Справа № 308/1851/23
Суддя: Шепетко І. О.
Дата ухвалення: 2023-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/1851/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шепетко І. О.,

за участі секретаря судового засідання Деркач А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Жганич К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та стягнення майнової шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому, з уточненнями, просить скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування, яке зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серія UZ № 2300731 від 24.01.2023, а провадження по справі закрити, стягнути з відповідача понесену майнову шкоду, а також понесені судові витрати в розмірі 536,80 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 24 січня 2023 року інспектором з паркування Управління муніципальної варти департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради Фленько Олександром Омеляновичем було винесено постанову серія UZ № 2300731 (далі - Постанова) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, а саме здійснення зупинки транспортного засобу на перехресті та створення перешкод дорожньому руху. За порушення п.15.9ґ Правил дорожнього руху (далі - ПДР) позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Позивач вважає дану постанову незаконною, необґрунтованою жодним доказом та винесеною з порушенням основних принципів права з метою подання відповідних показників керівництву.

Зазначив, що 24 січня 2023 року позивач здійснив зупинку свого автомобіля марки «Skoda» моделі «Superb», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Цегольнянська в м. Ужгороді, забезпечивши у відповідності до ПДР належний інтервал позаду свого автомобіля для виїзду автомобіля марки «Skoda», модель невідома. Через короткий проміжок часу повернувшись до свого автомобіля, на його лобовому склі виявив Постанову, яка була прикріплена щіткою склоочисника.

З посиланням на п.п.15.9ґ, 1.10 ПДР позивач зазначив, що рядовий особисто підтвердив факт паркування автомобіля позивача на вулиці Цегольнянській, а не на перехресті, це також підтверджується тим, фактом, що інспектор не зазначив у Постанові на перехресті яких вулиць в м. Ужгороді знаходився його автомобіль, який створював нібито перешкоди для інших учасників дорожнього руху. Твердження рядового про паркування на перехресті автомобіля Skoda Superb д.н.з НОМЕР_1 спростовується належними та допустимими доказами, а саме зробленою позивачем фотофіксацією 24 січня 2023 року із зупинкою автомобіля на вулиці Цегольнянська, де автомобіль не створює жодних перешкод іншим учасникам дорожнього руху.

Просив звернути увагу суду, що рух по вулиці Підгірна в напрямку вулиці Цегольнянська відсутні дорожні знаки 1.21 Перехрещення рівнозначних доріг, 1.22 Перехрещення з другорядною дорогою, 1.23.1-1.23.4 Прилягання другорядної дороги. Знак 1.23.1 - прилягання з правого боку, 1.23.2 - з лівого боку, 1.23.3 - з правого і лівого боку, 1.23.4 - з лівого і правого боку, що спростовує позицію рядового, що автомобіль розташований на перехресті.

Додав, що у зв`язку винесенням інспектором оскаржуваної постанови за відсутністю позивача, в такого наявний сумнів щодо наявності у рядового ОСОБА_2 спецзасобу марки Samsung SM-F530F.

Ухвалою суду від 10.02.2023 позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 17.02.2023 вказані недоліки було усунуто позивачем.

Ухвалою суду від 20.02.2023 позивачу було поновлено процесуальний строк для звернення до суду з вказаним позовом, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

24.02.2023 представником відповідача за довіреністю Жганич К.В. було подано відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що, департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради (юридична адреса: 88000, м. Ужгород, площа Поштова, 3, ) є неналежним відповідачем у даній справі. Так, належним відповідачем є департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради (юридична адреса: 88000, м. Ужгород, площа Поштова, 3, ).

Ухвалою суду від 01.03.2023 заяву позивача про заміну відповідача було задоволено та замінено первісного відповідача Департамент міської інфраструктури виконавчого комітету Ужгородської міської ради Закарпатської області (код ЄДРЮОФОПГФ 33868924) на належного відповідача - Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради (код ЄДРЮОФОПГФ 36541721).

07.03.2023 представником відповідача за довіреністю Жганич К.В. подано відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування відзиву зазначила, що позовні вимоги про скасування постанови інспектора з паркування Управління муніципальної варти Ужгородської міської ради Фленько О.О. не визнає, а тому користуючись правом наданим ст.162 КАС України надає суду наступні пояснення з приводу спірних правовідносин.

Як вбачається з наданих матеріалів, інспектором з паркування ОСОБА_2 24.01.2023 о 09 годині 38 хвилин в м. Ужгород за адресою: вулиця Цегольнянська, б/н було виявлено зупинку транспортного засобу марки «Skoda Superb», номерний знак НОМЕР_1 на перехресті, чим суттєво створив перешкоду дорожньому руху пішоходів та створив загрозу безпеці руху.

Вказане порушення зафіксовано технічним спецзасобом марки Samsung SM- F530F, матеріали справи містять фотодокументи із зображенням декількох ракурсів автомобіля марки «Skoda Superb», номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачеві, із відображенням: дати та часу фотофіксації; розташування транспортного засобу; географічних координат місця порушення. З фотофіксації чітко вбачається, що автомобіль позивача припаркований на перехресті, чим створив загрозу безпеці руху та перешкоду учасникам дорожнього руху.

