Справа № 380/655/23
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року справа №380/655/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сакалош В.М.,

секретар судового засідання Наум`як Х.О.

за участю:

позивач ОСОБА_1

представник позивача Заремба О.В.

представник відповідача Чабан Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій,-

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 05.12.2022 № 641 Про застосування до працівників управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень, в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції № 1562 від 19.12.2022 о/с По особовому складу / по управлінню патрульної поліції у Львівській області / в частині звільнення позивача зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України: «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

- поновити позивача на посаді інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 4 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції з 20.12.2022, стягнувши з відповідача грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що суть дисциплінарного проступку відображені у висновку службового розслідування від 09.11.2022, у якому йдеться про порушення службової дисципліни допущеного старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 та лейтенантом поліції ОСОБА_1 , суть якого полягала у неналежному виконанні 21.08.2022 службових обов`язків, не реагування на повідомлення диспетчера ситуативного центру з розгляду повідомлення про пригоду, що надійшла з номера « 102», не опрацювання завдання з прибуття на місце події.

Позивач вказує, що відповідач, з огляду на дату затвердження 09.11.2022 висновку службового розслідування, в строк до « 09.12.2022» мав змогу накласти (довести до відома) позивача дисциплінарний наказ, натомість таке було здійснено відповідачем 10.12.2022 - понад встановлені законом строки. Зазначає, що позивач в період з 05.12.2022 (дата видачі наказу) по 09.12.2022 (граничний строк застосування дисциплінарного стягнення) не перебував на лікарняному чи відпустці, а відповідач не вживав належних заходів, щодо інформування про наявність вказаного наказу, що призвело до пропуску відповідного строку.

Також позивач стверджує, що 21.08.2022 в питаннях виїзду на місце події, (згідно завдання) керувався виключно вказівками свого начальника старшого автопатруля ОСОБА_2 та оператора Ситуативного центру « 102». Разом з тим, прийняття керівником (начальником ОСОБА_3 ) рішення за наслідками опрацювання завдання, з яким погодився оператор « 102», було обумовлено тим, що місце події не перебувало в зоні дії маршруту автопатруля та Схеми розстановки нарядів патрульної поліції.

Позивач вказує, що в питаннях обрання найсуворішого виду дисциплінарного стягнення відповідач застосовував закон який, на думку позивача, не підлягав застосуванню та не застосував закон, який підлягав застосуванню. Більш того зазначає, що відповідач при проведені службового розслідування не врахував долучені позивачем письмові докази (документи) щодо алгоритму дій поліції на виклики оператора « 102» та не врахував положення ст. 2 статуту (начальники та підлеглі) в питаннях віддання та виконання наказу при спільному виконанні завдань поліцейськими. Вважає, що протиправно відповідачем було залишено поза увагою листи роз`яснення Міністерства Юстиції та Національної поліції України щодо черговості застосування дисциплінарних стягнень під час дії воєнного стану, які були долучені позивачем до матеріалів службового розслідування.

Враховуючи наведене просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 16 січня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідач проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у поданому відзиві. Зазначив, що 09.11.2022 затверджено висновок, 09.12.2022 видано наказ, 10.12.2022 позивач ознайомився з наказом. Вказує, що перебіг застосування дисциплінарного стягнення відраховується з дати видачі наказу, висновок службового розслідування відповідно до пункту 11 частини 1 статті 19 Дисциплінарного статуту містить пропозицію щодо застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Таким чином вважає, що відповідачем дотримано строків застосування (реалізації) оспорюваного наказу.

Відповідач зазначає, що не зважаючи на численні вказівки керівника під час проведення інструктажів підпорядкованому особовому складу роти № 4 батальйону № 4 УПП у Львівській області ДПП з приводу необхідності дотримання службової дисципліни, неухильного виконання вимог «Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України» від 27.04.2020 року № 357, зокрема, здійснення своєчасного та належного реагування на повідомлення, які попередньо надходять на номер « 102», особливій уважності під час внесення відомостей до системи ІПНП, належному оформленні результатів реагування на правопорушення або подію, внесення до електронного рапорту корисної інформації, лейтенант поліції ОСОБА_1 та старший лейтенант поліції Хариш Віталій Ігорович належних висновків не зробили та знехтували вищевказаними вказівками. Дисциплінарні проступки в діях ОСОБА_1 , що мали місце 21.08.2022 та виразились у безвідповідальному ставленні до виконання службових обов`язків і неналежному реагуванні на повідомлення, що попередньо надійшло на номер « 102». Вказує, що ОСОБА_1 , будучи залученим до системи оперативного реагування, володіючи інформацією про наявність потерпілих осіб на місці події, халатно віднісся до виконання службових обов`язків, зокрема, негайно не вжив всіх необхідних заходів щодо безумовного виконання доручення диспетчера, уповноваженого на здійснення управління нарядами поліції, не виїхав на місце події, проявив байдужість і неповагу до права людини на життя, не вжив усіх можливих заходів для надання невідкладної, зокрема домедичної і медичної, допомоги особам, які постраждали внаслідок ДТП. Установлено також, що ОСОБА_1 , фактично не прибувши на місце події, позбавив себе можливості своєчасно задокументувати належним чином обставини ДТП, установити та опитати свідків такої та здійснити охорону місця події. З приводу тверджень позивача щодо того, хто являвся його керівником під час несення служби, в розумінні ст. 2 (керівники та підлеглі) Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», зазначає, що вимоги положень п. 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту повинні неухильно дотримуватись усіма поліцейськими і мають персоніфікований характер. З приводу аргументів позивача, що останній лише був зареєстрований в службовому планшеті, однак не вносив відомостей так, як перебував за кермом транспортного засобу, зазначає, що відповідно до п. 2, п. 3 розділу III Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.08.2017 № 676 (далі - Положення), в інформаційних ресурсах системи ІПНП обробляється інформація, яка належить до державних інформаційних ресурсів. Така інформація не підлягає поширенню та передачі іншим особам, крім випадків, передбачених законодавством. Бази даних поліції, необхідні для забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції. Пунктами 1, 3, 6 розділу IV вищезгаданого Положення - Розпорядником системи ІПНП є Національна поліція України. Користувачами системи ІПНП є посадові особи органів (підрозділів) поліції, яким в установленому порядку надано право доступу до інформації в цій системі. Користувачі системи ІПНП зобов`язані не розголошувати у будь-який спосіб інформацію, яка їм стала відома у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, крім випадків, передбачених законом, відповідають за достовірність інформації, що вводиться ними до відповідних інформаційних ресурсів системи ІПНП, та зобов`язані дотримуватися законодавства у сфері захисту інформації. Відповідно до наказу Національної поліції України від 12.10.2018 № 945 «Про затвердження Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в систему Національної поліції України» інформація з ІПНП відноситься до службової інформації.

Також, на думку відповідача, відповідно до норм чинного законодавства, визначення виду дисциплінарного стягнення відносно працівників є виключно дискреційними повноваженнями Департаменту патрульної поліції, як уповноваженого законом органу. Дискреційні повноваження це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовими актами.

Враховуючи наведене, просить суд відмовити в задоволенні позову.

21.02.2023 в підготовчому судовому засіданні суд ухвалив закрити підготовче засіданні та перейти до розгляду справи по суті.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві, просять позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Свідок не прибув.

Суд заслухав пояснення сторін, дослідив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та встановив.

Наказом Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України від 17.10.2022 №248 призначено службове розслідування та утворення дисциплінарної комісії відповідно до статті 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», пунктів 1 та 4 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, пунктів 2 та 3 розділу І, пункту 1 розділу II Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, у зв`язку із надходженням доповідної записки начальника Департаменту організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Національної поліції України генерала поліції третього рангу ОСОБА_4 (за вх. №2206 ДПП від 05.10.20220) та доповідної записки заступника начальника відділу чергової служби управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП у Львівській області ДПП) старшого лейтенанта поліції Михайла Карпи (вих. № 14622вн/41/12/01 -2022 від 11.10.2022), у яких вказується про порушення в діях окремих працівників УПП у Львівській області ДПП, що мають ознаки дисциплінарних проступків 09.08.2022 та 21.08.2022 (а.с.14-15).

09.11.2022 начальником УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції підполковника поліції Р.Пилипенко складено висновок службового розслідування, проведеного у зв`язку із надходженням доповідної записки начальника Департаменту організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Національної поліції України генерала поліції третього рангу ОСОБА_5 (за вх. № 2206 ДПП від 05.10.2022) та доповідної записки заступника начальника відділу чергової служби УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Михайла Карпи (вих. № 14б22вн/41/12/01-2022 під 11.10.2022), у яких вказується про порушення в діях окремих працівників УПП у Львівській області ДПП, що мають ознаки дисциплінарних проступків 09.08.2022 та 21.08.2022.

Згідно вказаного висновку вказано зокрема: «за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні 1) вимог частини першої статті 8, пунктів 1, 2, 4 частини першої статті 18, пунктів 4, 5, 14 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 9, 13 частини третьої статті І, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців другого, третього пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу III Посадової інструкції інспектора патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.08.2021 № 1705, пункту 6 розділу II, підпунктів 1, 2, 4 пункту 1, пункту- 7 розділу IX, пункту 1, підпункту 5 пункту 2 розділу XIV Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 квітня 2020 №357, на підставі Ц пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосувати до інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 4 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.» (а.с.40).

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 05.12.2022 №641, зокрема у пункті 1, застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення за вчинення дисциплінарного проступку, у вигляді звільнення із служби в поліції (а.с.10-11).

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 19.12.2022 № 1562 о/с по особовому складу, звільнено зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 19 грудня 2022 року, на підставі наказу №641 від 05.12.2022 (а.с.12).

Не погоджуючись з таким рішеннями, позивач звернувся за захистом свої прав до суду.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (п. 2 ч. 1).

Спірні правовідносини в даній справі пов`язані з проходженням публічної служби на підставі Закону України Про Національну поліцію від 02.07.2015 року №580-VIII, яким врегульовано правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, в тому числі порядок призначення та звільнення поліцейських зі служби, Дисциплінарного статуту Національної поліції, Правил етичної поведінки поліцейських (далі - Правила етичної поведінки поліцейських) затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію", Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Положеннями частини 1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно ст. 18 Закону України "Про Національну поліції", поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Додаткові обов`язки, пов`язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

На поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" (далі - Статут).

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Націанальної поліції України, затверджений Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до ст. 11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 13 вказаного вище Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.

Не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з посади.

Основні обов`язки поліцейського визначені статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію".

Окрім вказаних основних обов`язків, у ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту визначено зобов`язання поліцейського, які випливають із службової дисципліни.

За порушення службової дисципліни поліцейські відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком згідно з ст. 12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення відповідно до ч.1 ст. 13 Дисциплінарного статуту є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно з приписами ст. 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування (ч. 2 ст. 21 статуту)

Як вже встановлено судом, висновок службового розслідування складено та затверджено 09.11.2022.

Згідно абз. 1 ч. 6 ст. 26 Статуту, службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником висновку за результатами службового розслідування.

Відповідно до ст. 22 статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування. Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Таким чином, з огляду на дату затвердження 09.11.2022 висновку службового розслідування, відповідач зобов`язаний в строк до 09.12.2022 накласти (довести до відома) позивача про дисциплінарний наказ, однак як встановлено судом, 10.12.2022 позивач ознайомився з наказом від 05.12.2022 (а.с.11), понад встановлені законом строки.

Суд також встановив з матеріалів справи, що позивач в період з 05.12.2022 (дата видачі наказу) по 09.12.2022 (граничний строк застосування дисциплінарного стягнення) не перебував на лікарняному чи відпустці, що не заперечується відповідачем.

Варто зазначити, що частина 1, 2 статті 30 Статуту передбачає, що у разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.

Відтак суд дійшов висновку, що суб`єкт владних повноважень в граничний строк, до 09.12.2022 мав повноваження з накладення дисциплінарного стягнення.

Разом з тим, Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, що триває до сьогодні.

Відповідно до статті 26 Статуту, у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).

Службове розслідування стосовно заступників керівника Національної поліції України чи керівників територіальних органів Національної поліції України проводиться виключно дисциплінарною комісією.

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.

Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським, стосовно якого призначено службове розслідування, вчинено інший дисциплінарний проступок, обставини його вчинення підлягають перевірці уповноваженою особою під час проведення такого службового розслідування.

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції.

Як вже встановлено судом, наказом Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України від 17.10.2022 №248 призначено службове розслідування та утворення дисциплінарної комісії та лише 09.11.2022 начальником УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції підполковника поліції Р.Пилипенко складено висновок службового розслідування.

Відповідно до статті 29 Статуту, передбачено особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану.

У разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь.

Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Протягом 10 днів з дня підписання наказу про застосування дисциплінарного стягнення прямий керівник посадової особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, має право його пом`якшити, застосувати суворіше дисциплінарне стягнення або звільнити поліцейського від дисциплінарної відповідальності, якщо встановить невідповідність такого стягнення ступеню тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та вини.

У разі застосування до поліцейського інших заходів дисциплінарного впливу, не пов`язаних із застосуванням дисциплінарного стягнення, прямий керівник посадової особи, яка призначила службове розслідування, має право переглянути це рішення шляхом видання наказу про притягнення цього поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи наведене, наступним за тяжкістю, (суворістю, черговістю) видом дисциплінарного стягнення для ОСОБА_1 після попередження про неповну посадову відповідність мало бути пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення з посади.

Пониження у спеціальному званні не допускається в разі присвоєння поліцейському первинного спеціального звання, проте у випадку з ОСОБА_1 спеціальне звання «лейтенант поліції» не первинне, а відповідно вказаний вид дисциплінарного впливу міг бути застосований.

Відповідач в питаннях обрання найсуворішого виду дисциплінарного стягнення не врахував норму закону (№ 2123-IX) щодо черговості застосування дисциплінарних стягнень, від менш суворого до більш суворого, а застосував положення статуту які діяли до запровадження воєнного стану.

Крім того варто зазначити, що відповідно до статті 2 Статуту, передбачено, що за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських.

Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

Керівник, якому поліцейський підпорядкований за службою, у тому числі тимчасово, є прямим керівником для нього. Найближчий до підлеглого прямий керівник є безпосереднім керівником. Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові.

У разі спільного виконання службових обов`язків поліцейськими, які не підпорядковані один одному по службі, старшим вважається поліцейський, визначений безпосереднім керівником або який займає вищу посаду. Якщо поліцейські займають рівні посади, старший визначається за спеціальним званням.

Суд також погоджується з покликанням позивача щодо вчиненого дисциплінарного проступку вчиненого 21.08.2022 у зв`язку з тим, що керівником (начальником ОСОБА_2 ) прийнято рішення за наслідками опрацювання завдання, з яким погодився оператор « 102», оскільки місце події не перебувало в зоні дії маршруту автопатруля та Схеми розстановки нарядів патрульної поліції.

За наведених обставин оскаржувані накази щодо звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції не можуть вважатися прийнятим безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), що спричинило порушення відповідачем трудових гарантій позивача відтак є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, яке підлягає виплаті позивачеві, суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання щодо визначення дати, з якої позивача має бути поновлено на попередній посаді, суд виходить з такого.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 241-1 КЗпП України строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Відповідно до пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110), днем звільнення вважається останній день роботи.

Отже, відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 19.12.2022 № 1562 о/с по особовому складу, звільнено зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 19 грудня 2022 року.

Частиною третьою статті 235 КЗпП України визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника відповідно до статті 27 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці» визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок №100).

Згідно з підпунктом «з» пункту 1 розділу І Порядку №100 він підлягає застосуванню для розрахунку середньої заробітної плати і у випадку вимушеного прогулу.

Відповідно до абзаців першого, третього, четвертого пункту 2 розділу ІІ Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

За правилами пункту 5 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до пункту 8 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні 2 календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, установленим із дотриманням вимог законодавства.

Згідно з пунктом 9 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за №669/28799; далі Порядок №260), при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Тобто, виплата поліцейським грошового забезпечення здійснюється за календарні дні, в даному випадку 71 календарний день (з 20.12.2022 (перший робочий день після звільнення позивача) по 28.02.2023) (дата прийняття судом рішення про поновлення позивача на посаді).

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними ст. 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень вчинення дій чи бездіяльності.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Слід зазначити, що право не виникає внаслідок неправомірних дій (ex iniuria ius non oritur) або бездіяльності; держава не може відмовитися від виконання свого зобов`язання, посилаючись на підстави, які визнано незаконними; те, що право виникає з факту (ex facto ius oritus), не означає, що право може виникати з несправедливості (ex iniuria ius non oritur). Зазначені підходи застосовані ЄСПЛ, зокрема, у рішенні Paradiso and Campanelli v Italy (№ 25358/12), Sidabras and Others v. Lithuania (№ 50421/08), Ioannou v Turkey (№ 18364/91), Schenk v. Switzerland (№ 10862/84), Stromblad v. Sweden (№ 3684/07).

Рішення в частині виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць слід допустити до негайного виконання, так як відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 371 КАС України, постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби підлягають негайному виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, судові витрати згідно з ст. 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-248, 256, 294, 295, 371 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 05.12.2022 № 641 Про застосування до працівників управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень, в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції № 1562 від 19.12.2022 о/с по особовому складу по управлінню патрульної поліції у Львівській області в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 4 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції з 20.12.2022.

Стягнути з Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, будинок 3; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.12.2022 по 28.02.2023.

Рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та стягнення середнього заробітку за один місяць допустити до негайного виконання.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 10.03.2023

Суддя Сакалош В.М.