Справа № 640/17065/20
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2023-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 вересня 2022 року адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» до Національного банку України про визнання протиправним та скасування індивідуального акта,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» (надалі за текстом - «ТОВ «Гелексі») звернулось до суду з позовом у якому просило визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансовий послуг № 1376 від 11.06.2020 р. про застосування заходу впливу, прийняте за результатами розгляду справи про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, провадження у якій розпочато Актом про правопорушення, вчинені товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» на ринку фінансових послуг № 628/16-5/15 від 20.05.2020 р.

Позивач стверджував, що застосований під час укладання електронних договорів позики спосіб прийняття пропозиції укласти електронний договір відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію».

ТОВ «Гелексі» наголошувало на тому, що названий закон допускає використання під час вчинення електронних правочинів як електронного підпису одноразовим ідентифікатором, так і електронного підпису.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 вересня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та ухвалити постанову про задоволення позову.

Скаржник наполягає на відсутності порушень у його діяльності та помилковості висновків окружного адміністративного суду.

У відзиві на апеляційну скаргу Національний банк України звертає увагу на те, що позивачем не надано доказів, які підтверджують заявлену позивачем технічну можливість підписання договору позики шляхом послідовного виконання дій: 1) проставляння клієнтом чек-боксу «з умовами договору позики згоден»; 2) підтвердження даних банківської картки; 3) натискання кнопки «Підтвердити заявку»; 4) введення клієнтом коду-підпису у відповідне вікно на сторінці сервісу.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

11 липня 2017 р. за реєстраційним № 13103638 ТОВ «Гелексі» зареєстровано в якості фінансової установи.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.05.2020 р. посадовцями Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг складено акт № 628/16-5/15 «Про правопорушення, вчинені товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» на ринку фінансових послуг».

Згідно цьому акту позивачем порушено вимоги абзаців 2-3 частини 6 статті 11, статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Такий висновок обгрунтовано наступним.

ТОВ «Гелексі» надавалась фінансова послуга шляхом укладання електронних договорів з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно наданим позивачем пояснень акцепт позичальниками пропозицій щодо укладання електронних договорів здійснюється шляхом вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти договір.

Разом з тим, відповідно до статті 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі.

На думку відповідача наведене виключає використання акцепту у формі вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції, без підписання акцепту.

Також, стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначає одноразовий ідентифікатор як алфавітно-цифрову послідовність.

Водночас, за результатами аналізу копій документів встановлено, що договори позики підписано позичальниками електронними підписами одноразовим ідентифікатором у формі лише цифрової послідовності.

Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 1376 від 11.06.2020 р. «Про застосування заходу впливу до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» позивача зобов`язано вжити заходів для усунення порушення законодавства про фінансові послуги, що встановлені актом, до 30.06.2020 р. та повідомити орган, який здійснює державне регулювання щодо ринків небанківських фінансових послуг у термін до 25.07.2020 р. включно.

Пунктом 8 Розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг» від 12 вересня 2019 р. № 79-IX установлено, що з 1 липня 2020 року Національний банк України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку є процесуальними правонаступниками Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у судах у межах повноважень, встановлених Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 р. № 2664-III фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору.

За змістом частини 1 статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частин 1-3 статті 207 Цивільного кодексу України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. (Тут та надалі норми у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини 2 статті 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Сторонами не заперечується, що ТОВ «Гелексі» надавалась фінансова послуга шляхом обрання форми укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. Тобто зазначені договори укладені сторонами в електронній формі.

Спеціальним законом, який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції є Закон України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 р. № 675-VIII (надалі за текстом - «Закон № 675-VIII»).

Згідно частин 3, 4 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Частина 6 названої статті Закону № 675-VIII передбачає, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 8 статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Згідно частини 12 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

За змістом статті 12 Закону № 675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про те, що пропозиція укласти електронний договір може бути акцептована шляхом вчинення дій, що вважаються прийняттям цієї пропозиції.

Разом з тим, ухвалюючи рішення у справі, окружний адміністративний суд припустився помилки зазначивши, що ТОВ «Гелексі» не надано доказів виконання позичальниками усіх послідовних дії в інформаційній системі, яку використовує позивач.

Акт перевірки не містить висновків про те, що позичальники не вчиняли ці дії. Контролюючим органом поставлено під сумнів саму можливість застосування до електронних договорів позики процедури акцептування шляхом вчинення дій. Відповідно і вимога про усунення недоліків, що вказана у розпорядженні від 11.06.2020 р., не передбачає надання доказів виконання позичальниками усіх послідовних дії в інформаційній системі, а спрямована на зобов`язання позивача укласти договори у письмовій формі із застосуванням підписів.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що договори позики підписувались позичальниками електронним підписом одноразовим ідентифікатором у вигляді цифрової послідовності.

Помилковим є висновок окружного адміністративного суду про те, що підписання договорів позики одноразовим ідентифікатором, який складається тільки з цифрової послідовності, суперечить положенням Закону № 675-VIII.

Так, у постанові від 09 лютого 2023 року справі № 640/7029/19 Верховний Суд дійшов висновку, що використання для підписання договорів позики електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який містить тільки комбінацію цифр, узгоджується із вимогами законодавства.

Виходячи з наведеного, судова колегія приходить до висновку про наявності підстав для скасування судового рішення та ухвалення постанови про задоволення позову.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 1376 від 11.06.2020 «Про застосування заходу впливу до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Гелексі».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Гелексі» (03083, м. Київ, пр. Науки, 50, ) 5 255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн. судових витрат із сплати судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 14 березня 2023 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя О.М.Оксененко