Справа № 140/3566/22
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/3566/22 пров. № А/857/16465/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року (ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в м.Луцьку суддею Валюхом В. М.) у справі № 140/3566/22 за адміністративній позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудлайф плюс» до Львівської митниці про визнання протиправними і скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фудлайф плюс» (далі також - ТОВ «Фудлайф плюс», Товариство, позивач) звернулося до Волинського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправними і скасувати прийняті Львівською митницею рішення про коригування митної вартості товарів:

від 01.11.2021 №UA209000/2021/700118/2, №UA209000/2021/700119/2, від 04.11.2021 №UA209000/2021/700125/2, від 05.11.2021 №UA209000/2021/700130/2, від 08.11.2021 №UA209000/2021/700133/2, №UA209000/2021/700134/2, №UA209000/2021/700135/2.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що при визначенні митної вартості ввезеного товару Товариством було дотримано усі встановлені митним законодавством вимоги, тому будь-які сумніви щодо неправильно визначеної та непідтвердженої митної вартості імпортованих товарів виключаються. Митний орган безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, а надані до митного оформлення документи є достатніми для підтвердження заявленої митної вартості усього товару. Оскаржувані рішення прийняті з порушеннями вимог частин п`ятої, шостої статті 55 Митного кодексу України (далі - МК України), оскільки не були проведені письмові консультації з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, а також з порушеннями вимог пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки не містять наявної в митного органу інформації, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у них відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митницею, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Позивач також звертав увагу на умови поставки товарів, подання до митного оформлення прейскурантів (прайс-листів) та безпідставність застосування відповідачем Меморандуму Всеукраїнської асоціації імпортерів м`яса та м`ясопродукції від 28.09.2021.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржила Львівська митниця, яка вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а обставини, які мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, були недоведеними належними та допустимими доказами, внаслідок чого вказане рішення повинно бути скасоване. Тому просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у спірних правовідносинах митний орган діяв правомірно, з огляду на недоліки та неповноту наданих до митного оформлення документів товару. Суд першої інстанції не врахував виявлені митним органом розбіжності під час митного оформлення та які були зазначені в рішенні про коригування митної вартості товарів.

У митних оформленнях згідно з МД №UA209000/2021/013200, №UA209000/2021/013201 від 01.11.2021, №UA209000/2021/013349 від 04.11.2021, №UA209160/2021/013408 від 05.11.2021, №UA209000/2021/013533, №UA209000/2021/013539, № UA209000/2021/013555 від 08.11.2021 постачання товарів здійснювалось на виконання контрактів купівлі-продажу від 29.09.2021 № 29882021, від 27.10.2021 № 27102021, від 29.10.2021 № 29102021, укладених між POL-EXPORT Jaroslaw Roszczenko (Walendow, ul Lesnego Runa 16, 05-830 Nadarzyn, POLSKA), «G.VANDSCHOOT&ZONEN» (Бельгія), «Vion Boxtel B.V.» (Нідерланди) та ТОВ «Фудлайф плюс» (Україна).

За умовами розділу 1 контракту передбачено, що товар поставляється в асортименті, зазначеному в інвойсі, який є невід`ємною частиною договору, у розділі 2 контракту визначено, що у такому інвойсі повинно бути зазначено назву, загальну кількість та вартість товару. До митного оформлення такий документ не подавався. Розділом 2 контракту визначено, що в ціну товару входить вартість упаковки, маркування, страхування і завантаження товару на транспортний засіб, але документи, подані до митного оформлення, не містять відомостей, що підтверджують числові значення таких складових ціни товару. До МД декларант також подав прайс-лист б/н, який містить інформацію лише по одній позиції товару, тому не відповідає визначенню документа за кодом 3014, оскільки виданий не виробником товару, а відправником.

Документи, подані до митного оформлення, містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості.

За вимогами частин другої, третьої статті 53 МК України декларанту у всіх випадках надіслано повідомлення про надання документів на підтвердження митної вартості.

Проте, декларант не надав інших документів для підтвердження митної вартості, у зв`язку з чим, за результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, Львівська митниця з дотриманням вимог чинного законодавства прийняла рішення про коригування митної вартості товарів, які скасуванню не підлягають.

Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували ціни, надані в рамках Меморандуму «Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції» від 28.09.2021 та МД від 21.10.2021 № UA205140/2021/76480 (митна вартість товару становить 1,0 дол. США за кг), від 25.10.2021 № UA205140/2021/78329 (митна вартість товару становить 1,75 дол. США за кг), від 08.10.2021 № UA205140/2021/68131 (митна вартість товару становить 1,0 дол. США за кг), від 12.10.2021 № UA205140/2021/69736 (митна вартість товару становить 0,6 дол. США за кг).

Крім того, на думку митниці, задоволена судом до відшкодування сума витрат на правову допомогу є завищеною.

Також, судом невірного здійснено розрахунок судового збору, який необхідно було сплатити при поданні позовної заяви до суду і який підлягає відшкодуванню. Вказує, що сума, яка підлягала сплаті за подання позову відповідно до Закону України «Про судовий збір» становить 5017,49 грн.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, ТОВ «Фудлайф плюс» через уповноваженого декларанта ОСОБА_1 подало на митний пост Львівської митниці МД № UA209160/2021/013200, № UA209160/2021/013201 від 01.11.2021, № UA209160/2021/013349 від 04.11.2021, №UA209160/2021/013408 від 05.11.2021, №UA209160/2021/013533, №UA209160/2021/013539, № UA209160/2021/013555 від 08.11.2021 (т. 1, а. с. 227, 231,237 зворот - 238, 245, т. 2, а. с. 1, 7 зворот - 8, 15), за якими було заявлено до митного оформлення товари:

- товар № 1 «Сало (хребтове) свиняче морожене, без пісних частин, обвалене, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, без теплової кулінарної обробки, без харчових добавок та приправ, придатне для споживання людиною, вагою 15 096,00 кг»; ціна товару згідно з графою 42 МД № UA209160/2021/013200 від 01.11.2021 - 10 491,21 євро (т.1, а.с.227);

- товар № 2 «Їстівні субстрати свійських свиней морожені - печінка обвалена, не подрібнена, без теплової кулінарної обробки, не консервована, без харчових добавок та приправ, вагою 20 000,00 кг»; ціна товару згідно з графою 42 МД № UA209160/2021/013201 від 01.11.2021 - 220 286,16 євро (т. 1, а. с. 231);

- товар № 3 «Сало (бокове) свиняче морожене, без пісних частин, обвалене, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, без теплової кулінарної обробки, без харчових добавок та приправ, придатне для споживання людиною, вагою - 19 966,86 кг»; ціна товару згідно з графою 42 МД № UA209160/2021/013349 від 04.11.2021 - 10 183,10 євро (т.1, а. с. 237 зворот 238);

- товар № 4 «Сало (бокове) свиняче морожене, без пісних частин, обвалене, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, без теплової кулінарної обробки, без харчових добавок та приправ, придатне для споживання людиною, вагою - 20 626,00 кг»; ціна товару згідно з графою 42 МД № UA209160/2021/013408 від 05.11.2021 - 10 519,26 євро (т.1, а. с.245);

- товар № 5 «Сало (хребтове) свиняче морожене, без пісних частин, обвалене, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, без теплової кулінарної обробки, без харчових добавок та приправ, придатне для споживання людиною, вагою 20 690,00 кг»; ціна товару згідно графи 42 МД № UA209160/2021/013533 від 08.11.2021 - 10 551,90 євро (т. 2, а.с. 1);

