Справа № 761/1359/21
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/1359/21
Провадження № 2-а/761/39/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.М.,

при секретарі: Гюлалієвій Ф.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Кагарицького відділення поліції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Шрейдера Віталія Вікторовича, Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання бездіяльності протиправною; зобов`язання вчинити дії; стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

В січні 2021р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним адміністративним позовом до Начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Кагарицького відділення поліції Обухівського відділу поліції ГУНП в Київській області Шрейдера В.В. (далі за текстом - відповідач 1), ГУНП в Київській області (далі за текстом - відповідач 2), в якому просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 у частині не складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП;

-зобов`язати відповідача 2 скласти протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП;

-стягнути з відповідача 2 розмір завданої моральної шкоди у розмірі 80 000,0 грн.

Свої позовні вимоги, позивач обґрунтовував тим, що 17 лютого 2020р. о 10 год. 33 хв. в с. Горохове Кагарлицького району Київської області по вул. Загоруйка, 49 позивач будучи за кермом автомобіля Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 , став учасником ДТП з вини водія трактора ОСОБА_2 , який рухався з причепом та здійснив наїзд на його транспортний засіб, внаслідок чого останній зазнав механічних пошкоджень.

Однак, не дивлячись на вказані обставини, відповідач 1, прибувши на місце пригоди, склав протокол за ст. 124 КУпАП на позивача, а не на водія трактора ОСОБА_2 , що, на думку позивача, свідчить про неправомірність бездіяльності останнього та порушує його права. Все вищевикладене, на переконання позивача, завдало йому моральної шкоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 січня 2021р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

16 листопада 2021р. на адресу суду надійшов відзив на позов від відповідача 2 у якому останній щодо задоволення позову заперечив, посилаючись на його необґрунтованість.

08 грудня 2021р. до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Заперечення на відповідь на відзив до суду не надходили.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 лютого 2020р. відносно позивача Начальником сектору реагування патрульної поліції №4 Кагарицького відділення поліції Обухівського відділу поліції ГУНП в Київській області Шрейдером В.В. було складено протокол серії ДПР18 №511790 щодо того, що 17 лютого 2020р. о 10 год. 33 хв. в с. Горохове Кагарлицького району Київської області по вулиці Загоруйка, 49 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з трактором Беларус 892, д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив п. 12.1 ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 28 травня 2020р. провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зазначена постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 не порушував п. 12.1 ПДР.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.

Таким чином, за своєю правовою природою, відповідно до наведених положень КУпАП, повноваження відповідачів щодо вирішення питання про складення протоколу про адміністративне правопорушення є виключною компетенцією уповноваженого органу, у даному випадку - працівників ГУНП в Київській області.

Перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, суд не втручається у дискрецію суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що вирішуючи питання зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту, суд вийде за межі своєї компетенції тим самим втрутившись в дискреційні повноваження відповідачів, що не відповідає загальним принципам та засадам адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 15 серпня 2019р. по справі №513/943/16-а.

Згідно з положеннями ст.ст. 221 та 280 КУпАП, суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення належить виключне повноваження щодо встановлення правильності і обґрунтованості складання працівником Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення та підстави для адміністративної відповідальності винної особи. Суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, при розгляді даної справи, також належить виключне повноваження щодо оцінки доказів, на підставі яких притягується особа до адміністративної відповідальності на відміну від суду, який розглядає спір в порядку, передбаченому КАС України щодо правомірності дій працівника поліції по оформленню ДТП.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 17 липня 2018р. по справі №554/1334/17.

Факт закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо позивача Кагарлицького районного суду Київської області 28 травня 2020р. не може бути прийнятий до уваги судом як свідчення протиправності дій відповідача 1 при складенні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відносно позивача, оскільки тільки суд відповідно до ст. 62 Конституції України та ст. 221 КУпАП наділений компетенцією приймати рішення в справі про адміністративне правопорушення, за якою останній притягувався до адміністративної відповідальності.

Крім того, визнання протиправними дій відповідачів, які не склали протокол про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_2 виходить за межі компетенції суду, оскільки порушує вимоги ст. 7 КУпАП, якою встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Позивачем у своєму позові не було чітко зазначено в чому саме виразилося порушення передбачених Конституцією та законами України прав, свобод та охоронюваних інтересів у сфері публічно-правових відносин у зв?язку із непритягненням відповідачами ОСОБА_2 до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Відтак, бездіяльність відповідачів щодо нескладення протоколу відносно ОСОБА_2 не порушують права позивача, оскільки не породжують, не змінюють та не припиняють його права і обов?язки саме у сфері публічно-правових відносин.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, щодо визнання протиправною бездіяльність відповідача 1 у частині не складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП та зобов`язання відповідача 2 скласти протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст. 1174 ЦК України.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за ст.ст. 1167, 1174ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювана шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

Ні при розгляді цієї справи, ні при розгляді справи №368/322/20 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності факту бездіяльності працівників поліції судами не встановлено.

У Постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020р. по справі №312/262/18 зазначено, що сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів заподіяли позивачу моральної шкоди.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 19, 25, 72, 77, 78, 90, 121, 139, 241-246, 250, 251, 286, 293, 295 КАС України; ст.ст. 38, 124, 251, 254, 280, 289 КУпАП, ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 1167, 1174 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Кагарицького відділення поліції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Шрейдера Віталія Вікторовича, Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання бездіяльності протиправною; зобов`язання вчинити дії; стягнення моральної шкоди - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: