Справа № 335/515/23
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2023-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/515/23 2-а/335/45/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київський області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

До Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя звернувся з позовом ОСОБА_1 до батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київський області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11 січня 2023 року, ОСОБА_1 перебуваючи за кермом автомобіля Hyndai Sonata Державний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по трасі Київ-Харків. На 77 км. вказаної авто дороги Позивач був зупинений поліцейським БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області з підстав, нібито вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП. Після зупинки транспортного засобу у відношенні Позивача, інспектором, старшим лейтенантом поліції Гордієнко Миколою Олександровичем УПП бат. 2 рота було винесено постанову серії ЕАР № 6393641 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої: 11.01.2023 року о 08:52 год. водій керуючи транспортним засобом на дорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, рухався в крайній лівій при вільній правій, при цьому не мав наміру здійснювати поворот ліворуч чи розворот, а також маневр випередження, чим порушив п. 11.5. ПДР. Однак позивач вважає, що дана постанова підлягає скасуванню, оскільки будь-які докази вчинення правопорушення на момент розгляду справи позивачу не пред`являлися. Також зміст положення п. 11.5 ПДР дає підстави стверджувати, що він взагалі не містить прямої заборони руху транспортного засобу крайньою лівою смугою, а стосується лише регламентації виїзду на неї. Зазначає, що ПДР у п.1.10. містить таке поняття як «перешкода для руху». Позивач просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАР № 6393641 від 11.01.2023 якою ОСОБА_1 притягнуто адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19.01.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням положень статей 268, 269, 286 КАС України для розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ. Відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Від представника відповідача до суду 02.02.2023 надійшов відзив на позовну заяву електронною поштою, 09.02.2023 року поштовим зв`зком, в якому відповідач проти задоволення позову заперечував, надав диск з відеозаписом події.

Від представника відповідача Департаменту патрульної поліції відзиву на позов не надійшло.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають значення для вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

Згідно із ч.1ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідно до Конституції України і Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський під час виконання своїх службових обов`язків зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (частини перша статті 122.)

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до постанови від 11.01.2023 року серії ЕАР№ 6393641 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що він 11.01.2023 року о 08:52 год. по трасі Київ-Харків на 77 км. керуючи транспортним засобом Hyndai Sonata,державний номер НОМЕР_1 на дорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, рухався в крайній лівій при вільній правій, при цьому не мав наміру здійснювати поворот ліворуч чи розворот, а також маневр випередження, чим порушив п. 11.5. ПДР-порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до встановлених процедур і довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАП є протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Окрім того, статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Санкція ч.2 ст.122 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками (п.8.1 ПДР).

Відповідно до п. 11.2 ПДР на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Вимога цього пункту Правил закладена ще й у основоположному пункті 1.2 та стосується доріг з двома і більше смугами руху в одному напрямку. Розташування транспортних засобів на такій дорозі повинно постійно тяжіти до правого краю проїзної частини, перш за все для збільшення пропускної здатності дороги, здійснення безпечного об`їзду та випередження.

В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів (п. 1.2 ПДР).

Пунктом 11.5 ПДР України встановлено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Тобто, за приписами п. 11.5 ПДР виїзд на крайню ліву смугу дороги дозволено лише у визначених випадках, зокрема: повороту ліворуч, розвороту або для зупинки, тощо.

Отже, використання смуги руху, яка знаходиться лівіше, дозволено лише у випадках, коли рух по правій смузі стає занадто інтенсивним, тобто коли між транспортними засобами стає менше безпечної для даної швидкості руху.

Згідно пункту 9.4 ПДР водій повинен подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50 100 м у населених пунктах і за 150 200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

У відповідності до частини другої статті 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, за порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині, тобто за порушення п. 11.5 ПДР України.

Відповідачем на підтвердження правомірності своїх дій наданий запис події 11.01.2023 року. Із зазначеного запису, випливає, що 11.01.2023 року о 08:52 год. по трасі Київ-Харків на 77 км. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Hyndai Sonata,державний номер НОМЕР_1 на дорозі, що має дві смуги для руху в одному напрямку, рухався в крайній лівій при вільній правій, при цьому не мав наміру здійснювати поворот ліворуч чи розворот, а також маневр випередження, чим порушив п. 11.5. ПДР.

Проводячи оцінку доказів наданих відповідачем, а саме: відеозапису з камери патрульного автомобіля, беззаперечно встановлено, що автомобіль, яким керував позивач, рухався у крайній лівій смузі дороги, в той час, коли права інша смуга була не зайнята. При цьому, світловий покажчик повороту відповідного напрямку на автомобілі позивача не був увімкнений, що свідчить про те, що наміру здійснити поворот ліворуч чи розворот, він не мав.

