Справа № 161/750/23
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2023-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/750/23
Провадження № 2-а/161/70/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Олексюка А.В.,

при секретарі Гичці М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону УПП у Волинській області, сержанта поліції Калуша Романа Ігоровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

16.01.2023 до суду надійшов вищевказаний позов.

В обґрунтування підстав позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що постановою серії БАБ №738178 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 122, ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 гривень.

Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Про існування постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.05.2022 року йому нічого невідомо. На жодному судовому засіданні він не був присутній, оскільки на той час перебував у 3СУ, жодних повісток, повідомлень про час та місце судового розгляду не отримував.

Просить суд скасувати постанову серії БАБ №738178, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 122, ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 гривень.

18.01.2023ухвалою Луцького міськрайонного суду позовну заяву прийнято судом та відкрито провадження у справі.

06.02.2023 до суду надійшов відзив представника відповідача, відповідно до змісту якого остання просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на те, що на підтвердження своєї позиції позивач не надав жодного доказу. ОСОБА_1 не заперечував факту перевищення ним обмеження швидкості руху в населеному пункті, а саме в с. Струмівка, також даний факт підтверджується відеозаписом і позовною заявою в якій позивач не оспорює перевищення ним швидкості, яке і стало причиною зупинки транспортного засобу під його керуванням. Також про факт того, що позивач знав про постанову суду від 18.05.2022 року свідчить те, що штраф застосований постановою в розмірі 17000 грн. ним був оплачений 10 жовтня 2022 року. Окрім того пояснила, що інспектором поліції дотримано усі необхідні вимоги чинних норм законодавства, а оскаржувана постанова є правомірною.

Позивач в судове засідання не з`явився, по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку SMS повідомлення.

Представник відповідача Соколова К.Ю. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в задоволенні позову просила відмовити.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 205, ст. 262 КАС України, у зв`язку з тим, що неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а тому суд вирішує розгляд справи здійснювати на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч. 1ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що 03 січня 2023 року, поліцейським взводу № 1 роти 4 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Калушем Романом Ігоровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №738178 від 03.01.2023, якою ОСОБА_1 було визнано винним за ч.1 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн., відповідно до санкції статті за більш значуще правопорушення.

Підставою винесення оскаржуваної постанови стало те, що на автодорозі Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне, 99 км. с. Струмівка, 03.01.2023 о 12 год. 49 хв. було зафіксовано порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу Volkswagen Passat д.н.3. НОМЕР_1 керував в населеному пункті зі швидкістю 76 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості на 26 км/год. Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем TRU CAM LTI 20/20 TC008399. При перевірці документів, було встановлено, що водій, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавлений права керування транспортним засобом, відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.05.2022, чим порушив вимоги п. 12.4, п.2.1 а) ПДР України, ч. 10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» (а.с.4).

ОСОБА_1 було роз`яснено права особи передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України та надано можливість надавати пояснення. Водій скористався передбаченими правами та надав усні пояснення щодо даної справи.

Згідно зі ст. 285 КУпАП, позивача було ознайомлено зі змістом оскаржуваної постанови. Копію постанови позивач отримав на місці розгляду справи під підпис.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначені положення містяться і в п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», які вказують, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року, працівники поліції з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення можуть застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Застосування таких, порядок зберігання, видачі, приймання, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, чітко регламентовано даною Інструкцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності дії чи бездіяльності суб?єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 14.03.2018 у справі №760/2846/17, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений ст. 71 КАС України, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Згідно з постановою Верховного Суду від 15 травня 2019 у справі № 537/2088/17 правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана.

Позивачем не надано доказів, які б спростовували надані відповідачем докази в обґрунтування наявності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Окрім того, відповідачем належними та допустимими доказами доведений факт вчинення адміністративного правопорушення та правомірність оскаржуваного рішення.

Згідно зі ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) регламентовано, що поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону Ne 580-VIII, у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

За приписами ст. 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення правил дорожного руху, зокрема ч. 2 ст. 122, покладено на органи Національної поліції.

Приписами ч. 3 ст. 288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 5 ст. 122 КУпАП, інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб?єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів.

Тому, належним відповідачем, як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Проте, позивачем по справі в якості відповідача зазначено поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Калуша Романа Ігоровича, який не є належним відповідачем у цій справі, а належним відповідачем у даному спорі є орган Національної поліції, тобто Департамент патрульної поліції у Волинській області, від імені якого і винесена оскаржувана постанова.

Однак, жодних клопотань щодо залучення належного відповідача, позивач в судовому засіданні не заявляв.

За таких обставин, підстав для скасування постанови серії від 03.01.2023 року серії БАБ №738178 суд не вбачає, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 18, 19, 30, 72, 73, 241-246 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону УПП у Волинській області, сержанта поліції Калуша Романа Ігоровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк