Справа № 366/138/23
Суддя: Ткаченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 366/138/23
Провадження № 2-а/366/16/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого - судді Ткаченка Ю.В., при секретарі - Морозовій Я.Р., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, Інспектора Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Велігорського Олега Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері зафіксованої не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (далі відповідач), Інспектора Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Велігорського Олега Вікторовича (далі співвідповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері зафіксованої не в автоматичному режимі.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 січня 2023 року інспектор Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області капітан поліції Велігорський Олег Вікторович виніс постанову ЕАР № 6389218 від 10.01.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно його, ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (триста сорок гривень).

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 10.01.2023 07:02:44 в АДРЕСА_1 керував автомобілем без акту технічного контролю, чим порушив ст. 37 ЗУ ДР - керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно не пройшов.

Позивач вказує на ряд порушень, які припустився працівник поліції, заперечив обставини, що викладені в постанові, а тому просив скасувати постанову серії ЕАР № 6389218 від 10.01.2023 року, якою було накладено на позивача адміністративне стягнення та закрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 20 січня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 27 лютого 2023 року /а.с. 14/.

Позивач ОСОБА_1 в своїх позовних вимогах просить суд розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області та співвідповідач Велігорський О.В. в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надіслали.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася згідно ч. 4 ст. 229 КАСУ, оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1, 2 статті 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року та є обов`язковою.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 10 січня 2023 року інспектор Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області капітан поліції Велігорський Олег Вікторович виніс постанову ЕАР № 6389218 від 10.01.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (триста сорок гривень) /а.с. 5/.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 10.01.2023 07:02:44 в с. Старі Петрівці вул. Князя Святослава,2 керував автомобілем без акту технічного контролю, чим порушив ст. 37 ЗУ ДР - керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно не пройшов /а.с. 5/.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 1.1, 1.9 ПДР встановлено, що ці Правила, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон), поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

У оскаржуваній постанові вказано, що позивачем порушені вимоги ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме: керування водієм транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, - ОДНАК ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа №660/575/16-а від 31 січня 2018 року.

Проте, в порушення вимог статті 77 КАС України, відповідач не спростував обставин справи, що виклав позивач в своїй позовній заяві. Суду не надано доказу порушення позивачем ПДР, чи інших доказів щодо вини позивача. Відповідачем в оскаржуваній постанові не зазначено будь-яких фактичних даних на основі яких у визначеному законом порядку відповідач, як посадова особа, встановив наявність адміністративного правопорушення, винність особи.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши обставини справи, оцінивши надані докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідач та співвідповідач не скористалися своїми правами та не з`явилися в судові засідання, хоча й були повідомлені належним чином, не надали письмовий відзив проти позову, не долучили жодних доказів у вказаній справі на спростування тверджень позивача.

Аналізуючи викладене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Що стосується стягнення судових витрат з відповідача, то суд прийшов до наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що відповідачем в справі виступала службова особа Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок) підлягають стягненню з Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави.

Керуючись ст. ч. 1 ст. 121, 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст.ст. 2,6,19,77,78, 159,242-246, 250,286, 293,295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, Інспектора Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Велігорського Олега Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері зафіксованої не в автоматичному режимі, - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАР № 6389218 від 10.01.2023 року, складену Інспектором Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Велігорським Олегом Вікторовичем, відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (триста сорок гривень) за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за яке було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (триста сорок гривень) за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Стягнути з Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (, адреса: 07301, Київська область Вишгородський район м. Вишгород вул. Кургузова,3) на користь держави судовий зір в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Іванківський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: Вишгородське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, адреса: 07301, Київська область Вишгородський район м. Вишгород вул. Кургузова,3,

Співвідповідач: Інспектор капітан поліції Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Велігорський Олег Вікторович, адреса: 07301, Київська область Вишгородський район м. Вишгород вул. Кургузова,3

Суддя : Ю.В. Ткаченко