Справа № 440/4754/22
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 р.Справа № 440/4754/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Кролівець П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.08.2022, головуючий суддя І інстанції: Т.С. Канигіна, м. Полтава, повний текст складено 08.08.22 року по справі № 440/4754/22

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до суду з позовом до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (далі також - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 21.04.2022 про відкриття виконавчого провадження № 68837243.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2022 № 68837243.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 гривень та витрати, пов`язані з надання правової допомоги, у сумі 1000,00 гривень.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, без повного з`ясування обставин справи.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про необґрунтованість висновків суду першої інстанції про порушення строків для звернення постанови до виконання.

За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Розгляд справи здійснювати за відсутності представника відповідача.

На електронну адресу суду апеляційної інстанції від представника позивача надійшло клопотання про здійснення розгляду справи в режимі відеоконференції, яке Другим апеляційним адміністративним судом залишено без розгляду, оскільки не скріплено кваліфікованим електронним підписом заявника.

Окрім того, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, а також відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на обставини справи та нормативно-правове обґрунтування, зазначені ним у позовній заяві, доводить, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. За результатами апеляційного розгляду просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України).

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що 14.12.2021 Державною службою України з безпеки на транспорті Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті прийнято постанову серії ВМ № 00003143 про стягнення штрафу у розмірі 68000 грн.

23.02.2022 Державною службою України з безпеки на транспорті Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті направлено заяву від 23.02.2022 за вих. № 3121/3.6/14-22 про примусове виконання рішення до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) разом із постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ВМ № 00003143 від 14.12.2021 про стягнення штрафу у розмірі 68000,00 грн.

21.04.2022 головним державним виконавцем Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Проніною Л. М. відкрито виконавче провадження № 68837243.

Вважаючи постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 68837243 протиправною та прийнятою із порушенням строків, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова Державної служби України з безпеки на транспорті Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті серії ВМ № 00003143 від 14.12.2021 стосовно позивача звернута до примусового виконання поза межами встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а отже постанова про відкриття виконавчого провадження № 68837243 від 21.04.2022 є протиправною та підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (п. 6 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII).

За приписами частини першої статті 4 цього ж Закону, у виконавчому документі зазначаються, зокрема дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ, резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень, дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню), строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до п. 2 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За правилами частин першої та другої статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до частини другої статті 291 КУпАП в редакції, на час виникнення спірних правовідносин, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

За загальними правилами відповідно до ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з частиною першою статті 300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 300-1 КУпАП встановлено, що у разі сплати відповідальною особою, зазначеною у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або громадянином (резидентом) України, який ввіз на територію України транспортний засіб, зареєстрований за межами України, 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), така постанова вважається виконаною. Постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення зупинки, стоянки та паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), також вважається виконаною у разі сплати штрафу за повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності, залишеним уповноваженою посадовою особою на місці вчинення правопорушення на лобовому склі транспортного засобу, у тому числі шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення.

У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів така постанова підлягає примусовому виконанню.

У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

Відповідно до статті 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Судом установлено, що 14.12.2021 Державною службою України з безпеки на транспорті Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті щодо позивача, ОСОБА_1 , прийнято постанову серії ВМ № 00003143 про стягнення штрафу.

Постанова серії ВМ № 00003143 від 14.12.2021 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху була направлена Державною службою України з безпеки на транспорті засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_1 14.12.2021 та повернулась відправнику з позначкою про невручення 27.01.2022, на підтвердження чого до матеріалів справи Державною службою України з безпеки на транспорті надано копії: списку поштових відправлень № 830 із зазначенням штрихкодового ідентифікатору направлення; списку поштових відправлень із зазначенням списку за № 830, які були повернуті відправнику 27.01.2022; рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з довідкою про причини невручення поштового відправлення («за закінченням терміну зберігання»).

Таким чином постанова про накладення адміністративного стягнення серії ВМ № 00003143 від 14.12.2021 набрала законної сили 27.01.2022 і саме з цієї дати ОСОБА_1 мав право протягом 30 днів сплатити визначений цією постановою штраф.

Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Доказів сплати позивачем застосованого штрафу чи оскарження постанови серії ВМ № 00003143 від 14.12.2021 матеріали справи не містять.

Колегія суддів зазначає, що після закінчення 30-денного строку на сплату штрафу в добровільному порядку постанова підлягала зверненню до примусового виконання і останнім днем такого звернення, з урахуванням установлених судом фактичних обставин цієї справи та положень ст. 300-1 КУпАП, є 27.04.2022.

23.02.2022 Державною службою України з безпеки на транспорті Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті складено заяву за вих. № 3121/3.6/14-22 про примусове виконання постанови серії ВМ № 00003143 від 14.12.2021 та направлено до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) разом з копією вказаної постанови серії ВМ № 00003143 від 14.12.2021.

За матеріалами виконавчого провадження вказане поштове відправлення направлене рекомендованим листом за № 393, який зазначено на конверті відправника. Згідно з трекінгом поштового відправленння рекомендоване відправлення за № 393 прийняте поштовим відділенням 23.02.2022, а видане представнику Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Суми) 15.04.2022.

Заяву Державної служби України з безпеки на транспорті Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті про примусове виконання рішення за вих. № 3121/3.6/14-22 зареєстровано відповідачем 19.04.2022 за вх. № 5994 та 21.04.2022 головним державним виконавцем Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Проніною Л. М. відкрито виконавче провадження № 68837243 з примусового виконання постанови серії ВМ № 00003143 від 14.12.2021.

За викладених обставин колегія суддів дійшла висновку, що позивач безпідставно та необґрунтовано вказує на порушення встановленого КУпАП строку пред`явлення постанови серії ВМ № 00003143 від 14.12.2021 до примусового виконання, оскільки з наявних у справі документів вбачається, що при направленні Державною службою України з безпеки на транспорті Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті заяви про пред`явлення виконавчого документа до виконання останнім було повністю дотримано такий строк пред`явлення його до виконання.

Враховуючи наведене, державний виконавець, отримавши 15.04.2022 до виконання виконавчий документ серії ВМ № 00003143 від 14.12.2021, пред`явлений в межах визначеного КУпАП строку, мав законні підстави для відкриття виконавчого провадження.

Суд апеляційної інстанції зазначає про відсутність підстав для повернення виконавчого документу, яким у спірному випадку є постанова серії ВМ № 00003143 від 14.12.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, з підстав закінчення строку пред`явлення його до виконання.

Позивач, посилаючись на те, що частина перша статті 303 КУпАП є спеціальною нормою і яка встановлює строк звернення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання - три місяці з дня винесення, не враховує, що частина друга цієї статті передбачає встановлення й інших, більш тривалих строків для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Тобто наведена позивачем норма частини першої статті 303 КУпАП встановлює загальний строк давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень.

Втім статтею 300-1 КУпАП встановлений окремий порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, тому з огляду на положення частини 2 статті 303 КУпАП, до спірних правовідносин не може бути застосовано правила частини 1 статті 303 КУпАП.

Окрім того, Законом № 1404-VIII, яким урегульовано відносини з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), також встановлені строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання (ч. 1 статті 12 Закону).

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що постанову серії ВМ № 00003143 від 14.12.2021, яка набрала законної сили 27.01.2022, про що безпосередньо зазначено у самій постанові і це не спростовано позивачем, пред`явлено до примусового виконання без порушення законодавчо встановленого строку, визначеного як приписами КУпАП, так і Закону № 1404-VIII.

З огляду на встановлені фактичні обставини під час розгляду справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими врегульовані спірні відносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правомірність постанови державного виконавця від 21.04.2022 про відкриття виконавчого провадження № 68837243.

Щодо посилання на те, що виконавчий лист було вручено співробітнику виконавчої служби 15.04.2022, а в заяві про на відкриття виконавчого провадження дата - 19.04.2022, слід зазначити, що порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії.

Посилання суду першої інстанції на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази направлення Державною службою України з безпеки на транспорті Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті заяви про примусове виконання рішення до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) саме 23.02.2022, оскільки за наявною у матеріалах справи копією поштового конверту з наявним трекінгом АТ «Укрпошта» № 393 на самому поштовому конверті міститься відмітка з датою "14.02.2022", яка передує складанню заяви від 23.02.2022 за вих. № 3121/3.6/14-22, колегія суддів уважає помилковим.

Зміст наданих відповідачем та Державною службою України з безпеки на транспорті Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті документів у їх сукупності в повній мірі дає можливість встановити, що рекомендоване поштове відправлення № 393 (із заявою про примусове виконання рішення від 23.02.2022 за вих. № 3121/3.6/14-22 та копією постанови серії ВМ № 00003143 від 14.12.2021) направлялося до органу ДВС саме 23.02.2022.

При цьому копія поштового конверту відправлення № 393 та трекінг такого поштового відправлення додавалися відповідачем до відзиву на позовну заяву до суду першої інстанції.

Судом першої інстанції не встановлено достеменно, що зазначення на поштовому конверті відправлення № 393 відтиску печатки з цифрами "14022" є саме датою "14.02.2022", з огляду на що зроблено помилковий висновок, що постанова Державної служби України з безпеки на транспорті Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті серії ВМ № 00003143 від 14.12.2021 стосовно позивача звернута до примусового виконання поза межами встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Разом з тим поштове відправлення, направлене рекомендованим листом за № 393, який зазначено на конверті відправника (Державної служби України з безпеки на транспорті), згідно з трекінгом поштового відправлення 23.02.2022 прийняте поштовим відділенням, 12.04.2022 - відправлено з сортувального центру та надійшло до сортувального центру, 13.04.2022 - відправлено з сортувального центру, 14.04.2022 - надійшло до сортувального центру, 15.04.2022 - відправлено з сортувального центру, надійшло у точку видачі та вручене отримувачу (представнику Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Суми)) за довіреністю (36023, м. Полтава). Доказів про те, що вказані дані не відповідають дійсності (є сфальсіфікованими), матеріали справи не містять.

Отже доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, та приймаються колегією суддів в якості належних.

Щодо посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу на те, що до апеляційної скарги не додано документ, який підтверджує повноваження представника відповідача на підписання апеляційної скарги, подання скарги та представництво інтересів під час розгляду справи, колегія суддів зазначає, що повноваження представника Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) підтверджено довіреністю № 35870 від 07.06.2022, наданою до суду першої інстанції з відзивом на позовну заяву (а.с. 34, зворот).

Зважаючи на викладене вище, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно із приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також у зв`язку із тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.08.2022 по справі № 440/4754/22 скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк