Справа № 520/15764/21
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 р.Справа № 520/15764/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Спаскіна О.А. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

представника позивача Кузьміна Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРІНФОРМТРЕЙД" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 по справі № 520/15764/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРІНФОРМТРЕЙД"

до Державної служби України з безпеки на транспорті

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРІНФОРМТРЕЙД" (далі по тексту позивач, ТОВ "УКРІНФОРМТРЕЙД") звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі по тексту відповідач), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №290681 від 13.07.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем на підставі акту проведення перевірки № 285047 було протиправно винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 290681 від 13.07.2021. Вважає, що висновки акту перевірки не відповідають дійсним обставинам, оскільки під час проведення перевірки не було здійснено зважування автомобіля, а спірна постанова винесена без додержання вимог чинного законодавства, зокрема, без присутності уповноваженої особи позивача. Крім того, позивач зазначив, що, зважаючи на те, що об`єкт перевірки здійснював перевезення подільного вантажу, тому відповідно до абзацу 3 пункту 22.5 Правил дорожнього руху рух такого транспортного засобу з перевищенням вагових нормативів заборонено, що не потребувало отримання дозволу, який давав би право на рух автомобільними дорогами України, або документу про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 по справі № 520/15764/21 адміністративний позов залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 по справі № 520/15764/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що про час та місце розгляду справи позивач не був повідомлений своєчасно та належним чином, що є порушенням п. 26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті. Вказує, що об`єкт перевірки здійснював перевезення подільного вантажу, а тому, відповідно до абзацу 3 пункту 22.5 Правил дорожнього руху, рух такого транспортного засобу з перевищенням вагових нормативів заборонено, що не потребувало отримання дозволу, який давав би право на рух автомобільними дорогами України, або документу про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків. Зазначає, що при визначенні вагових параметрів транспортного засобу позивача посадовими особами відповідача були допущені значні порушення законодавства про автомобільний транспорт, Порядку № 879, що виключає можливість точного визначення ймовірного перевищення параметрів, оскільки під час перевірки та складання акту не враховано ряд показників. Вказує, що розрахунок щодо встановлення вагових параметрів в акті перевірки від 27.05.2021 б/н не підтверджується письмовими доказами, а тому не може братися судом до уваги. Також зазначив, що довідка № 045537 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 27.05.2021 складена всупереч вимог чинного законодавства України, оскільки відповідачем не зазначено показники відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу), також не зазначений час здійснення габаритно-вагового контролю та не заповнені графи пункту №6. Вказав на відсутність під час проведення перевірки працівників уповноважених підрозділів Національної поліції в порушення Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування № 1007/1207. З огляду на викладене, вважає спірну постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі Графіку проведення рейдових перевірок Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки з 24.05.2019 по 30.05.2021 та направлення на рейдову перевірку від 24.05.2021 № 010365 співробітниками Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 27.05.2021 проводилась рейдова перевірка на 129 км. + 603 м. а/д Н-30 «Маріуполь-Бердянськ».

27.05.2021 був зупинений транспортний засіб марки DAF, модель FT XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом-цистерною марки FRUEHANF, модель TF34T13RB, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який посадовим особам Управління Укртрансбезпеки для перевірки надав наступні документи:

- посвідчення водія відповідної категорії;

- свідоцтво про реєстрацію транспортних засобів (тягача та напівпричепу- цистерни);

- товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (дизельне паливо Євро-5) № 2812 від 25.05.2021.

Відповідно до наданих документів, автомобільним перевізником є ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД», яке надавало послуги з перевезення вантажу (дизельне паливо) з м. Миколаїв до м. Бердянськ.

Згідно зі свідоцтвом № НОМЕР_3 про реєстрацію сідлового тягача DAF, модель FT XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , маса транспортного засобу без навантаження транспортного засобу становить 8,317 т.

Згідно зі свідоцтвом № НОМЕР_4 про реєстрацію спеціалізованого напівпричепа-цистерни марки FRUEHAUF, модель TF34T13RB, номерний знак НОМЕР_2 , маса останнього без навантаження становить 6,18 т.

З огляду на зазначене, загальна вага без навантаження тягача і напівпричепа складає 14,497 т.

Відповідно до товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №2812 від 25.05.2021, маса дизельного палива Євро 5, що перевозилось, становить 31,216 т.