Тобто, наявні в матеріалах справи фотодокази дають можливість достеменно встановити, що позивачем було порушено правила зупинки, що суттєво перешкоджає дорожньому руху та створює загрозу безпеці руху.

Особу правопорушника встановлено з інформації Національної автоматизованої інформаційної системи (НАІС) Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо транспортних засобів та їх власників.

Відповідно до отриманої інформації, станом на 23.02.2023 року транспортний засіб марки/моделі Skoda Superb, номерний знак НОМЕР_1 , значиться зареєстрованим за позивачем ОСОБА_1 .

Наведені вище обставини свідчать про законність оскаржуваної постанови UZ - 2300731 від 24.01.2023 року, а також те, що інспектор з паркування Фленько О.О. при її винесенні діяв правомірно, в межах повноважень та у спосіб визначений законом, у інспектора з паркування Управління муніципальної варти Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради Фленько О.О. було достатньо підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке передбачено ч.3 ст.122 КУпАП, а тому постанова інспектора з паркування є законною та не підлягає скасуванню.

Не відповідають дійсності доводи позивача ОСОБА_1 про те, що постанова є незаконною, необґрунтованою жодним доказом та винесена з порушенням основних принципів права, позаяк повністю спростовані відповідачем.

В судове засідання з`явився позивач, який просив задовольнити позов в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Також зазначив, що в оскаржуваній постанові рядовим вказано, що фотозйомка (відеозапис) проводилися спецзасобом марки Samsung SM-F530F. Вважає, що фотознімки, зроблені на вказаний спец засіб не є належними та достовірними доказами, оскільки відповідачем на запит позивача не було надано копії сертифікату відповідності даного технічного засобу та копію свідоцтва про його повірку, проте йому було надано лише декларацію про відповідність спец засобу марки Samsung SM-F530F, а така суперечить закону

В судове засідання з`явилась представник відповідача, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Щодо наданих пояснень позивача зазначила, що спеціальний технічний засіб марки Samsung SM-F530F не є засобом вимірювальної техніки, а лише засобом, на який здійснюється фотозйомка правопорушення, а відтак такий не підлягає обов`язковій повірці.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що 24.01.2023 інспектором з паркування Управління муніципальної варти департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради Фленько О.О. винесено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування, яке зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серія UZ №2300731, за якою 24.01.2023 о 09 год. 38 хв. в м. Ужгороді по вул. Цегольнянська, б/н, особа, яка керувала автомобілем (водій) «Skoda Superb» державний номерний знак НОМЕР_2 порушила правила зупинки, а саме: здійснила зупинку транспортного засобу на перехресті та створила перешкоду дорожньому руху, чим порушила п. 15.9«ґ» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Суд зазначає, що позивачем не оспорюється той факт, що за ним зареєстрований транспортний засіб «Skoda Superb» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до частини 1 статті 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Згідно із частиною 3 статті 279-1 КУпАП, якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Так, судом встановлено, що постанову про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП винесено уповноваженою особою з дотриманням норм чинного законодавства.

Як зазначає позивач, оскаржувану постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що автомобіль на перехресті не паркував та його автомобіль не створював жодних перешкод іншим учасникам дорожнього руху.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено вище постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена інспектором з паркування, який відповідно до вимог ч.3 ст. 219 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з пунктом 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Пунктом 15.9 «ґ» ПДР визначено, що забороняється зупинка на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР перехрестя місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Диспозиція ч. 3 ст. 122 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, який полягає ненаданні переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненаданні переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

З досліджених в судовому засіданні фотознімків, долучених до матеріалів справи вбачається, що ділянка дороги, зображена на них, є перехрестям, оскільки на такій наявні всі ознаки перехрестя, передбаченого п.1.10 ПДР.

Як вбачається з матеріалів фотозйомки, доданих відповідачем, транспортний засіб «Skoda Superb» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу, припаркований на перехресті, оскільки такий розташований після початку заокруглень країв проїзної частини дороги, тобто з порушенням п.п.«ґ» п.15.9 ПДР України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Щодо доводів позивача про те, що спеціальний технічний засіб марки Samsung SM-F530F, на який здійснювалась фотофіксація правопорушення, суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що такий не є засобом вимірювальної техніки, а лише спеціальним технічним засобом, що має функції фотозйомки та може бути використаний при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується паркування транспортних засобів.

Окрім того, фотознімки, надані позивачем, що були зроблені після складення оскаржуваної постанови (на вказані докази позивач посилається і в позовній заяві і поясненнях, наданих в судовому засіданні) та фотознімки надані відповідачем у відзиві на позовну заяву є аналогічними, такі відтворюють дійсні обставини по справі, відтак як фотознімки надані позивачем, так і фотознімки, надані відповідачем, є належними та допустимими доказами у даній справі в розумінні статті 72 КАС України.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення. Адміністративне стягнення у вигляді штрафу накладене в межах санкції статті. Доказів, які могли б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено. Постанова відповідачем винесена правомірно, відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстав для її скасування не має. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про скасування постанови про накладення притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що вимога про відшкодування майнової шкоди є похідною від вимоги про скасування постанови про накладення притягнення до адміністративної відповідальності, така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 162, 268-272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та стягнення майнової шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 - зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради, 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, 3; .

Суддя І.О. Шепетко