Справа № 285/928/23
Суддя: Мозговий В. Б.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 285/928/23
провадження у справі № 2-а/0285/18/23
РІШЕННЯ

Іменем України

15 березня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Мозгового В.Б.

за участю секретаря судового засідання Горбатюк І.О.

позивача ОСОБА_1

розглянув у судовому засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить скасувати постанову серії БАД №106248 від 28.01.2023 року за ч. 1 ст.121-2 КУпАП про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно оскаржуваної постанови його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. До адміністративної відповідальності його було притягнуто за те, що 28.01.2023 року він керував по вул. Чехова в м. Звягель транспортним засобом та здійснював перевезення пасажирів в режимі маршрутного таксі в якому 5 сидячих місць, а пасажирів, включно з водієм, 7 (сім), а також не пред`явив посвідчення водія і реєстраційний талон на ТЗ

Позивача посилаючись на те, що оскільки він зазначених в постанові порушень не вчиняв, просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача направив відзив на позовну позовну заяву де просить в задоволенні позову відмовити, оскільки будь-яких порушень з боку поліцейських вчинено не було.

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, вислухавши позивача, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 28.01.2023 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №106248, якою на позивача накладено штраф в розмірі 425 грн., за те що він цього ж дня о 19 год 22 хв в м. Звягель вул. Чехова керував ТЗ здійснював перевезення пасажирів в режимі маршрутного таксі в якому 5 (п`ять) сидячих місць, а пасажирів, включно з водієм, 7 (сім), не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на ТЗ, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 та ч.1 ст.121-1 КУпАП.

З метою всебічного та об`єктивного дослідження обставин у справі судом переглянуто відеозапис подій, зроблений 28.01.2023 за допомогою службової нагрудної відеокамери на одязі поліцейських, який знаходиться в матеріалах адміністративної справи і записаний на dvd-диск.

За результатами перегляду відеозаписів, встановлено, що відеозапис містить фіксацію події, з якої вбачається, що на вимогу поліцейського позивач не пред`явив документи, передбачені п.2.1 ПДР України, а саме: водійське посвідчення, реєстраційний талон на транспортний засіб.

Згідно ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності водіїв наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Підпунктом (а) пункту 2.4 ПДР України визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також Законом України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

У відповідності до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що доказом в справі згідно ст. 251 КУпАП є відеозапис з відео-реєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських.

Так, з дослідженого судом відеозапису, який надано відповідачем та додано до матеріалів справи, вбачається, що позивач не пред`явив документи для перевірки на вимогу поліцейського.

Посилання позивача на те, що він одразу надав на вимогу поліцейського документи є повністю необґрунтованими, оскільки спростовані змістом відеозапису, з якого встановлено, що позивач на неодноразові пропозиції поліцейського пред`явити документи для перевірки, відмовлявся це зробити, пояснюючи, що не вбачає для цього законних підстав.

Слід наголосити, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Доводи позивача, що оскільки він правопорушення не вчинив, а тому у поліцейських не було підстав вимагати у нього пред`явлення документів, не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові по справі № 127/19283/17 від 25.09.2019, в якій зазначено наступне.

«Верховний Суд наголошує, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Водночас, на думку скаржника, він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною. Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.»

Верховний Суд також звернув увагу на те, що притягнення особи до відповідальності та накладення стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП за одне правопорушення з числа вчинених, є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання вимог правил дорожнього руху не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи (постанова від 25.09.2019 у справі № 127/19283/17).

Отже, суд вважає, що позивачем не було доведено своєї невинуватості у вчиненні правопорушення, в той час як відповідачем було надано вичерпні докази на користь винуватості позивача у вчиненні ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до п.п. 21.1.в ПДР України дозволяється перевозити пасажирів у транспортному засобі обладнаному місцями для сидіння в кількості, що передбачена технічною характеристикою так, щоб вони не заважали водієві керувати транспортним засобом і не обмежували оглядовість, відповідно до правил перевезення.

Згідно з ч. 1 ст. 121-2 КУпАП перевезення водіями транспортних засобів, що працюють у режимі маршрутних таксі, пасажирів понад максимальну кількість, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а також перевезення водіями транспортних засобів, що здійснюють міжміські чи міжнародні перевезення, пасажирів, кількість яких перевищує кількість місць для сидіння, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, Ford Galaxy, д.н.з. НОМЕР_1 , має 7 сидячих місць та однією з підстав для прийняття оскарженої у цій справі постанови слугували доводи поліцейського, що в автомобілі знаходилось 7 (сім) пасажирів включно з водієм, при цьому в автомобілі було лише п`ять облаштованих місць для сидіння.

Разом з тим, відповідачем не надано доказів, що під час винесення постанови він в межах своїх повноважень не мав можливості перевірити технічні характеристики автомобіля, щодо кількості в ньому сидячих місць.

Таким чином, відповідачем не виконано обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого рішення (постанови) в частині адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.121-1 КУпАП, в зв`язку з чим постанова в цій частині підлягає скасуванню.

Отже, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-1 КУпАП є неправомірною, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.9, 251, 293 КУпАП, ст.ст. 9, 19, 77, 78, 242-246, 250, 293, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БАД №106248 від 28.01.2023 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-2 КУпАП та справу в цій частині закрити.

В інший частині постанову серії БАД №106248 від 28.01.2023 року, а саме притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Національної поліції в Житомирській області судові витрати у розмірі 268 (двісті шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15.03.2023 року.

Головуючий