Посадовими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки при здійсненні документального габаритно-вагового контролю використано дані щодо ваги тягача, напівпричепа та вантажу, які наведено у свідоцтвах про реєстрацію транспортних засобів та товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) №2812 від 25.05.2021.

За результатами проведеного документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу DAF, модель FT XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом-цистерною марки FRUEHAUF, модель TF34T13RB, номерний знак НОМЕР_2 , було встановлено, що загальна маса тягача разом з напівпричепом та вантажем становила 45,71 т при нормативно допустимій 40 т для даного типу транспортного засобу.

У зв`язку з виявленою під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідністю фактичних вагових параметрів нормам та правилам контролюючими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 285047 від 27.05.2021 та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 285047 від 27.05.2021.

Відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України транспортним засобом з перевищенням вагових параметрів, виданого компетентними уповноваженими органами, зафіксовано в акті № 285047 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 27.05.2021.

Водій з актом № 285047 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 27.05.2021 був ознайомлений, що засвідчив своїм особистим підписом, та пояснив, що перевозив вантаж згідно ТТН з міста Миколаїв до м. Бердянськ.

Враховуючи, що позивач зареєстрований у Харківській області, акт №285047 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 27.05.2021 разом із супровідним листом №40043/23.4/18-21 від 08.06.2021 Придніпровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки було направлено на розгляд до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

Як вбачається з матеріалів справи, повідомленням №52036/28.2/24-21 від 05.07.2021, направленим поштою 06.07.2021, відповідно до списку № 8284 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих у відділення поштового зв`язку № 22 АТ «УКРПОШТА», позивача було викликано для розгляду справи на 13.07.2021.

Відповідно до інформації з сайту АТ «УКРПОШТА» щодо рекомендованого повідомлення № 682, 07.07.2021 відправлення знаходилось у відділенні Укрпошти за місцем реєстрації позивача (відділення 61) та у вказаний день не вручене під час доставки: інші причини.

Як вбачається з матеріалів справи, вказане відправлення було отримане позивачем лише 14.07.2021, тобто на наступний день після дати розгляду справи.

За результатами розгляду справи Слобожанським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №2900681 від 13.07.2021 за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, та, відповідно до ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», до ТОВ "УКРІНФОРМТРЕЙД" застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн..

Копію постанови №290681 від 13.07.2021 було направлено позивачу разом із супровідним листом від 16.07.2021 №56304/28.2/24-21, відповідно до списку №8860 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, поданих у відділення поштового зв`язку № 22 АТ «УКРПОШТА», яку отримано останнім 21.07.2021, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Позивач, не погоджуючись з вказаною постановою, звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем в межах наданих Законом повноважень, на виконання та на підставі норм чинного законодавства було винесено спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн..

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (далі по тексту - Порядок №1567).

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №1567, органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку №1567 визначено виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється: наявність визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм вимог Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Відповідно до п. 16 Порядку №1567, під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі по тексту - Порядок №879).

Відповідно до п. 3 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Так, судовим розглядом встановлено, що на підставі Графіку проведення рейдових перевірок Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки з 24.05.2019 по 30.05.2021 та направлення на рейдову перевірку від 24.05.2021 № 010365 співробітниками Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 27.05.2021 проводилась рейдова перевірка на 129 км. + 603 м. а/д Н-30 «Маріуполь-Бердянськ».

Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №422 від 20.05.2013 (далі по тексту - Порядок №422).

Згідно з п.п. 3, 4 Порядку № 422, зупинення транспортного засобу здійснюється для проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадовою особою в будь-який час на маршруті руху.

Зупинення транспортного засобу здійснюється посадовою особою:

для перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт;

у разі виявлення нею таких порушень Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та/або Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні:

- посадки (висадки) пасажирів у невстановлених місцях, порушення в розміщенні візуальної інформації на автобусах, перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах без надання їм місць для сидіння, експлуатації таксі з порушенням вимог законодавства щодо облаштування, експлуатації транспортного засобу, що здійснює перевезення пасажирів та/або вантажів з явними ознаками технічної несправності;

- характеру руху транспортного засобу, що викликає підозру в спроможності водія керувати ним (різка зміна напрямку руху та (або) швидкісного режиму);

- відсутності номерних знаків на транспортному засобі, наявності даних, що свідчать про причетність транспортного засобу, водія, пасажирів до скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Водій транспортного засобу зобов`язаний надавати на час перевірки посадовій особі документи, на підставі яких здійснюється перевезення, виконувати вимоги посадової особи, передбачені законодавством, та розпочинати рух лише з дозволу посадової особи. Перевірка одного транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години.

