Справа № 160/1575/23
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2023-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2023 року Справа № 160/1575/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача 1 Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, відповідача 2 Комісії з надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем Виконавчого комітету Павлоградської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,-
22.02.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача 1 Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, відповідача 2 Комісії з надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, третя особа: Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради, у якому позивач просить суд:
- встановити відсутність компетенції (повноважень) у Виконавчого комітету Павлоградської міської ради приймати рішення щодо виключення із складу осіб, які мають право на соціальну послугу - адресну матеріальну допомогу на лікування за рахунок коштів місцевого бюджету, фізичних осіб, які фактично проживають в місті Павлограді Дніпропетровської області без реєстрації за місцем проживання;
- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Павлоградської міської ради щодо невключення до назви і змісту пунктів Положення про комісію з надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем та Порядку надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем, які затверджені рішенням Виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 26 грудня 2018 року №934, зі змінами, затвердженими рішеннями Виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 23 вересня 2020 року №721 і від 14 квітня 2021 року №284, словосполучення «мешканець міста», та зобов`язати Виконавчий комітет Павлоградської міської ради внести зміни до назви і змісту пунктів вищезазначених положення і порядку, а саме, замінити словосполучення «громадянин міста» на словосполучення «мешканець міста» для усунення дискримінації щодо права на соціальний захист у формі надання адресної матеріальної допомоги на лікування за рахунок коштів місцевого бюджету;
- визнати протиправним та нечинним в пункті 2 Порядку надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем в редакціях, затвердженого рішеннями Виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 26 грудня 2018 року №934, від 23 вересня 2020 року №721 і від 14 квітня 2021 року №284 словосполучення «громадянам міста, які зареєстровані в м.Павлограді», як дискримінаційне, та зобов`язати Виконавчий комітет Павлоградської міської ради внести зміни до вищезазначеного пункту порядку, а саме, замінити словосполучення «громадянам міста, які зареєстровані в м. Павлограді» на словосполучення «мешканцям міста»;
- визнати протиправним і скасувати рішення Комісії з надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, яке оформлено протоколом №1 засідання комісії від 05 липня 2021 року, в частині відмови у наданні матеріальної допомоги на лікування ОСОБА_1 за її заявою від 30 березня 2021 року на підставі пункту 2 Порядку надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 26 грудня 2018 року №934 зі змінами, яким встановлено, що допомога надається громадянам міста, які зареєстровані в місті Павлограді, та зобов`язати вищезазначену комісію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30 березня 2021 року щодо надання матеріальної допомоги на лікування.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2022 адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду:
- пояснення щодо підстав об`єднання в одне провадження заявлених позовних вимог у відповідності до частини 1статті 172 КАС України з наданням відповідних доказів за наявності;
- обґрунтоване клопотання про залучення третої особи до участі у справі;
- уточненого адміністративного позову, який містить ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача 2, із зазначенням дати, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а також його копії для направлення відповідачу у справі відповідно до їх кількості, а в разі подання позову після закінчення строків, установлених законом позивач має подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з відповідними доказами поважності причин його пропуску.
Копію вказаної ухвали направлено засобами поштового зв`язку на адресу позивача, зазначену в позовній заяві, та відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримано останньою 19.04.2022. Тобто, строк для усунення недоліків до 29.04.2022.
29.04.2022 засобами електронної пошти від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої ОСОБА_1 було додано позовну заяву відповідача 1 Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, відповідача 2 Комісії з надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, у якій позивач просила суд:
- поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з цим позовом.
- розглянути справу з дотриманням норм матеріального і процесуального права і ухвалити законне і обґрунтоване рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 :
визнати протиправним і скасувати рішення Комісії з надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, яке оформлено протоколом №1 засідання комісії від 05 липня 2021 року, в частині відмови у наданні матеріальної допомоги на лікування ОСОБА_1 за її заявою від 30 березня 2021 року на підставі пункту 2 Порядку надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 26 грудня 2018 року №934 зі змінами, яким встановлено, що допомога надається громадянам міста, які зареєстровані в місті Павлограді, та зобов`язати вищезазначену комісію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30 березня 2021 року щодо надання матеріальної допомоги на лікування;
визнати протиправним в пункті 2 Порядку надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем в редакціях, затверджених рішеннями Виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 26 грудня 2018 року №934, від 23 вересня 2020 року №721 і від 14 квітня 2021 року №284: «Допомога надається громадянам, які зареєстровані в м. Павлоград та потребують лікування або вирішення соціально- побутових проблем, але не більше одного разу на рік згідно з Переліком документів необхідних для надання матеріальної допомоги», - використання словосполучення «які зареєстровані в м. Павлоград» як дискримінаційного, та визнати нечинним пункт 2 вищезазначеного Порядку в частині словосполучення «які зареєстровані в м. Павлоград».
У період з 25.04.2022 по 27.05.2022 головуючий суддя Юхно І.В. перебувала у відпустці, а 28.05.2022-29.05.2022 були вихідними днями.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача 1 Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, відповідача 2 Комісії з надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем Виконавчого комітету Павлоградської міської ради про визнання протиправним нормативно-правового акту в частині, визнання протиправним та скасування рішення повернуто позивачу.
Не погодившись з ухвалою від 30.05.2022, позивач звернулась Третього апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.11.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено та ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. При цьому, судом апеляційної інстанції було зазначено, що стаття 172 КАС України не позбавляє суд права роз`єднати певні вимоги, якщо це буде сприяти виконанню завдань адміністративного судочинства.
17.01.2023 матеріали адміністративної справи №160/4128/22 надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та передані на розгляд головуючому судді Юхно І.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та роз`єднано позовні вимоги; відкрито в адміністративній справі №160/4128/22 загальне позовне провадження в частині позовних вимог про визнання протиправним в пункті 2 Порядку надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем в редакціях, затверджених рішеннями Виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 26 грудня 2018 року №934, від 23 вересня 2020 року №721 і від 14 квітня 2021 року №284: «Допомога надається громадянам, які зареєстровані в м. Павлоград та потребують лікування або вирішення соціально-побутових проблем, але не більше одного разу на рік згідно з Переліком документів необхідних для надання матеріальної допомоги», - використання словосполучення «які зареєстровані в м. Павлоград» як дискримінаційного, та визнати нечинним пункт 2 вищезазначеного Порядку в частині словосполучення «які зареєстровані в м. Павлоград» та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні 21.02.2023 о 13:15 год.; а також виділено в самостійне провадження позовну вимогу про:
- визнання протиправним і скасування рішення Комісії з надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, яке оформлено протоколом №1 засідання комісії від 05 липня 2021 року, в частині відмови у наданні матеріальної допомоги на лікування ОСОБА_1 за її заявою від 30 березня 2021 року на підставі пункту 2 Порядку надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 26 грудня 2018 року №934 зі змінами, яким встановлено, що допомога надається громадянам міста, які зареєстровані в місті Павлограді, та зобов`язання вищезазначеної комісії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30 березня 2021 року щодо надання матеріальної допомоги на лікування.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що під час проживання в м.Павлограді ОСОБА_1 отримувала і отримує на цей час медичне обслуговування в Комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» Павлоградської міської ради, яке розташоване за адресою: м. Павлоград, вул. Соборна, 115 на підставі відповідного договору. Внаслідок халатної роботи лікарів у вищезазначеному медичному закладі, які не реагували належним чином на її скарги щодо стану здоров`я, їй вирощена ракова пухлина розміром 3 куб. см., яка виявлена в січні 2019 року під час обстеження у консультативній поліклініці Дніпропетровської обласної лікарні ім. І.І. Мечникова. З 18.04.2019р. позивачу була встановлена друга група інвалідності, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) серія 12ААБ №219286 від 25.04.2019р., виданою Онко МСЕК м. Дніпра. В січні-березні 2019 року ОСОБА_1 проходила дорогі обстеження, за результатами яких було підтверджено онкозахворювання, у зв`язку з чим в березні 2019 року вона звернулась до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради із заявою про надання мені матеріальної допомоги на лікування, за результатом розгляду якої мені була надана матеріальна допомога в розмірі 2 000 грн., яку отримала в квітні 2019 року. В 2020 році позивач не зверталась ні до Виконавчого комітету Павлоградської міської ради (далі - ВК ПМР, Відповідач 1), ні до Управління із заявою про надання матеріальної допомоги. 30.03.2021р. ОСОБА_1 подала до ВК ПМР заяву про надання матеріальної допомоги на лікування, до якої додала: довідку про доходи за період з жовтня 2020р. по березень 2021р., довідку Амбулаторії ЗПСМ №1 КНП «ЦПМСД м. Павлограда» ПМР від 23.03.2021р., копії стор.1,2,11 паспорту, копію ідентифікаційного коду, довідку про банківські реквізити АТКБ «Приватбанк», копію довідки МСЕК серія 12ААБ №230060 від 18.06.2020р. Посадова особа ВК ПМР, яка прийняла мою заяву, зазначила, що розгляд комісією заяв про надання матеріальної допомоги відбудеться орієнтовно в липні-серпні 2021 року.
