.05.2022 року по 30.11.2022 року складає 805 618,31 грн. Згідно виписки по картковому рахунку за період з 01.02.2022 року по 14.12.2022 року загальна сума отримана позивачем від відповідача становить 488 256,42 грн. Відповідно до довідки від 12 лютого 2023 року № 0989/10/124 видану молодшому сержанту ОСОБА_2 в тому, що за період з 01.05.2022 року по 30.11.2022 року йому нарахований такий дохід:

1 .Загальна сума грошового забезпечення: 100182,92 грн.:

2.Загальна сума індексації грошового забезпечення: 6336,20 грн.;

3.Загальна сума винагорода відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168: 520000 грн.

Загальна сума отриманого позивачем грошового забезпечення відповідно до даної довідки становить : 626 519,12 грн., що на 138 262,7 грн. більше ніж зазначив позивач у свої позовній заяві.

Загальна сума ненарахованих коштів позивачу становить не 317 361,89 грн., а 179 089,19 грн.

Відповідач просить у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі.

На підставі матеріалів справи, судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_3 є дружиною військовослужбовця ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 05.01.2021.

ОСОБА_2 проходить військову службу на посаді старший електрик- оператор у військовій частині НОМЕР_1 , що дислокувалась у м. Маріуполь Донецька область.

ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивачу було направлено сповіщення сім`ї №2/307 про те, що молодший сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зник безвісти 16 травня 2022 року у місті Маріуполь Донецької область при виконанні бойового завдання в зоні проведення операцій об`єднаних сил.

Позивач в червні 2022 року звернулась із заявою до військової частини НОМЕР_1 про здійснення виплати грошового забезпечення її чоловіка.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу направлено друге сповіщення №2/1418 про те, що молодший сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , потрапив у полон 06 вересня 2022 року у н.п. Піски при виконанні бойового завдання в зоні проведення операцій об`єднаних сил.

З 29.07.2022 позивач отримує випалити, як дружина військовослужбовця, а саме грошове забезпечення, включно з підвищеною додатковою винагородою відповідно до Постанови КМУ від 25.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та їх сім`ям під час дії воєнного стану», на підтвердження надає виписки по картковому рахунку.

Позивач вважаючи, що виплати грошового забезпечення нараховані та виплачені відповідачем не в повному обсязі за період з 01.05.2022 по 30.11.2022 звернулась 07.11.2022 через ІНФОРМАЦІЯ_1 до військової частини НОМЕР_1 з заявою про здійснення нарахування та виплати грошового забезпечення, включно з підвищеної додаткової винагороди у повному обсязі.

Не отримавши від відповідача жодної відповіді за своєю заявою від 07.11.2022, вважаючи таку бездіяльність (дії) Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі грошового забезпечення включно зі збільшеної додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 25.02.2022 року №168, в період з 01.05.2022 по 30.11.2022, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цією ж статтею передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання праці військовослужбовців, а саме межі реалізації ними своїх трудових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).

Згідно з частинами першою - третьою статті 9 Закону Закон № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", яка набула чинності з 24 лютого 2022 року.

Пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством оборони, але не більше ніж до 50000 гривень.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Відповідно до частини 6 статі 9 Закону № 2011-XII, за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення; сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - Порядок № 884).

Пунктами 1-5 Порядку № 884 визначено, що цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - військовослужбовці).

У цьому Порядку під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби.

За військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку; з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.

Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзац 2 частини 4 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").

В пункті 2 Розділу I "Загальні положення" Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197 (далі - Порядок № 260), зазначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату (пункт 2 Розділу "XXX. Виплата грошового забезпечення в разі захоплення в полон чи заручниками, смерті (загибелі) військовослужбовців або якщо вони визнані безвісно відсутніми чи оголошені померлими" Порядку № 260).

Аналіз наведених вище норм дає підстави дійти висновку, що у разі визнання військовослужбовця безвісти відсутнім або захопленим в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон), за ним зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Така виплата грошового забезпечення здійснюється з дня зникнення військовослужбовця безвісти членам його сім`ї за їх заявою на ім`я командира військової частини. В свою чергу командир військової частини розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

Як зазначено у позовній заяві, позивач звернулась через ІНФОРМАЦІЯ_1 до військової частини НОМЕР_1 із заявою від 07.11.2022 про здійснення нарахування та виплати грошового забезпечення, включно з підвищеною додатковою винагородою у повному обсязі за чоловіка, який зник безвісти 16 травня 2022 року у місті Маріуполь Донецької область при виконанні бойового завдання в зоні проведення операцій об`єднаних сил, потрапив у полон 06 вересня 2022 року у АДРЕСА_1 при виконанні бойового завдання в зоні проведення операцій об`єднаних сил.

На заяву позивача відповідачем відповіді не надано.

За правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.04.2018 року у справі №П/9901/137/18 (800/426/17), під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

З наявних матеріалів справи судом встановлено, що чоловік позивача ОСОБА_2 зник безвісти 16 травня 2022 року у місті Маріуполь Донецької область при виконанні бойового завдання в зоні проведення операцій об`єднаних сил, потрапив у полон 06 вересня 2022 року у АДРЕСА_1 при виконанні бойового завдання в зоні проведення операцій об`єднаних сил.

Таким чином, позивач є особою яка зазначена в пункті 7 Порядку № 884, а саме є дружиною військовослужбовця та має право на виплати грошового забезпечення свого чоловіка військовослужбовця ОСОБА_2 , що не заперечується і відповідачем.

Крім того, відповідач у відзиві погоджується, що позивачу не в повному обсязі нараховане грошове забезпечення у спірному періоді.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 у повному обсязі за період з 01.05.2022 року по 30.11.2022 року, проте всупереч цьому відповідачем такі виплати не здійснені у повному обсязі, що свідчить про наявність протиправної бездіяльності з боку відповідача щодо неповної виплати грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_3 .

Іншого відповідачем доведено не було.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому, суд не може здійснити розрахунок ненарахованих коштів позивачу у спірному періоді, оскільки визначення конкретного розміру грошового забезпечення, що має виплачуватись позивачці, належить до виключної компетенції відповідача при нарахуванні та виплаті відповідних сум.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Враховуючи те, що позивач є особою, яка звільнена від сплати судового збору, в силу приписів пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 241-246, 255, 262 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі грошового забезпечення включно зі збільшеної додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", військовослужбовця ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 за період його зникнення безвісти та перебуванні у полон, а саме в період з 01.05.2022 року по 30.11.2022 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити дружині ОСОБА_1 в повному розмірі грошове забезпечення включно зі збільшеною додатковою винагородою відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", чоловіка військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 за період його зникнення безвісти та перебуванні у полоні, а саме в період з 01.05.2022 року по 30.11.2022 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовцям, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх".

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ),

Відповідач Військова частина НОМЕР_1 (юридична адреса: АДРЕСА_3 ; адреса для листування: АДРЕСА_4 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Повне судове рішення складено 13.03.2023.

Суддя Б.В. Богатинський