Відповідно до п.п. 3, 4 Порядку № 422, 27.05.2021 був зупинений транспортний засіб марки DAF, модель FT XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом-цистерною марки FRUEHANF, модель TF34T13RB, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

У відповідності до ст. 49 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 4 Порядку № 422, водій вищевказаного транспортного засобу ОСОБА_1 надав для перевірки посадовим особам Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки наступні документи: посвідчення водія відповідної категорії; свідоцтво про реєстрацію транспортних засобів (тягача та напівпричепу- цистерни); товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (дизельне паливо Євро-5) № 2812 від 25.05.2021.

Відповідно до наданих документів було встановлено, що автомобільним перевізником є ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД», яке надавало послуги з перевезення вантажу (дизельне паливо) з м. Миколаїв до м. Бердянськ.

Згідно з п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м. (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (з наступними змінами та доповненнями), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Підпунктом 3 пункту 2 Порядку 879 визначено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Підпунктом 4 пункту 2 наведеного Порядку № 879 визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Підпунктом 5 пункту 2 Порядку № 879 визначено, що дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами", після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов;

Підпунктом 5-1 пункту 2 Порядку № 879 наведене визначення документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Пунктом 6 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Колегія суддів зазначає, що основною метою габаритно-вагового контролю є з`ясування навантаження, що здійснюється автомобілем на автодорожнє покриття, на збереження якого встановлено законодавством обмеження габаритних та вагових параметрів транспортних засобів.

Відповідно до п. 15 Порядку № 879, контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до п. 16 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

З аналізу вказаної норми вбачається, що проведення документального контролю можливе як разом із проведенням точного контролю, так і самостійно, лише на підставі документів.

Відтак, посилання позивача на непроведення зважування при здійсненні відповідачем документального габаритно-вагового контролю є необґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведеного документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу DAF, модель FT XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом-цистерною марки FRUEHAUF, модель TF34T13RB, номерний знак НОМЕР_2 , було встановлено, що загальна маса тягача разом з напівпричепом та вантажем становила 45,71 т при нормативно допустимій 40 т для даного типу транспортного засобу, тобто що на 14,28 % перевищує параметри від нормативу.

У зв`язку з виявленою під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідністю фактичних вагових параметрів нормам та правилам контролюючими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 285047 від 27.05.2021 та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 285047 від 27.05.2021.

Судовим розглядом встановлено, що вказаний вище акт підписаний водієм без зауважень щодо проведення перевірки та встановлених у ньому порушень.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями, та залізничними переїздами затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі по тексту - Правила №30).

Як зазначено вище, пунктом 4 Правил № 30 визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Так, відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України транспортним засобом з перевищенням вагових параметрів, виданого компетентними уповноваженими органами, зафіксовано в акті № 285047 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 27.05.2021.

Аналогічну правову позицію щодо наявності відповідного дозволу висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.07.2019 по справі №803/1540/16, де зазначив наступне: « 40. У справі встановлено, що підставою для видання спірної постанови про застосування до Товариства адміністративно-господарського штрафу стали результати габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки DAF, модель 95XF430, реєстраційний номер НОМЕРІ, з напівпричіпом марки JANMIL, модель NW-1S, реєстраційний номер НОМЕР_5 (які належать Товариству і використовуються ним при здійсненні господарської діяльності), проведеного 11 серпня 2016 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки. Відповідно до цих результатів вагові параметри вказаного транспортного засобу перевищують нормативно допустимі вагові обмеження більш ніж на 2 %, що дало підстави вважати цей транспортний засіб великоваговим, для руху якого, за правилами частини четвертої статті 48 Закону №2344-ІІІ, повинен бути відповідний дозвіл.

41. Суди попередніх інстанцій встановили, що такого дозволу у Товариства немає, а отже за описаних обставин колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, відповідач мав достатні підстави для накладення штрафу відповідно до статті 60 Закону № 2344-ІІІ.»

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи не міститься відповідного дозволу.

Натомість, ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» має чітку вказівку на отримання дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами.