Позивач вважає, що в п.2 Порядку протиправно встановлено норму, що матеріальна допомога громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем надається громадянам міста, які зареєстровані в м. Павлограді, та потребують лікування або вирішення соціально-побутових проблем, але не більше 1 разу на рік згідно з Переліком документів, необхідних для надання матеріальної допомоги. Також у вищезазначених рішеннях ВК ПМР, Положенні і Порядку протиправно використано дискримінаційне словосполучення «громадянин міста» замість «мешканець міста», що є неприпустимим згідно вищенаведених норм права, і перш за все, ст.24 Конституції України, яка забороняє в державі дискримінацію за будь-якою ознакою. Відповідач не тільки не має права застосовувати дискримінаційний підхід до людей, які фактично проживають в м. Павлограді і потребують надання їм соціальних послуг у зв`язку із складними обставинами життя (громадяни України, іноземці, особи без громадянства, які на законних підставах проживають або перебувають на території України), а навіть має обов`язок виявляти таких осіб на території територіальної громади м. Павлограда і вносити їх до Реєстру та ставити таких осіб до відома, на які соціальні послуги останні мають право, що передбачено нормами Порядку організації надання соціальних послуг.
На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.01.2023 справа №160/1575/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача 1 Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, відповідача 2 Комісії з надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем Виконавчого комітету Павлоградської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, яке оформлено протоколом №1 засідання комісії від 05 липня 2021 року, в частині відмови у наданні матеріальної допомоги на лікування ОСОБА_1 за її заявою від 30 березня 2021 року на підставі пункту 2 Порядку надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 26 грудня 2018 року №934 зі змінами, яким встановлено, що допомога надається громадянам міста, які зареєстровані в місті Павлограді, та зобов`язання вищезазначену комісію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30 березня 2021 року щодо надання матеріальної допомоги на лікування передана на розгляд головуючому судді Юхно І.В.
Оскільки 04.02.2023-05.02.2023 були вихідними днями, а 06.02.2023-07.02.2023 головуючий суддя Юхно І.В. перебувала у відпустці, суд на підстави положень ч.6 ст.120 КАС України вирішував питання про відкриття в перший робочий день 08.02.2023.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача 1 Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, відповідача 2 Комісії з надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем Виконавчого комітету Павлоградської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення прийнято до розгляду та відкрито в адміністративній справі спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи; встановлено відповідачам 15-денний строк для подання відзиву на позов та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів; витребувано від відповідача 2 додаткові докази та встановлено строк для їх подання.
Про відкриття спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) сторони повідомленні відповідно до приписів КАС України, що підтверджується матеріалами справи.
За даними КП «ДСС» копію ухвали про відкриття провадження за допомогою підсистеми «Електронний суд» надіслано одержувачу ОСОБА_1 в її електронний кабінет 10.02.2023 о 18:26, про що свідчать матеріали справи. 14.02.2023 копію ухвали разом з копією адміністративного позову, враховуючи припинення фінансування суду за кошторисними призначеннями для придбання поштових марок через військове вторгнення російської федерації на територію України та введенням на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/202 воєнного стану, направлено засобами телекомунікаційного зв`язку на адреси електронної пошти відповідачів, що підтверджується матеріалами справи. Тобто, строк на подання відзиву до 01.03.2023.
22.02.2023 засобами телекомунікаційного зв`язку та 28.02.2023 засобами поштового зв`язку від Комісії з надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем Виконавчого комітету Павлоградської міської ради надійшло клопотання про залучення доказів на виконання ухвали.
24.02.2023 засобами телекомунікаційного зв`язку та 01.03.2023 засобами поштового зв`язку від відповідача 2 надійшов відзив на позов, у якому Комісія з надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем Виконавчого комітету Павлоградської міської позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в їх задоволенні, з огляду на те, що Закон про місцеве самоврядування наділяє повноваженнями міського голову, раду щодо розпорядження бюджетом громади. Органи місцевого самоврядування самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України. До компетенції міських рад відноситься затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування. Павлоградською міською радою також затверджується міська програма «Соціальний захист окремих категорій населення» та заходи до програми. Для виконання заходів програми затверджуються окремі порядки.
Відповідач 2 посилається на те, що рішенням Павлоградської виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 26.12.2018 року № 934 затверджено склад комісії з надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем, Положення про комісію з надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем (надалі - Положення) та Порядок надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем (надалі - Порядок). Основним завданням комісії є визначення громадян, які мають право на отримання адресної матеріальної допомоги з міського бюджету на лікування або вирішення соціально-побутових проблем та розмір допомоги. Порядком визначений механізм надання адресної матеріальної допомоги на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем та умови надання адресної матеріальної допомоги, зазначений перелік документів, які необхідно надати на розгляд комісії. 30 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до міського голови з заявою про надання матеріальної допомоги на лікування. Разом з заявою надана довідка сімейного лікаря від 23.03.2021р., довідка про доходи від 26.03.2021р. копія довідки до акту МСЕК від 18.06.2020р., копія паспорта та ідентифікаційного коду. Відповідно до довідки про реєстрацію та склад сім`ї № 1729 від 01.07.2021 року у квартирі АДРЕСА_2 відсутні зареєстровані особи. Згідно копії паспорту, наданого особисто заявником, місце реєстрації АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджено заявницею у заяві на надання адресної допомоги.
Відповідачем 2 наголошено, що пунктом 2 Порядку передбачено, що допомога надається громадянам міста, які зареєстровані в м. Павлоград та потребують лікування або вирішення соціально-побутових проблем. Отже, керуючись п. 2 Порядку заявниці. ОСОБА_1 відмовлено у наданні матеріальної допомоги. Відповідач 2 вважає дії комісії правомірними та такими, що відповідають покладеним на неї повноваженнями. Вимогу Позивача, щодо визнання неправомірним та скасувати рішення Комісії з надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на вирішення соціально - побутових проблем Виконавчого комітету Павлоградської міської ради в частині відмови у наданні матеріальної допомоги на лікування ОСОБА_1 за її заявою від 30 березня 2021 року безпідставною.
01.03.2023 засобами поштового зв`язку від відповідача 1 надійшов відзив на позов, у якому Виконавчий комітет Павлоградської міської позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні, зазначивши підстави аналогічні тим, що вказані відповідачем 2.
01.03.2023 від позивача через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якій наголошено на дискримінаційному підході в діях відповідача 2, який, на думку позивача, полягає в тому, що допомога надається тільки громадянам, зареєстрованим в м.Павлограді, а не всім фізичним особам, які проживають на території територіальної громади і знаходяться у складних життєвих обставинах та потребують коштів на лікування. Крім того, позивач посилається на те, що об`єднуючи вимоги в одному позові, вона вважала, що ці вимоги повинні розглядатися судом одночасно, тому що п.2 Порядку у вищенаведеній редакції перешкоджає у визнанні протиправним і скасуванні рішення Комісії, яким відмовлено мені у наданні допомоги на лікування з тієї причини, що у неї відсутня реєстрація за місцем проживання, але суд роз`єднав справу на два провадження, тому, на думку позивача, справа №160/1575/23 може бути вирішена судом тільки після ухвалення судом рішення у адміністративній справі №160/4128/22.
Поряд із цим, позивачем наголошено, що під час подання заяви 30.03.2021р. до Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, ОСОБА_1 запитала у спеціаліста, яка приймала заяву, можливо необхідно надати довідку з місця проживання, які вона подає до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради разом із заявами про призначення житлової субсидії (далі УСЗН ПМР). Спеціаліст сказала, що не потрібно, оскільки допомога на лікування надається тільки громадянам, які зареєстровані в м. Павлограді. Тому на день розгляду заяви позивача у Комісії не було довідки, якою підтверджується її проживання в м. Павлограді, тому що спеціаліст зазначив про відсутність необхідності в її поданні, та комісія керувалась лише довідкою №1729 від 01.07.2021р. про відсутність в квартирі зареєстрованих осіб. Виходить так, що Комісія надає матеріальну допомогу на лікування не людині, яка потребує такої допомоги, а квартирі.
До відповіді на відзив було надані копії довідок ОСББ «Соборна, 54» від 26.05.2019, від 27.05.2021 та від 17.05.2022, згідно з якими ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою АДРЕСА_3 .
Оскільки в силу вимог п.3 ст.263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив, суд розцінює відповідь на відзив позивача як додаткові пояснення по справі.
Крім того, суд звертає увагу, що в прохальній частині відповіді на відзив позивачем також заявлено клопотання про зміну статусу учасника адміністративної справи №160/1575/23 Виконавчого комітету Павлоградської міської ради з «відповідача» на «третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору», про що постановити ухвалу Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, в обґрунтування якого позивачем зазначено, що в позові від 29.04.2022 р. дві позовні вимоги адресовані кожному із відповідачів відповідно до змісту, а не одночасно двом відповідачам. Тому, при роз`єднанні позовних вимог на два провадження, суд мав би врахувати, що позовна вимога: визнати протиправним і скасувати рішення Комісії з надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, яке оформлено протоколом №1 засідання комісії від 05 липня 2021 року, в частині відмови у наданні матеріальної допомоги на лікування ОСОБА_1 за її заявою від 30 березня 2021 року на підставі пункту 2 Порядку надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 26 грудня 2018 року №934 зі змінами, яким встановлено, що допомога надається громадянам міста, які зареєстровані в місті Павлограді, та зобов`язати вищезазначену комісію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30 березня 2021 року щодо надання матеріальної допомоги на лікування, адресована тільки Комісії, яка зазначена в позові Відповідачем 2, виходячи із змісту цієї позовної вимоги. У зв`язку з цим належний процесуальний статус ВК ПМР у адміністративній справі №160/1575/23, на думку позивача, є третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а статус «відповідач» у цій справі є неправильним. Позивач не заявляла в адміністративному позові від 29.04.2022р. позовну вимогу до ВК ПМР про визнання неправомірним і скасування рішення Комісії, у зв`язку з чим статус ВК ПМР у адміністративній справі №160/1575/23 повинен бути змінений судом на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, про що заявлена вимога в прохальній частині цієї відповіді на відзив.
Щодо клопотання позивача про зміну статусу відповідача 1 Виконавчого комітету Павлоградської міської ради з «відповідача» на «третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору», суд вважає за необхідне зазначити таке.
Частиною 1 статті 48 КАС України встановлено, що суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.
Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача (ч.36 ст.48 КАС України).
Відповідно до частини 1 статті 49 КАС України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, пред`явивши позов до однієї або декількох сторін. Задоволення позову таких осіб має повністю або частково виключати задоволення вимог позивача до відповідача. У разі вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, розгляд адміністративної справи за клопотанням учасника справи починається спочатку.
Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі (ч.5 ст.49 КАС України).
Проте, зміна статусу учасників справи, зокрема, під час застосування інституту роз`єднання позовних вимог в окремі провадження положеннями КАС України не унормована, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для задоволення означеного клопотання позивача.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 (копії стор.1, 10-11 містяться у матеріалах справи). Згідно з паспортом позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №230060 від 18.06.2020 позивачу з 01.05.2020 до 01.05.2021 встановлена друга група інвалідності (загальне захворювання).
З наданих до матеріалів справи копій довідок ОСББ «Соборна, 54» від 26.05.2019, від 27.05.2021 та від 17.05.2022 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою АДРЕСА_3 .
30.03.2021 ОСОБА_1 звернулась до міського голови Павлограда Вершини А.О. із заявою про надання матеріальної допомоги на лікування, в якій зазначила, що проживає за адресою АДРЕСА_3 . До заяви було додано: довідку про доходи за період жовтень 2020 р.- березень 2021 р.; довідку амбулаторії ЗПСМ №1 КНП «ЦПМСД м.Павлограда» ПМР від 23.03.2021; копія стор.1,2,11 паспорту; копія ідентифікаційного коду; довідку про банківські реквізити АТКБ «Приватбанк»; копія довідки про інвалідність. При цьому, суд звертає увагу, що факт ненадання довідки про місце проживання позивача за адресою АДРЕСА_3 разом із заявою від 30.03.2021 підтверджується матеріалами справи та визнається позивачем.
Рішенням Комісії з надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, яке оформлено протоколом від 05.07.2021 №6, відмовлено у наданні матеріальної допомоги на лікування ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , тому що згідно п.2 Порядку надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем, прийнятого рішенням виконкому «Про затвердження складу комісії, Положення про комісію з надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем» від 26.12.2018 р.№934 (з урахуванням внесених змін) допомога надається громадянам міста, які зареєстровані в м.Павлоград (п.2 Протоколу засідання; за 8; проти 0; утримались 0; на засіданні присутні 8 із 12 членів комісії).

Як зазначено позивачем, витяг з протоколу від 05.07.2021 №6 позивач отримала 31.12.2021, що не спростовано відповідачами в ході судового розгляду.

Вважаючи протиправними рішення Комісії з надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, яке оформлено протоколом №1 засідання комісії від 05 липня 2021 року, в частині відмови у наданні матеріальної допомоги на лікування ОСОБА_1 за її заявою від 30 березня 2021 року на підставі пункту 2 Порядку надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 26 грудня 2018 року №934 зі змінами, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Разом із цим, суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 у справі №1-29/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органними місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством, (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України та норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР або Закон України «Про місцеве самоврядування»)

Частиною 3 статті 24 Закону № 280/97-ВР передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування (п.22 ст.26 Закону № 280/97-ВР).

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з частиною 1 статті 73 Закону № 280/97-ВР акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Рішенням Виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 26 грудня 2018 року №934 (у редакції рішення Виконкому 23.09.2020 №721, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) затверджено склад комісії з надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально побутових проблем (у складі 12 членів); Положення про комісію з надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально побутових проблем (далі Положення про комісію) та Порядок надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально побутових проблем.

Основним завданням комісії є визначення громадян, які мають право на отримання адресної матеріальної допомоги з міського бюджету на лікування або на вирішення соціально побутових проблем та розмір цієї матеріальної допомоги (п.2 Положення про комісію).

Відповідно до п.3 Положення про комісію основною формою роботи комісії є засідання. Комісія збирається за необхідністю, але не менше одного разу на місяць.

Положеннями п.5-6 Положення про комісію визначено, що засідання комісії є правомірним, якщо на ньому присутні не менше половини членів комісії від загального складу. Рішення комісії приймається простою більшістю голосів від загального складу, а у випадку рівності голосів, вирішальним голосом є голос головуючого. Документи, необхідні для визначення права громадян на отримання матеріальної допомоги з міського бюджету на лікування або на вирішення соціально побутових проблем розглядаються комісією, рішення оформляється протоколом та підписується головуючим і секретарем комісії.