-товар № 6 «Половини туш свійських свиней охолоджені, зі шкірою, без голови, внутрішніх органів, хвоста, ратиць, без теплової кулінарної обробки, не консервовані, без харчових добавок та приправ, кількістю - 424 шт., вагою - 20 349,00 кг»; ціна товару згідно з графою 42 МД № UA209160/2021/013539 від 08.11.2021 - 25 436,25 євро (т.2, а. с.7 зворот 8);

- товар № 7 «Сало м`яке (жир) свиняче морожене, без пісних частин, обвалене, без шкіри, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, без теплової кулінарної обробки, без харчових добавок та приправ, придатне для споживання людиною, вагою - 21376,00 кг»; ціна товару згідно з графою 42 МД № UA209160/2021/013555 від 08.11.2021 - 10 688,00 євро (т. 2, а. с. 15).

На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного основного методу її обчислення декларантом до вказаних МД були подані такі документи:

- товар № 1 «Сало (хребтове) свиняче морожене, без пісних частин, обвалене, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, без теплової кулінарної обробки, без харчових добавок та приправ, придатне для споживання людиною, вагою 15 096,00 кг» (МД № UA209160/2021/013200 від 01.11.2021): сертифікат якості від 28.10.2021, рахунок-фактура № PL/050606979/2021-0345/0689 від 29.10.2021, автотранспортна накладна № 676786 від 28.10.2021, міжнародний сертифікат або ветеринарне свідоцтво № FR від 26.10.2021, зовнішньоекономічний контракт № 29882021 від 29.09.2021, копія МД країни-відправлення № 21PL301010Е1231236 від 30.10.2021 (т.1, а.с. 36-41, 227 зворот 230 зворот);

- товар № 2 «Їстівні субстрати свійських свиней морожені - печінка обвалена, не подрібнена, без теплової кулінарної обробки, не консервована, без харчових добавок та приправ, вагою 20000,00 кг» (МД № UA209160/2021/013201 від 01.11.2021): сертифікат якості від 29.10.2021, автотранспортна накладна, пакувальний лист від 29.10.2021, рахунок-фактура № PL/050606979/2021-034/0691 від 29.10.2021, міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво № 228496162 від 29.10.2021, копія МД країни відправлення №21PL301010Е1234834 від 31.10.2021 (т.1, а.с. 48-53, 232-235);

- товар № 3 «Сало (бокове) свиняче морожене, без пісних частин, обвалене, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, без теплової кулінарної обробки, без харчових добавок та приправ, придатне для споживання людиною, вагою - 19 966,86 кг» (МД № UA209160/2021/013349 від 04.11.2021): сертифікат якості від 28.10.2021, рахунок-фактура № PL/050606979/2021-034/0693 від 29.10.2021, автотранспортна накладна, міжнародний ветеринарний сертифікат № ES від 29.10.2021, зовнішньоекономічний контракт № 29882021 від 29.09.2021, копія МД країни відправлення № 21PL301010E1242578 від 03.11.2021 (т. 1, а.с. 60 - 65, 238 зворот 242 зворот);

- товар № 4 «Сало (бокове) свиняче морожене, без пісних частин, обвалене, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, без теплової кулінарної обробки, без харчових добавок та приправ, придатне для споживання людиною, вагою - 20 626,00 кг» (МД № UA209160/2021/013408 від 05.11.2021): сертифікат якості від 03.11.2021, пакувальний лист від 03.11.2021, рахунок-фактура № PL/050606979/2021-034/0701 від 03.11.2021, автотранспортна накладна, міжнародний ветеринарний сертифікат, зовнішньоекономічний контракт № 29882021 від 29.09.2021, копія МД країни-відправлення № 21PL301010Е12545140 (т. 1, а. с. 72-79, 246 249 зворот);