Щодо розгляду справи про порушення автотранспортного законодавства та винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №2900681 від 13.07.2021, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Так, враховуючи, що позивач зареєстрований у Харківській області, акт №285047 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 27.05.2021 разом із супровідним листом №40043/23.4/18-21 від 08.06.2021 Придніпровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки було направлено на розгляд до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

Як вбачається з матеріалів справи, повідомленням №52036/28.2/24-21 від 05.07.2021, направленим поштою 06.07.2021, відповідно до списку № 8284 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих у відділення поштового зв`язку № 22 АТ «УКРПОШТА», позивача було викликано для розгляду справи на 13.07.2021.

Колегія суддів вважає необґрунтованими твердження апелянта про те, що відповідач розглянув справу без участі його представника, чим позбавив його права на захист та надання доказів невинуватості, з огляду на наступне.

Відповідно до інформації з сайту АТ «УКРПОШТА» щодо рекомендованого повідомлення № 682, 07.07.2021 відправлення знаходилось у відділенні Укрпошти за місцем реєстрації позивача (відділення 61) та у вказаний день не вручене під час доставки: інші причини, тобто відповідач в повній мірі виконав свій обов`язок щодо належного та своєчасного інформування позивача про час та місце розгляду справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, вказане відправлення було отримане позивачем лише 14.07.2021, тобто на наступний день після дати розгляду справи.

Колегія суддів зазначає, що позивач мав можливість отримати дане повідомлення, починаючи з 07.07.2021, однак не скористався своїм правом.

Поряд з цим, позивач не навів жодної обставини та не надав доказів, які б підтверджували неможливість отримання ним повідомлення про час і місце розгляду справи 07.07.2021.

З огляду на зазначене, відповідно п. 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, яким передбачено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі, Слобожанським міжрегіональним управління Укртрансбезпеки правомірно розглянуто справу та прийнято рішення без участі представника позивача.

Так, в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.02.2020 по справі № 820/4624/17 зазначено: «48. З матеріалів справи встановлено, що повідомленням від 05.09.2017 № 4132 позивача було викликано для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 12.09.2017.

49. Судом встановлено, що згідно із інформацією про відстеження пересилання поштових відправлень на Офіційному сайті «Укрпошта» копію повідомлення направлено на адресу позивача 05.09.2017, 07.09.2017 повідомлення надійшло до відділення зв`язку, проте не було вручено під час доставки.

50. Вказане свідчить, що позивач мав можливість отримати дане повідомлення з 07.09.2017, проте вказаним правом не скористався.

51. Пунктом 27 Порядку № 1567 передбачено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

52. Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомив позивача про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а у зв`язку із неявкою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, правомірно розглянув справу без її участі.»

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01.03.2018 по справі № 820/4810/17, де в пункті 31 зазначено: «Додатково колегія суддів зазначає, що відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.»

Згідно приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак, на розгляд справи щодо акту № 285047 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 27.05.2021 позивач чи його представник не прибули та не надали жодних письмових пояснень.

За результатами розгляду справи Слобожанським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №2900681 від 13.07.2021 за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, та, відповідно до ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», до ТОВ "УКРІНФОРМТРЕЙД" застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн..

Згідно з п. 29 Порядку № 1567, копію постанови №290681 від 13.07.2021 було направлено позивачу разом із супровідним листом від 16.07.2021 №56304/28.2/24-21, відповідно до списку №8860 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, поданих у відділення поштового зв`язку № 22 АТ «УКРПОШТА», яку отримано останнім 21.07.2021, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Законом України №54-ІХ від 11.09.2019, який набув чинності 25.09.2019, внесено ряд змін до Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, частину першу статті 60 цього Закону доповнено новими абзацами: абзац 14 - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; абзац 15 - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; абзац 16 - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вже зазначалось, за результатами проведеного документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу DAF, модель FT XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом-цистерною марки FRUEHAUF, модель TF34T13RB, номерний знак НОМЕР_2 , було встановлено, що загальна маса тягача разом з напівпричепом та вантажем становила 45,71 т при нормативно допустимій 40 т для даного типу транспортного засобу.

У акті № 285047 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 27.05.2021 зафіксовано відсоткове співвідношення перевищення параметрів від нормативу, зокрема, по загальній масі перевищення становило 14,28 %, що знаходиться в діапазоні від 10 до 20 відсотків.

