Справа № 504/1660/21
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 р.м.ОдесаСправа № 504/1660/21
Головуючий в 1 інстанції: Вінська Н.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Бітова А.І.,

Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу інспектора роти №2 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Яцишена Вадима Миколайовича на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 1 червня 2022р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Яцишена Вадима Миколайовича, Управлінням патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2021р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до інспектора роти №2 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП Яцишена В.М., УПП в Хмельницькій області ДПП, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАН №4187067 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, та накладення стягнення у вигляді штрафу 340грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, 10.05.2021р. інспектором роти №2 УПП в Хмельницькій області ДПП Яцищеним В.М. прийнято постанову серії ЕАН за №4187067 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 340грн..

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 керував автомобілем TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись дорогою М12 Стрий-Знамянка у бік м.Тернопіль не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.18 та з крайньої правої смуги, що дозволяє лише поворот праворуч здійснив рух прямо, чим порушив вимоги п.8.5.1. ПДР, а саме порушив вимог горизонтальної дорожньої розмітки.

Позивач із вказаною постановою не погоджується та не вважає себе винним у скоєні даного правопорушення, стверджуючи, що жодних порушень ПДР України не вчиняв.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 1 червня 2022р. адміністративний позов задоволено.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАН №4187067 від 10.05.2021р. винесену інспектором управління патрульної поліції в Хмельницькій області Яцишеним В.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП скасовано, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрито.

В апеляційній скарзі апелянт посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що показання позивача з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані і відповідають дійсності, а тому не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не надано відповідних та належних доказів вчинення позивачем порушення ПДР. При цьому, суд першої інстанції врахував презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі ЕАК №4187067 від 10.05.2021р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 керував автомобілем TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись дорогою М12 Стрий-Знамянка у бік м.Тернопіль не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.18 та з крайньої правої смуги, що дозволяє лише поворот праворуч здійснив рух прямо, чим порушив вимоги п.8.5.1. ПДР, а саме порушив вимог горизонтальної дорожньої розмітки.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся в суд із даним позовом.

Перевіряючи правомірність та законність рішень та дій інспектора УПП в Хмельницькій області ДПП Яцишена В.М., УПП в Хмельницькій області ДПП у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність, протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, ст.7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Положеннями ст.245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За правилами ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Положеннями «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 7.11.2015р. за №1395, якою встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Приписами ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Положеннями ч.1,2 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

У відповідності до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджено Наказом МВС України 18.12.2018р. за №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Аналізуючи вказане, судова колегія зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. А притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Так, дослідивши матеріали справи, судова колегія не вбачає належних доказів, у розумінні ст.251 КУпАП України, які б свідчили про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, оскільки окрім постанови про адміністративне правопорушення, яка не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять інформації щодо чітких подій 10.05.2021р..

Під час апеляційного дослідження матеріалів справи, а саме наданих матеріалів відеофіксації, судова колегія звертає увагу на те, що на записі з автомобільного відеореєстратора (файл «ВХ00169») зафіксовано час та дату відеозйомки: 10 травня 2021р. 13:02год.. Запис триває 1 хвилину. З даного відеозапису видно, що автомобіль інспектора рухається від зупинки «Дачна» в сторону с.Мацьківці. Назустріч йому (на 58-59 секунді відеозапису) рухається автомобіль TOYOTA, проте ані реєстраційного номеру, ані інших особливостей, за якими можна ідентифікувати саме автомобіль позивача відеозапис не містить. Також, на зазначеному відео не зафіксовано і дорожню розмітку на перехресті. Крім того, не співпадає час вчинення можливого правопорушення (10.05.2021р. о 13:03год.) та час руху автомобіля позивача даною ділянкою автошляху, який можна визначити за відеозаписом «DSJX300062_BX0062» від 10.05.2021р., час зйомки 13:58год.. Різниця між часом руху неідентифікованого автомобілю ТОYOТА перехрестям біля с.Мацьківці та зупинкою автомобілю позивача, TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , біля перехрестя с.Малиничі Хмельницької області (відеозапис «DSJX300062_BX0062» час зйомки 13:58:23год.) складає 55хв., а відстань між цими ділянками автошляху - менше 4км.

Окрім того, судова колегія вважає, що апелянтом не доведено належними, допустимими та достовірними доказами наявність дорожньої розмітки 1.18, що дозволяє поворот лише праворуч на 253км. а/д М-12 «Стрий-Знам`янка».

Так, з матеріалів справи вбачається, що до відзиву на позовну заяву як на доказ зазначених обставин було додано фотографії 1 та 2, які фактично є електронними доказами на паперових носіях, а отже порядок долучення таких доказів регулює ст.99 КАС України. Крім того, файли фотографій 1 та 2 датовані 25.10.2021р. (на фото чітко видно, що зйомка відбувається восени), з чого слідує, що дані фотографії не можуть бути достовірними доказами, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, оскільки створені через півроку після прийняття спірної постанови серії ЕАН №4187067 від 10.05.2021р..

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що запис з автомобільного відеореєстратора (файл «ВХ00169») закінчується до перетину перехрестя службовим автомобілем інспектора та не фіксує дорожню розмітку 1.18.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що відеозапис, поданий УПП в Хмельницькій області ДПП на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом.

На підставі викладеного, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності сторін, приймаючи до уваги відсутність доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП, та правомірність оскаржуваної постанови, то судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанцій про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

При цьому, судова колегія зазначає, що у постанові Верховного Суду ВС/КАС від 8.07.2020р. у справі за №463/1352/16-а вказано, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018р. у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Апеляційний суд зазначає, що будь-яких належних доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови матеріали справи не містять.

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978р. у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» («Ireland v. The United Kingdom», заява № 5310/71), та який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення правил дорожнього руху.

Проте, апеляційний суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до п. 3 ч.3ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевказане, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення вимог позивача та скасування спірної постанови, оскільки у справі немає беззаперечних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому відсутній склад цього правопорушення.

Що стосується посилань апелянта на те, що він є неналежним відповідачем у даній справі, а належний відповідач (УПП в Хмельницькій області ДПП) у даних спірних правовідносинах не був залучений до розгляду судом першої інстанції, то судова колегія вважає такі посилання необґрунтованими, оскільки як вбачається із матеріалів справи, що ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 24.01.2022р. замінено неналежного відповідача Головне управління національної поліції в Хмельницькій області на належного Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції.

Отже, суд першої інстанції дотримався вимог процесуального законодавства та вирішив питання залучення до розгляду даної справи належного відповідача.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Отже, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу інспектора роти №2 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Яцишена Вадима Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 1 червня 2022р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.І. Бітов

Т.М. Танасогло