Справа № 159/3445/22
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 159/3445/22 пров. № А/857/18402/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

з участю секретаря судового засідання Петрунів В. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2022 року (ухвалене у місті Ковелі суддею Панасюком С. Л.) в адміністративній справі № 159/3445/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

30 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області із вказаним позовом та просив визнати протиправною і скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 5801934 від 25.08.2022, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною шостою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) і накладено штраф у розмірі 850 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що частина шоста статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом, а він транспортним засобом не керував. Автомобіль «Volkswagen Golf», НОМЕР_1 стояв на парковці, коли працівники поліції прибули на оформлення матеріалів внаслідок порушення водієм вантажного автомобіля правил дорожнього руху.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2022 року позов задоволено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржило Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, яке вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи і порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що працівниками поліції під час оформлення іншого правопорушення встановлено, що на автомобілі «Volkswagen Golf» був закріплений номерний знак НОМЕР_2 , з терміном дії до 15.05.2022, є транзитним номерним знаком, для увезення транспортних засобів (далі - ТЗ) на територію України, з країн Європейського Союзу з метою подальшої реєстрації ТЗ в Україні. Оскільки термін дії закінчився, ТЗ був зареєстрований у сервісних центрах МВС України та присвоєно державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 . На час вчинення правопорушення номерний знак НОМЕР_2 встановлений на вказаному ТЗ не відповідав вимогам державних стандартів визначених для номерних знаків, що присвоюються ТЗ зареєстрованим на території України.

Вказує на те, що така технічна описка, як зазначення в оскаржуваній постанові про те, що номерний знак НОМЕР_2 «не відповідає даному транспортному засобу» жодним чином не виключає та не спростовує факт вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, який підтверджується фото та відеодоказами.

Також зазначає, що належним відповідачем у цій справі може бути тільки Департамент патрульної поліції.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вказує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про те, що він керував автомобілем «Volkswagen Golf» 25.08.202022 о 13 год 25 хв. з номерним знаком, що не відповідає цьому транспортному засобу.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не здійснювалося.

Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р. (далі ПДР України).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно підпункту "в" пункту 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

· не належить цьому засобу;

· не відповідає вимогам стандартів;

· закріплений не в установленому для цього місці;

· закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

· неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частиною шостою статті 121 КУпАП передбачено, зокрема, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції його мотивував тим, що відповідачем не дотримано вимог чинного законодавства, яке регулює притягнення громадян до адміністративної відповідальності, оскільки притягнення до відповідальності відбулось без конкретного, викладеного у постанові, обвинувачення, використання у постанові понять, не передбачених у законі, використанні недопустимого доказу, у зв`язку з чим вказана постанова не може залишатись чинною та підлягає скасуванню.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

Статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту зазначених норм видно, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що 25.08.2022 близько 13 год. 00 хв, на платній автостоянці готельно-розважального комплексу «Буковель» парковки «Полки» № 7 в с. Поляниця Яремчанського району Івано-Франківської області, внаслідок порушення водієм вантажного автомобіля правил дорожнього руху України, пошкоджено запаркований транспортний засіб «Volkswagen Golf».

Прибувши на місце вчинення цього правопорушення, поліцейським встановлено, що водієм транспортного засобу «Volkswagen Golf» є ОСОБА_1 , який виконав вимогу поліцейського і надав йому документи на право керування та користування цим транспортним засобом.

Поліцейським під час оформлення цього правопорушення встановлено, що на автомобілі «Volkswagen Golf» був закріплений номерний знак НОМЕР_2 , з терміном дії до 15.05.2022, який є транзитним номерним знаком, для увезення ТЗ на територію України, з країн Європейського Союзу з метою подальшої реєстрації ТЗ в Україні. Оскільки термін дії закінчився, ТЗ був зареєстрований у сервісних центрах МВС України та присвоєно д.н.з. НОМЕР_1 .

Враховуючи наведене, поліцейський вважав, що на час вчинення правопорушення номерний знак НОМЕР_2 встановлений на вказаному ТЗ не відповідав вимогам державних стандартів визначених для номерних знаків, що присвоюються ТЗ зареєстрованим на території України.

Разом з тим, згідно доводів позивача у цьому випадку відсутній склад правопорушення, оскільки до відповідальності за частиною шостою статті 121 КУпАП можливо притягнути тільки у разі керування транспортним засобом, а в цьому випадку транспортний засіб був припаркований на автостоянці.

Суд, дослідивши надані відповідачем фото та відеодокази, встановив, що транспортний засіб «Volkswagen Golf» заїхав на зазначену вище платну автостоянку під керуванням ОСОБА_1 і при цьому на ньому був закріплений номерний знак НОМЕР_2 .

А, отже керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Volkswagen Golf» з номерним знаком НОМЕР_2 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Щодо допустимості цих доказів колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 72, частини першої статті 73, частини першої статті 74, частини першої статті 75, частин першої та другої статті 76 та частин першої та другої статті 77 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах справи фото та відеодокази є належними, допустимими, достовірними та достатніми і у своїй сукупності дають можливість суду встановити всі обставини цієї справи; позивачем не доведено і судом не встановлено, що такі докази можуть бути здобуті з порушенням порядку, встановленого законом, тому такі судом приймаються до уваги і враховуються під час розгляду справи.

Разом з тим, колегія суддів зазначає. що всупереч зазначеним приписам, позивач не надав до суду достатніх та належних доказів, які б підтверджували його доводи та спростовували доводи відповідача та встановлені обставини.

При цьому, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень надав достатніх доказів та навів достатніх доводів на спростування тверджень позивача.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною шостою статті 121 КУпАП, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №5801934 від 25.08.2022 скасуванню не підлягає.

Щодо доводів скаржника про те, що позивачем було заявлено позов до неналежного відповідача - Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, яке не є юридичною особою, при цьому суд першої інстанції не залучив до участі у справі належного відповідача - Департамент патрульної поліції, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

При цьому пунктом 7 частини 1 вказаної статті передбачено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Тобто, відповідачем може бути, зокрема, орган державної влади без статусу юридичної особи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що органом Національної поліції у цій справі є Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, від імені якого поліцейські уповноважені накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, як відповідний суб`єкт владних повноважень, від імені якого винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, є належним відповідачем у цій справі.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, та невідповідність висновків суду обставинам справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 229, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2022 року в адміністративній справі № 159/3445/22 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 13 березня 2023 року.