Справа № 386/104/23(2-а/386/5/23)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2023 року м. Дніпросправа № 386/104/23(2-а/386/5/23)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Саламахи Ростислава Руслановича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2023 року в адміністративній справі №386/104/23(2-а/386/5/23) (головуючий суддя I-ї інстанції - Червоненко Д.В.) за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача 20.01.2023 року (через «Електронний суд») подав до Голованівського районного суду Кіровоградської області позов до Державної служби України з питань безпеки на транспорті, в якому просив скасувати постанову серії АА №00003689 від 12.01.2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. за порушення ч.2 ст.132-1 КУпАП, зафіксоване в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постанова є необґрунтованою, прийнятою з порушенням чинних нормативно-правових актів, оскільки подія і склад адміністративного правопорушення не мали місця, а викладені обставини не відповідають дійсності.

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач через представника - подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, оскільки габаритно-вагові показники транспортного засобу та причепу відповідали допустимим нормам для контейнера. Відповідно свідоцтва про державну реєстрацію транспортний засіб, який здійснював рух, є спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом. Вважає, що відповідачем не доведено наявність у діях позивача адміністративного правопорушення, оскільки не надано жодних належних доказів. Крім того, скаржник зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає нормам чинного законодавства за формою та змістом. Також скаржник просив здійснити розподіл судових витрат та стягнути на користь позивача сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судом апеляційної інстанції справа розглянута в порядку статті 286 КАС України.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.01.2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на транспорті Соколюком Л.М. винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00003689, якою встановлено, що 25.11.2022 року о 14 год. 52 хв. за адресою М-12, км 208+505, Хмельницька область ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу MAN TGX 26.440 з державним номерним знаком НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 12,9% (5.176 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.. Цією ж постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень (а.с. 17, 70).

Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 23, Q-Free Hi-TRAC TMU 4 WIM, зав. №10028, сертифікат відповідності UA.TR.001 35 359-21 дійсні до 30.08.2022 року (а.с. 76-79).

Не погодившись з оскаржуваною постановою, позивач оскаржив її до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що позивачем допущено перевищення нормативних параметрів під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, а тому його правомірно притягнуто до відповідальності передбаченої частини 2 статті 132-1 КУпАП у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн..

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини 2 статті 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі:

п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно;

однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%;

двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%;

трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Статтею 280 КУпАП визначено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У той же час, умови та порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (далі по тексту - Порядок №1174).

Згідно із пунктом 2 Порядку №1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до пункту 7 Порядку №1174 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Відповідно до пункту 8 Порядку №1174 вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 року № 163.

При цьому, технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічним регламентам засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 року №163.

Згідно з пунктами 11-12 Порядку №1174 автоматичні пункти, якими правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, забезпечують, зокрема, вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу та вимірювання загальної маси транспортного засобу.

Приписами пункту 12 Порядку № 1174 врегульовано, що автоматичний пункт може забезпечувати:

- вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;

- вимірювання загальної маси транспортного засобу;

- визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій;

- вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу;

- визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу;

- вимірювання габаритів транспортного засобу;

- фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу);

- фіксацію фронтального зображення транспортного засобу;

- фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей);

- первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування;

- автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно пункту 14 Порядку №1174 інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Пунктом 15 Порядку № 1174 визначено, що метадані повинні містити дані про:

- засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);

- місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);

- найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

- дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі);

- фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знаку;

- відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних (пункт 10 Порядку №1174).

Відповідно до пунктів 16, 17 Порядку №1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

Відтак, враховуючи наведене вище, апеляційний суд зазначає, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплекс технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд, зазначає, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивачем було допущено перевищення загальної маси транспортного засобу на 12,9% (5.176 т), оскільки відповідно до фактично зафіксованих параметрів транспортного засобу та інформаційної картки ГВК загальна маса транспортного засобу («weight-full») становить 50,195 тон, при допустимій 40 тон.

Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, фактично зафіксована загальна маса транспортного засобу автоматичним комплексом габаритно-вагового контролю склала 47691 кг замість 40000 кг дозволених.

Як зазначив скаржник і в позовній заяві, і в апеляційній скарзі, транспортний засіб MAN TGX 26.440 д.н.з. НОМЕР_1 є трьохвісним автомобілем (тягачем) з двохвісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метрів, а тому допустима маса для нього є 44 тони, а не як вважає відповідач 40 тон.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 з державним номерним знаком НОМЕР_1 транспортний засіб є спеціалізований сідловий тягач-Е (а.с. 22-23).

В той же час, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 з державним номерним знаком НОМЕР_4 транспортний засіб є спеціалізований напівпричіп-контейнеровоз (а.с. 24-25).

Колегія суддів зазначає, що постанова від 12.01.2023 року серії АА №00003689 винесена щодо перевищення габаратно-вагових параметрів саме транспортного засобу, який, відповідно до свідоцтва про державну реєстрації, є спеціалізованим сідловим тягачем-Е, а не контейнеровозом, як зазначає апелянт.

Крім того, доказів того, що перевезення контейнеру здійснювалось з відповідним маркуванням матеріали справи не містять.

Скаржником таких доказів до апеляційної скарги також не додано.

Посилання апелянта на невідповідність оскаржуваної постанови вимогам чинного законодавства, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на таке.

Положення статті 283 КУпАП встановлюють, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова від 12.01.2023 серії АА № 00003689 містить: квитанцію (реквізити для оплати) штрафу та порядок оплати штрафу правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, порядок звільнення від адміністративної відповідальності на зворотному боці постанови.

Відтак, постанова, яка оскаржується позивачем у цій справі, за своїм змістом повністю відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою Укртрансбезпеки було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Доказів протилежного скаржником не надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, а суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції у даній справі залишено без змін, а тому розподіл судових витрат апеляційним судом не здійснюється.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - через представника ОСОБА_3 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2023 року в адміністративній справі № 386/104/23(2-а/386/5/23) залишити без задоволення.

Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2023 року в адміністративній справі № 386/104/23(2-а/386/5/23) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак