Справа № 120/243/23
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 березня 2023 р. Справа № 120/243/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, у зв`язку із затримкою виконання рішення суду.

Позовні вимоги мотивовані необхідністю стягнення із відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду по справі №120/12662/21-а.

Ухвалою від 17.01.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначив, що середній заробіток за час затримки власником або уповноваженим ним органом виконання судового рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою, тому строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення зазначеного заробітку обмежується трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, тобто з часу видачі наказу про поновлення на роботі (частина перша статті 233 КЗпП України).

Крім того зазначив, що оскільки рішення суду у справі №120/12662/21-а не виконане, вимога позивача про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу передчасна.

30.01.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та такими, що не спростовує доводи, викладені у позовній заяві як підстави для задоволення позову. Крім того просить врахувати позицію викладену у постанові Верховного Суду №802/1183/16-а.

Ухвалою суду від 03.02.2023 у задоволенні заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23.12.2021 по справі №120/12662/21-а адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження тимчасово виконуючого обов`язки сільського голови Уланівської сільської ради №239-к від 14.06.2021 року "Про покладення виконання обов`язків начальника відділу надання адміністративних послуг (ЦНАП) Уланівської сільської ради на ОСОБА_1 ", в частині визначення дати закінчення строкового трудового договору "по 07 вересня 2021 року включно".

Визнано протиправним та скасовано розпорядження тимчасово виконуючого обов`язки сільського голови Уланівської сільської ради №336-к від 07.09.2021 року "Про звільнення в.о. начальника відділу надання адміністративних послуг (ЦНАП) Уланівської сільської ради ОСОБА_1 ".

Поновлено ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки начальника відділу надання адміністративних послуг (ЦНАП) Уланівської сільської ради з 08.09.2021 року.

Стягнено з Уланівської сільської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.09.2021 року по 23.12.2021 року у розмірі 48922,72 (сорок вісім тисяч дев`ятсот двадцять дві гривні сімдесят дві копійки), з утриманням обов`язкових податків та зборів.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки начальника відділу надання адміністративних послуг (ЦНАП) Уланівської сільської ради та в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання.

Відповідне рішення суду від 23.12.2021 набрало законної сили.

Втім, як зазначив позивач у позовній заяві, станом на 11.01.2023 рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23.12.2021, в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки начальника відділу надання адміністративних послуг (ЦНАП) Уланівської сільської ради залишилось не виконаним.

Наведені вище обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду по справі №120/12662/21-а за період з 24.12.2021 по 11.01.2023.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Статтею 124 Конституції України регламентовано, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Аналогічна норма закріплена у частині другій статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та у статті 14 КАС України.

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок і саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009 (заява №40450/04), пункти 51, 54).

Відповідний державний орган повинен вжити всіх необхідних заходів для виконання судового рішення або передати його іншому компетентному органу для виконання (рішення ЄСПЛ у справі «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia), №59498/00, п.68).

Частинами 1 та 2 статті 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Частиною сьомою статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена статтею 236 Кодексу законів про працю України, згідно якої проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникла у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Таким чином, згідно статті 236 Кодексу законів про працю України проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що наявність вини відповідача у затримці виконання судового рішення не є обов`язковою підставою для задоволення заявлених вимог, в даній справі наявність цієї вини випливає із норм Конституції України, згідно яких судові рішення, які набрали законної сили, повинні виконуватись державними органами добровільно.

В той же час, для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 Кодексу законів про працю України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 802/1183/16-а та від 05.03.2020 у справі №280/360/19.

Як було встановлено судом вище, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23.12.2021 по справі №120/12662/21-а, окрім іншого, поновлено ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки начальника відділу надання адміністративних послуг (ЦНАП) Уланівської сільської ради з 08.09.2021 року. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки начальника відділу надання адміністративних послуг (ЦНАП) Уланівської сільської ради ради допущено до негайного виконання.

Втім, як слідує із матеріалів справи, станом як на дату звернення до суду з даним позовом, так і станом на дату вирішення даної справи рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23.12.2021 по справі №120/12662/21-а, в частині поновлення на роботі залишилось не виконаним.

Таким чином, позивач фактично просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виконання судового рішення, яке на даний момент ще не є виконаним, адже позивача не поновлено на посаді виконуючого обов`язки начальника відділу надання адміністративних послуг (ЦНАП) Уланівської сільської ради.

При цьому, позивач просить суд стягнути середній заробіток за період з 24.12.2021 по 11.01.2023, однак необхідність стягнення середнього заробітку саме за відповідний період позивачем жодним чином не обґрунтовано.

Суд наголошує, що для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 Кодексу законів про працю України, окрім іншого, належить встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Що, як уже було зазначено вище, відповідає позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 802/1183/16-а та від 05.03.2020 у справі №280/360/19, які позивач просить врахувати при винесені рішення у справі.

З огляду на вище викладене, а також беручи до уваги те, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23.12.2021 по справі №120/12662/21-а на даний час ще не виконане, суд приходить до висновку, що вимоги даного позову є передчасними.

Аналогічного висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 02.01.2023 у справі №120/5432/22.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

З урахуванням вимог статті 139 КАС України понесені витрати позивачу не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Уланівська сільська рада Хмільницького району Вінницької області (вул. Миру, 9, с. Уланів, Хмільницький район, Вінницька область, )

Суддя Мультян Марина Бондівна