З відеозапису встановлено, що він фіксує момент проїзду автомобіля позивача у крайній лівій смузі для руху, зупинку позивача, процедуру повідомлення інспектором позивачу суті вчиненого правопорушення, роз`яснення прав, перевірки документів і складання постанови про адміністративне правопорушення. На відеозаписі зафіксовано безпосередньо сам факт правопорушення та порядок розгляду справа про адміністративне правопорушення відносно Позивача. Так, ОСОБА_1 повідомив інспектору, шо знає свої права та обов`язки та не бажає їх слухати, а просив швидше закінчити розгляд справи, вказавши «…давно такого не було, ….за порушення рядності має бути попередження в усній формі… давайте швидше, я юрист за освітою, права свої знаю, обов`язки знаю…». Також у графі 8 оскаржуваної Постанови ОСОБА_1 власноруч поставив свій підпис про роз`яснення йому ст. 268, 289 КУпАП.

ОСОБА_1 у позові посилається, що були перешкоди для руху по правій смузі, що спростовується відеозаписом з службового автореєстратора, яким зафіксовано, що дорожнє покриття відповідає всім стандартам та не має жодних пошкоджень, а також слідів ремонтних робіт. Також на відео з нагрудної камери інспектора зафіксовано, що через деякий час після зупинки автомобіля позивача, інші автомобілі їдуть у крайній правій смузі руху без жодних перешкод. Під час розгляду справи ОСОБА_1 жодного разу не повідомляв, що в його смузі руху була перешкода.

Тим більше, Позивач у своєму позові, як під час його зупинки інспектором і не заперечував того факту, що дійсно рухався у крайній лівій смузі при вільній правій.

Також, дослідженням вказаного відеозапису встановлено, що після тривалого руху автомобіля позивача у крайній лівій смузі перед інспектором, у правій смузі для руху у тому ж напрямку не зафіксовано рух будь-яких інших автомобілів і позивач не вчинив жодних дій на перестроювання у праву смугу, як того вимагають приписи п. 11.5 ПДР України, тому зазначене у позові ніяким чином не спростовує вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідачем на підтвердження правомірності своїх дій наданий запис події 11.01.2023 року. Із зазначеного запису, випливає, що позивач допустив порушення п.11.5 ПДР

Отже відповідачем належним чином спростовані доводи позивача та надано беззаперечний доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 статті 122 КУпАП, а саме: відеозапис з підтвердженням факту вчинення правопорушення.

Відеозапис проведено посадової особою відповідача у відповідності до положень ст..40 Закону України «Про Національну поліцію», за якими поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку про наявність належних і допустимих доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху, проведення розгляду справи у відповідності до вимог чинного законодавства, права особи, що притягується до адміністративної відповідальності не порушені.

Інспектор при винесені оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описано правопорушення, яке було скоєно, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.

Посилання позивача зазначені в позові не може бути прийняті судом як докази відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, оскільки з письмових пояснень представника відповідача, матеріалів адміністративної справи та оглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце.

Отже, відповідачем представлено як доказ правомірності рішення інспектора диск з відеофіксацією, яким доведено, що ОСОБА_1 допустив порушення ПДР, за що інспектор ПП, притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивач не надав, всі його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку інспектора, що в судовому засіданні не було встановлено.

З огляду на наведені обставини та інформацію яка міститься на відеозапису, доводи позивача про те, що відповідачем йому не представлено доказів порушення на місце зупинки, як підставу для скасування оскаржуваної постанови, є безпідставними, оскільки, по-перше клопотань про надання таких доказів позивач не заявляв, а по-друге на місце зупинки він і не заперечував факту порушення рядності, зазначивши про можливість обмежитися усним попередження, а тому такі доводи не є підставою для скасування правильного по суті рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки з відео вбачається, що позивач порушив вимоги п.11.5.ПДР.

По суті, позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Суд зазначає, що дотримання Правил дорожнього руху є обов`язком водія. Не створення під час руху автомобіля перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не позбавляє водія обов`язку неухильно дотримуватись Правил дорожнього руху та не позбавляє, при цьому, відповідальності.

Суд вважає правильним висновок патрульного поліцейського, що порушення позивачем п. 11.5 ПДР є достатньою підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині, у відповідності до частини другої статті 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч. 4ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З огляду на не представлення позивачем доказів, які спростовують обставини, викладені поліцейським в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, судом розцінюються не обґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

З`ясувавши обставини спірних правовідносин та перевіривши їх здобутими по справі доказами, суд вважає, що дії посадових осіб відповідача по винесенню спірної постанови були вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено законом, а відтак не знаходить підстав для висновку про незаконність постанови та її скасування, а тому у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1-3, 132, 241-246, 268-271, 286КАС, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до батальйона патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київський області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення.

На підставі ч.2 ст. 271 КАС України копію судового рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Повне рішення складено 10.03.2023 року.

Суддя: Ю.В. Апаллонова