Таким чином допущене позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт підпадає під дію абзацу 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Щодо визначення маси транспортного засобу під час здійснення документального габаритно-вагового контролю, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначено вище, підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 наведене визначення поняття «документальний габаритно-ваговий контроль» - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Згідно зі свідоцтвом № НОМЕР_3 про реєстрацію сідлового тягача DAF, модель FT XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , маса транспортного засобу без навантаження транспортного засобу становить 8,317 т.

Згідно зі свідоцтвом № НОМЕР_4 про реєстрацію спеціалізованого напівпричепа-цистерни марки FRUEHAUF, модель TF34T13RB, номерний знак НОМЕР_2 , маса останнього без навантаження становить 6,18 т.

З огляду на зазначене, загальна вага без навантаження тягача і напівпричепа складає 14,497 т.

Відповідно до норм Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 (далі за текстом - Правила № 363), які регламентують процедуру завантаження транспортного засобу та оформлення товарно-транспортної накладної:

- абзац 27 розділу 1: Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

- пункт 6.4. розділу 6: При навантаженні вантажу здійснюється його зважування або рахування місць (чи штук). Вантаж приймається без перевірки маси, якщо він поданий для перевезення у спеціальних кузовах чи контейнерах при наявності на них пломб Замовника.

- пункт 10.12 розділу 10: Здача Замовником і приймання Перевізником вантажів, що перевозяться навалом, наливом або в контейнерах, передбачають визначення та запис маси вантажу в товарно-транспортній накладній.

- пункт 11.3. розділу 11: товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом.

- пункт 11.4. розділу 11: Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до наданої водієм під час перевірки товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №2812 від 25.05.2021, маса дизельного палива Євро 5, що перевозилось, становить 31,216 т.

З огляду на зазначене, шляхом додавання маси транспортного засобу, яка складає 14,497 т, та маси вантажу, яка складає 31,216 т, співробітниками Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки встановлено загальну масу транспортного засобу з вантажем, яка складала 45,71 т.

Щодо доводів позивача про те, що перевіряти наявність у водія дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України транспортним засобом з перевищенням вагових параметрів, виданий компетентними уповноваженими органами, мають виключно працівники відповідного підрозділу МВС, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок №1567), встановлено вичерпний перелік питань, які співробітники Укртрансбезпеки мають право перевіряти під час рейдової перевірки, серед яких зокрема перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

За приписами ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

З огляду на зазначене, перевіряючи у водія позивача наявність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, співробітники Укртрансбезпеки діяли виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо посилань позивача на те, що довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю також складена всупереч вимог чинного законодавства України, а саме не містить показники відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та час здійснення габаритно-вагового контролю, колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено, що цією довідкою встановлено перевищення допустимих навантажень та чітко зазначені результати досліджень.

Колегія суддів зазначає, що в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт відсутні будь-які заперечення щодо процедури проведення габаритно-вагового контролю.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів відхиляє доводи позивача щодо помилок в ході проведення габаритно-вагового контролю.

Крім того, колегія суддів відхиляє посилання позивача на постанову Верховного Суду від 24.07.2019 по справі № 803/1540/16, оскільки правовідносини у даній справі не є аналогічними тим, що розглядались у справі Верховним Судом України.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем було правомірно складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Щодо посилань апелянта на те, що ним перевозився рідкий вантаж, який є рухомим під час кожної зміни напрямків руху чи швидкості автомобіля, тому його маса не є сталою у різних точках під час руху, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Отже, перевізник повинен дотримуватись технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження на осі транспортного засобу.

Колегія суддів зауважує, що, завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

Переміщення вантажу під час руху не є припустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху.

Отже, беручи до уваги те, що позивач у даному випадку виступає як перевізник, який здійснив перевезення вантажу автомобілем, та те, що під час перевірки встановлено, що загальна маса транспортного засобу разом з напівпричепом-цистерною та вантажем становила 45,71 т при нормі 40 т, тобто що на 14,28 % перевищує параметри від нормативу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача були правові підстави для застосування відповідного адміністративно-господарського штрафу, а тому вважає постанову Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №290681 від 13.07.2021 правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, а, відтак, відсутні підстави задоволення позовних вимог.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРІНФОРМТРЕЙД" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 по справі № 520/15764/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді О.А. Спаскін Я.В. П`янова
Повний текст постанови складено 13.03.2023 року