Механізм надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально побутових проблем визначає Порядок надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально побутових проблем (далі Порядок).

Пунктом 2 Порядку встановлено, що допомога надається громадянам міста, які зареєстровані в м. Павлоград та потребують лікування або вирішення соціально побутових проблем, але не більше 1 разу на рік згідно з Переліком документів необхідних для надання матеріальної допомоги.

За приписами пункту 5-6 Порядку для отримання допомоги необхідні такі документи: заява на ім`я міського голови; акт депутата міської ради про обстеження житлово-побутових умов для надання матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових проблем (крім допомоги на лікування); довідка з місця проживання та склад сім`ї; довідки про доходи всіх членів сім`ї (розмір пенсії, заробітної плати та інше) за попередні 6 місяців; у випадку, коли хтось із членів сім`ї працездатного віку не працює копію трудової книжки (3 сторінки) або довідку з центру зайнятості; для надання матеріальної допомоги на лікування довідка лікувального закладу щодо потреби в лікуванні; копія паспорту (1, 2, 11 сторінка) заявника, копія реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта з відміткою про відмову від прийняття такого номера; для надання матеріальної допомоги на ліквідацію наслідків пожежі, стихійного лиха, або іншої надзвичайної ситуації довідки, акти уповноважених органів. Відповідно до наданих документів комісія визначає розмір допомоги.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що:

- вільний вибір місця проживання чи перебування право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати;

- місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;

- реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

За приписами статті 6 Закону № 1382-IV громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Як встановлено судом під час судового розгляду, 30.03.2021 ОСОБА_1 звернулась до міського голови Павлограда Вершини А.О. із заявою про надання матеріальної допомоги на лікування, до якої було надано копію паспорта громадянки України згідно з яким місцем реєстрації позивача є АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду заяви позивача від 30.03.2021 Комісією у правомочному складі (8 із 12 членів) простою більшістю голосів на підставі п.2 Порядку (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення), оскільки позивач не зареєстрована у місті Павлограді.

При цьому, суд звертає увагу, що посилання позивача на відсутність можливості проживати за адресою реєстрації, оскільки в її житлі проживають особи, які самоправно до нього вселилися, та з квітня 2016 року (майже 7 років) триває судове провадження у цивільній справі №201/3983/16-ц щодо виселення цих осіб із її житла, не змінює факту відсутності у позивача зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання у місті Павлограді. Також, позивачем не було надано до Комісії будь-яких доказів на підтвердження її проживання у місті Павлограді.

Оскільки позивачем не надано до суду жодних доказів, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання ОСОБА_1 є житло, розташоване на території міста Павлограда, то у суду відсутні підстави вважати, що порушені права позивача на отримання адресної матеріальної допомоги відповідно до Порядку надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 26 грудня 2018 року №934 (у редакції рішення Виконкому 23.09.2020 №721).

При цьому, суд звертає увагу позивача, що оскарження нею п.2 Порядку в межах адміністративної справи №160/4128/22 не змінює факту його чинності на час прийняття оскаржуваного рішення Комісії, оскільки в силу п.2 ст.265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Тобто, посилання позивача на те, що справа №160/1575/23 може бути вирішена судом тільки після ухвалення судом рішення в адміністративній справі №160/4128/22, суд вважає безпідставними.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору в силу п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та в задоволенні позовних вимог позивача відмовлено, то судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 ; місце проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до відповідача 1 Виконавчого комітету Павлоградської міської ради (місцезнаходження: 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд.95; ), відповідача 2 Комісії з надання адресної матеріальної допомоги громадянам міста на лікування або на вирішення соціально-побутових проблем Виконавчого комітету Павлоградської міської ради (місцезнаходження: 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд.95; код ЄДРПОУ відсутній) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Юхно