- товар № 5 «Сало (хребтове) свиняче морожене, без пісних частин, обвалене, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, без теплової кулінарної обробки, без харчових добавок та приправ, придатне для споживання людиною, вагою 20 690,00 кг» (МД № UA209160/2021/013533 від 08.11.2021): сертифікат якості від 03.11.2021, рахунок-фактура № PL/050606979/2021-034/0711 від 05.11.2021, автотранспортна накладна, міжнародний ветеринарний сертифікат № FR від 26.10.2021, прейскурант (прайс-лист), копія МД країни відправлення № 21PL301010E1261120 від 07.11.2021 (т. 1, а.с. 86 - 90, т. 2, а. с. 2 - 5);

- товар № 6 «Половини туш свійських свиней охолоджені, зі шкірою, без голови, внутрішніх органів, хвоста, ратиць, без теплової кулінарної обробки, не консервовані, без харчових добавок та приправ, кількістю - 424 шт., вагою - 20 349,00 кг» (МД №UA209160/2021/013539 від 08.11.2021): сертифікат якості від 04.11.2021, рахунок-фактура № 2109705 від 04.11.2021, автотранспортна накладна № Т65442275 від 04.11.2021, міжнародний ветеринарний сертифікат від 04.11.2021, сертифікат з перевезення, копія МД країни відправлення № 21BEE892 від 04.11.2021 (т. 1, а.с. 97 - 104, т. 2, а. с. 8 зворот 12 зворот);

- товар № 7 «Сало м`яке (жир) свиняче морожене, без пісних частин, обвалене, без шкіри, у вигляді кусків різних форм та розмірів, не консервоване, без теплової кулінарної обробки, без харчових добавок та приправ, придатне для споживання людиною, вагою - 21376,00 кг» (МД № UA209160/2021/013555 від 08.11.2021): сертифікат якості від 05.11.2021, рахунок-фактура № від 05.11.2021, автотранспортна накладна №NL1026745 від 05.11.2021, міжнародний ветеринарний сертифікат № 229139944 від 05.11.2021, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № 1012-0 від 08.11.2021, довідка про транспортні витрати від 08.11.2021, копія МД країни відправлення № 21NLKVM8N3AGBVWD57 від 05.11.2021 (т. 1, а.с. 111 - 118, т. 2, а. с.16 20 зворот).

З оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів видно, що у зв`язку із наявністю розбіжностей у документах, поданих до митного оформлення, які не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, відповідно до частин другої, третьої статті 53 МК України у всіх вказаних вище випадках митного оформлення декларанту була надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме: додатки (інвойс, рахунок-проформу) до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (оплата попередніх аналогічних поставок, акт виконаних робіт (наданих послуг); якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію МД країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листами від 01.11.2021 № 01/1-02, від 04.11.2021 № 04/11-01, від 05.11.2021 № 05/11-03, № 05/11-01, від 08.11.2021 № 8/11-01 (т.1, а. с.235 зворот 236 зворот, 243 - 244, 250 - 251, т. 2, а. с. 5 зворот 6 зворот, 13 - 14, 21 - 22), у відповідь на вимогу щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, ТОВ «Фудлайф плюс» повідомило митний орган про подання вичерпного переліку документів на підтвердження заявленої митної вартості ввезеного товару. Крім того, позивач вказав, що митний орган не довів обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною рахунку-фактури, основні документи містили усі необхідні числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в МД. Стосовно документа про оплату позивач звернув увагу, що умовами зовнішньоекономічного контракту передбачена можливість післяоплати, саме тому надання платіжного документа не є обов`язковим.

Львівська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 01.11.2021 №UA209000/2021/700118/2, №UA209000/2021/700119/2, від 04.11.2021 №UA209000/2021/700125/2, від 05.11.2021 №UA209000/2021/700130/2, від 08.11.2021 №UA209000/2021/700133/2, №UA209000/2021/700134/2, №UA209000/2021/700135/2 (т. 2, а.с.202, 204, 206, 208, 210, 212, 214).

З графи 33 вказаних рішень видно, що документи, подані до митного оформлення, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Декларанту надіслано вимогу відповідно до частин другої, третьої статті 53 МК України про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості та у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, заявлену митну вартість не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно із статтею 57 МК України. Застосовано резервний метод (стаття 64 МК України).

Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували ціни, надані в рамках Меморандуму «Всеукраїнською асоціацією імпортерів м`яса та м`ясопродукції» від 28.09.2021, а також:

- МД від 21.10.2021 №UA205140/2021/76480 (т.1, а.с.216), де митна вартість такого товару становить 1,0 дол. США за кг (рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2021/700118/2 від 01.11.2021, №UA209000/2021/700125/2 від 04.11.2021, №UA209000/2021/700130/2 від 05.11.2021, №UA209000/2021/700133/2від 08.11.2021);

- МД від 12.10.2021 №UA205140/2021/69736 (т.1, а.с.217), де митна вартість такого товару становить 0,6 дол. США за кг (рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2021/700119/2 від 01.11.2021);

- МД від 25.10.2021 №UA205140/2021/78329 (т.1, а.с. 218), де митна вартість такого товару становить 1,75 дол. США за кг (рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2021/700134/2 від 08.11.2021);

- МД від 08.10.2021 №UA205140/2021/68131 (т.1, а. с.219), де митна вартість такого товару становить 1,0 дол. США за кг (рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2021/700135/2 від 08.11.2021).

Крім того, Львівська митниця видала картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209160/2021/000194, № UA209160/2021/000195, № UA209160/2021/000201, № UA209160/2021/000206, № UA209160/2021/000210, № UA209160/2021/000211, № UA209160/2021/000212, відповідно до яких відмовлено у митному оформленні товарів у зв`язку із прийняттям зазначених рішень про коригування митної вартості товарів (т.1, а.с. 203, 205, 207, 209, 211, 213, 215).

В подальшому, спірний товар було випущено у вільний обіг за МД №№/2021/013235, UA209160/2021/013236, UA209160/2021/013365, UA209160/2021/013458, UA209160/2021/013565, UA209160/2021/013566, UA209160/2021/013571 (т. 1, а. с. 220-226).

Вважаючи вищезазначені рішення про коригування митної вартості товарів протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування обраного позивачем основного методу визначення митної вартості - за ціною договору.

Суд відхилив посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки встановлених статтею 53 МК України наявності підстав для цього митним органом не доведено, заявлена позивачем митна вартість товарів підтверджується наданими до митного оформлення документами.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивач подав до митного органу повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості імпортованих товарів за основним методом, а відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідач не спростував, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідач не довів.

Відтак, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці не відповідають критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, зокрема, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини перша, друга статті 51 МК України).

Відповідно до частин першої, другої, восьмої - одинадцятої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.

А стаття 53 МК України регулює перелік та порядок подачі документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

Так, відповідно до приписів цієї статті у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

За змістом цих норм митний орган може витребувати від декларанта додаткові документи лише у разі, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, є ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

При цьому митний орган повинен вказати конкретні факти та обставини, які викликали такі сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, обґрунтувати необхідність перевірки цих відомостей та вказати перелік документів, які необхідно надати для усунення цих сумнівів чи розбіжностей.

Якщо наданих відомостей недостатньо для підтвердження задекларованої митної вартості товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити ці складові та які документи необхідно подати для підтвердження відповідних складових.

Разом з тим відсутність у рішеннях про коригування митної вартості товарів підтверджень того, що надані декларантом для митного оформлення товару документи є недостатніми чи викликають сумнів у достовірності поданої інформації, та які документи повинні це підтвердити чи спростувати, свідчить про протиправність рішень щодо застосування іншого, ніж основний, методу визначення митної вартості товарів.

Водночас витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

За приписами статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно зі статтею 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

За приписами статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Тобто, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Проте, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом і декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 МК України, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Так, відповідно до приписів частин першої, другої, четвертої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 вказаного Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями вказаної статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень зазначеної статті, та про використаний при цьому метод.

У частині третій статті 55 МК України встановлено, що форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, у графі 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» у графі зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

невірно проведений розрахунок митної вартості;

невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу;

надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Як зазначено вище, митна вартість товару, згідно з поданих митних декларацій, визначена позивачем за основним методом - за ціною договору (контракту), на підтвердження чого позивач надав такі документи: рахунки-фактури (інвойси) № PL/050606979/2021-0345/0689 від 29.10.2021 (т.1, а.с.228 зворот), № PL/050606979/2021-034/0691 від 29.10.2021 (т. 1, а. с. 232 зворот), № PL/050606979/2021-034/0693 від 29.10.2021 (т. 1, а. с. 239), №PL/050606979/2021-034/0701 від 03.11.2021 (т. 1, а.с. 246 зворот), № PL/050606979/2021-034/0711 від 05.11.2021 (т. 2, а. с. 2 зворот), № 2109705 від 04.11.2021 (т. 2, а. с. 9), № від 05.11.2021 (т. 2, а. с. 17), копії МД країни-відправлення №21PL301010Е1231236 від 30.10.2021 (т. 1, а.с.230), № 21PL301010Е1234834 від 31.10.2021 (т.1, а.с.235), № 21PL301010E1242578 від 03.11.2021 (т.1, а.с.242), № 21PL301010Е12545140 від 04.11.2021 (т.1, а.с. 249 зворот), №21PL301010E1261120 від 07.11.2021 (т.2, а.с.4 зворот), № 21BEE892 від 04.11.2021 (т. 2, а. с. 12), № 21NLKVM8N3AGBVWD57 від 05.11.2021 (т. 2, а. с. 19).

А підставою для прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів слугувало те, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору, щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з наявністю розбіжностей та відсутністю у документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України.

З приводу покликань позивача про відсутність у відповідача правових підстав надіслання вимоги про надання додаткових документів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з покликаннями на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 29.01.2019 у справі № 815/6827/17, в тому, що витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Проте, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Наведене зобов`язує митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

А відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Також, у постанові від 20.02.2018 у справі № 809/1884/16 Верховний Суд висловив правову позицію, згідно із якою витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

На переконання колегії суддів, підстави, зазначені у повідомленні для витребування у декларанта додаткових документів та оскаржуваному Рішенні, не є обґрунтованими та такими, що призвели до виникнення сумнівів у визначеній декларантом митній вартості товарів. Також митний орган може витребовувати лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості товару. А ненадання повного переліку документів може бути підставою для визначення митної вартості товару не за основним методом лише тоді, коли подані декларантом документи є недостатніми чи такими, що у своїх сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Натомість, надані позивачем до митного оформлення документи, у повній мірі відображали та підтверджували числові значення складових митної вартості товарів, а тому у митного органу були відсутні будь-які правові підстави для зобов`язання декларанта надати додаткові документи.

Крім того колегія суддів зазначає, що в оскаржуваних рішеннях відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товарів. На думку суду, розбіжності, про які зазначено у цих рішеннях про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

При цьому, суд враховує, що у зазначених вище митних оформленнях згідно з МД №UA209160/2021/013200, № UA209160/2021/013201 від 01.11.2021, №UA209160/2021/013349 від 04.11.2021, № UA209160/2021/013408 від 05.11.2021, №UA209160/2021/013533, № UA209160/2021/013539, № UA209160/2021/013555 від 08.11.2021 постачання товарів здійснювалося на виконання контрактів:

- від 29.09.2021 № 29882021, укладеного між компанією Pol-export (Республіка Польща) та ТОВ «Фудлайф плюс» (т. 1, а. с. 119 - 124);

- від 27.10.2021 № 27102021, укладеного між компанією «G.Vandschoot&Zonen» (Бельгія) та ТОВ «Фудлайф плюс» (т. 1, а. с. 125 - 130), та додаткової угоди від 05.11.2021 (т. 2, а. с. 14 зворот);

- від 29.10.2021 № 29102021, укладеного між компанією «Vion Boxtel B.V.» (Нідерланди) та ТОВ «Фудлайф плюс» (т. 1, а. с. 131 - 136).

