Справа № 340/5309/22
Суддя: В.В. Науменко
Дата ухвалення: 2023-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення заяви

10 березня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/5309/22

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Науменко В.В., розглянувши заяву позивача, подану на підставі статті 383 КАС України, у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із заявою, поданою на підставі статті 383 КАС України, про визнання протиправними рішення, дії та бездіяльності відповідача, які полягають у невнесенні до оновленої довідки №2103/1 від 22.02.2023 року про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 року, яка видана на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2022 року у справі № 340/5309/22, відомостей про розміри надбавки за особливості проходження служби (65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років), та премії (95% від посадового окладу відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 та рішення Міністра оборони України від 27.01.2021 №241/612).

Вимоги, яким повинна відповідати вказана заява, встановлені статтею 383 КАС України.

Частиною першою статті 383 КАС України визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (частина 4 статті 383 КАС України).

Суд зазначає, що перебіг десятиденного строку на звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України починається із дати, коли особа - позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів діями або бездіяльністю відповідача, пов`язаними із примусовим виконанням судового рішення, яке набрало законної сили.

При цьому, норми КАС України у разі пропуску десятиденного строку не передбачають процесуальної можливості залишення заяви без руху чи поновлення строку звернення до суду з такою заявою.

Порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен був дізнатись", що містяться у статті 383 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Позивач вказує, що відповідач на виконання рішення суду видав довідку №2103/1 від 22.02.2023 року про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 року. До суду із заявою позивач звернувся 09.03.2023 року. Натомість, у заяві вказує, що про направлення ІНФОРМАЦІЯ_2 такої довідки до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області ОСОБА_1 дізнався 07.03.2023 року, однак жодних доказів на підтвердження зазначеного не надає.

Дослідивши заяву та додані до неї додатки, суд приходить до висновку, що позивачем пропущений десятиденний строк звернення до суду із заявою згідно з статтею 383 КАС України, тобто вона не відповідає частині 4 статті 383 КАС України.

Згідно з пунктом 10 частини другої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у такій заяві зазначаються перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Відповідно до частини третьої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Так, зокрема, відповідно до пункту 9 частини другої статті 383 КАС України, у такій заяві зазначається: документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви.

Частиною другою статті 132 КАС України регламентовано, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі- Закон № 3674-VI).

У розумінні частини першої статті 3 Закону № 3674-VI об`єктом справляння судового збору є, зокрема, позовна заява та інша заява, передбачена процесуальним законодавством.

Частина друга цієї статті передбачає вичерпний перелік заяв, за подання яких судовий збір не справляється, однак заява, подана на підставі статті 383 КАС України, до зазначеного переліку не включена.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оскільки заява, подана заявником - фізичною особою, містить вимогу немайнового характеру, розмір судового збору, що підлягає сплаті заявником до суду, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, така вимога заявником не дотримана.

При аналізі та застосуванні пункту 9 частини другої статті 383 КАС України судом врахована правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 807/220/18, від 25 червня 2020 року у справі № 0240/2226/18-а.

Крім того, заявником не дотримано вимоги пункту 8 частини другої статті 383 КАС України, оскільки не зазначено інформацію про хід виконавчого провадження.

Вказане не є формальною вимогою, а навпаки є важливою інформацією, яка дає можливість суду визначити, чи не є передчасним звернення стягувача до суду з такою заявою. Перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення.

При аналізі та застосуванні пункту 8 частини другої статті 383 КАС України судом врахована правова позиція, викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 грудня 2021 року у справі № 9901/235/20.

Відповідно до абзацу 2 частини п`ятої статті 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.

Керуючись статтями 248, 256, 383 КАС України, -

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду - повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляд справи відбувався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду В.В. Науменко