За умовами зазначених зовнішньоекономічних договорів (контрактів):

- продавець продає, а покупець купує товар в асортименті, вказаному в інвойсі, який є невід`ємною частиною контракту, товар постачається партіями на умовах, узгоджених сторонами в даному контракті та проформах-інвойсах згідно із правилами Інкотермс 2010 (пункт 1);

- ціна на товар включає в себе вартість упаковки, маркування, страхування та завантаження товару на транспортний засіб (якщо поставка здійснюється на умовах FCA або EXW правил Інкотермс 2010), сторони в інвойсі вказують найменування, загальну кількість товару, а також його вартість (пункт 2);

- вантажовідправником може бути третя сторона (пункт 4);

- оплата товару здійснюється на умовах, вказаних в проформах-інвойсах, та може включати в себе: передоплату, оплату по факту поставки та/або оплату з відстрочкою платежу (пункт 6).

Суд звертає увагу, що в рахунках-фактурах (інвойсах) № PL/050606979/2021-0345/0689 від 29.10.2021 (т.1, а.с.228 зворот), № PL/050606979/2021-034/0691 від 29.10.2021 (т.1, а.с.232 зворот), № PL/050606979/2021-034/0693 від 29.10.2021 (т.1, а. с. 239), №PL/050606979/2021-034/0701 від 03.11.2021 (т.1, а.с.246 зворот), № PL/050606979/2021-034/0711 від 05.11.2021 (т.2, а.с. 2 зворот), № 2109705 від 04.11.2021 (т.2, а.с.9) були визначені умови поставки товарів згідно з Правилами Інкотермс CPT UA Луцьк, а в рахунку-фактурі (інвойсі) № від 05.11.2021 (т.2, а.с.17) - згідно з Правилами ІнкотермсNL Olst.

Аналогічні умови поставок відображені у графах 20 вказаних вище МД №UA209160/2021/013200, №UA209160/2021/013201 від 01.11.2021, №UA209160/2021/013349 від 04.11.2021, №UA209160/2021/013408 від 05.11.2021, №UA209160/2021/013533, №UA209160/2021/013539, №UA209160/2021/013555 від 08.11.2021.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що оскільки доставка товару на умовах CPT UA Луцьк передбачає доставку продавцем товару за свій рахунок перевізнику або іншій особі та продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення, тому до митного оформлення позивач не повинен був подавати документи, що підтверджують вартість транспортування чи страхування. Також, умови поставкиNL Olst передбачали понесення позивачем транспортних витрат, на підтвердження яких позивач надав рахунок-фактуру № 1012-О від 08.11.2021, довідку про транспортні витрати від 08.11.2021, договір-заявку від 03.11.2021 № 1012-О (т. 2, а. с. 19 зворот, 20 зворот).

Суд також бере до уваги доводи позивача про те, що позаяк зовнішньоекономічними договорами (контрактами) від 29.09.2021 № 29882021, від 27.10.2021 № 27102021, від 29.10.2021 № 29102021, укладеними ТОВ «Фудлайф плюс» з компаніями Pol-export (Республіка Польща), «G.Vandschoot&Zonen» (Бельгія) та «Vion Boxtel B.V.» (Нідерланди), було передбачено, що вантажовідправником може бути третя сторона (пункт 4), тому зазначення в автотранспортних накладних відправником товару підприємства, яке не є стороною контракту, не вважається порушенням договірних зобов`язань чи митного законодавства, не може бути підставою для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості чи коригування митної вартості товару.

В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів митний орган вказав про витребування у декларанта прайс-листів (прейскурантів) виробників товарів для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Проте, до митного оформлення щодо кожної поставки надавалися прейскуранти (прайс-листи), а відсутність у них умов поставки товару не впливає на митну вартість товару з огляду на подання інших документів та не є підставою для коригування митної вартості товарів.

Суд зауважує, що зовнішньоекономічними договорами (контрактами) від 29.09.2021 № 29882021, від 27.10.2021 № 27102021, від 29.10.2021 № 29102021, укладеними ТОВ «Фудлайф плюс» з компаніями Pol-export (Республіка Польща), «G.Vandschoot&Zonen» (Бельгія) та «Vion Boxtel B.V.» (Нідерланди), було передбачено, що оплата товару може здійснюватися на умовах передоплати, оплати по факту поставки та/або оплату з відстрочкою платежу (пункт 6). Позаяк за умовами спірних поставок не здійснювалася передоплата за товар, у декларанта був відсутній обов`язок подання проформи-інвойсу. При цьому, умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку з цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості (вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, наведеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 804/6243/14, від 07.05.2020 у справі № 1.380.2019.00162, від 02.03.2021 у справі №380/842/20).

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що митний орган не виконав обов`язку щодо зазначення конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а вказані відповідачем сумніви не можна визнати обґрунтованими, позаяк суду не надані докази того, що подані декларантом документи містять розбіжності, у них наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари. Відтак, суд погоджується із доводами позивача про те, що декларантом було подано усі документи, що підтверджують правомірність декларування товару за основним (першим) методом, та які чітко ідентифікують придбаний товар, містять об`єктивні та достовірні дані, не містять дефектів та підтверджують числові значення, зазначені в МД, у зв`язку із чим відповідач безпідставно не визнав заявлену декларантом митну вартість та витребував додаткові документи у декларанта, а у подальшому, у зв`язку із неподанням додаткових документів, прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів.

Зазначене підтверджуються чіткою та послідовною практикою Верховного Суду, яка наведена, зокрема, у постановах від 12.03.2020 у справі № 804/6243/14, від 07.05.2020 у справі № 1.380.2019.00162, від 02.03.2021 у справі № 380/842/20. У цих рішеннях суду касаційної інстанції також зазначено, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Суд вважає, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що вказані вище розбіжності не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Щодо відшкодування судових витрат, колегія суддів зазначає таке.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного погоджується з висновками суду першої інстанції і вважає, що відшкодуванню підлягають судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн, оскільки такий розмір витрат є цілком обґрунтованим, а також співмірний з виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

При цьому колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання цього позову у розмірі 6271,86 грн, з огляду на таке.

Судом вірно визначено для обрахунку ціну позову у цій справі, яка становить 418124,37 грн та вірно розраховано розмір судового збору за подання цього позову у сумі 6271,86 грн.

Проте, судом не враховано, що позов подано в електронній формі через електронний суд.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, враховуючи, що ціна позову становить 418124,37 грн, за подання позову підлягав сплаті судовий збір у сумі 5017,49 грн (оскільки 418124,37*1,5%*0,8=5017,49).

З урахуванням наведеного, на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати в загальному розмірі 10 017,49 грн (з них: судовий збір в сумі 5017,49 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн).

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що з метою відшкодування належного розміру понесених судових витрат, необхідно замінити в резолютивній частині рішення суду першої інстанції розмір суми відшкодування з «11 271,86 грн» на «10 017,49 грн».

Згідно з пунктом четвертим частини першої статті 317 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина четверта статті 317 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов переконання, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, проте встановлені обставини у справі дають підстави суду апеляційної інстанції змінити рішення суду першої інстанції шляхом зміни його резолютивної частини.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Львівської митниці задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року у справі № 140/3566/22 змінити, замінивши в абзаці третьому його резолютивної частини числа і слова «11 271 гривня 86 копійок (одинадцять тисяч двісті сімдесят одна гривня вісімдесят шість копійок)» числами і словами «10 017 (десять тисяч сімнадцять) гривень 49 коп».

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин