Справа № 200/4867/22
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 року Справа№200/4867/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про: визнання протиправною бездіяльність відповідача стосовно не врахування даних заробітної плати позивача з документів в пенсійній справі, включаючи довідки про заробіток від 20.09.2013 року для розрахунку суми поточної пенсії, відповідно до п. 2.8 Порядку № 22-1 та стосовно не врахування обов`язкових масових перерахунків пенсії, відповідно до ст. 27 та 28, ч. 2 та ч. 3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити розрахунок та виплату щомісячної пенсії Позивача з 10.09.2014 на дату виконання цього рішення з урахуванням даних по заробітній платі з пенсійної справи, включаючи довідки про заробіток від 20.09.2013 року та з урахуванням автоматичних масових перерахунків пенсії відповідно до ст. 27 та 28, ч. 2 та ч. 3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійного страхування, з компенсацією втрати частини доходів, за винятком виплачених сум.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність відповідача стосовно не врахування даних заробітної плати позивача з документів в пенсійній справі, включаючи довідки про заробіток від 20.09.2013 року для розрахунку суми поточної пенсії, відповідно до п. 2.8 Порядку № 22-1 та стосовно не врахування обов`язкових масових перерахунків пенсії, відповідно до ст. 27 та 28, ч. 2 та ч. 3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити розрахунок та виплату щомісячної пенсії Позивача з 10.09.2014 на дату виконання цього рішення з урахуванням даних по заробітній платі з пенсійної справи, включаючи довідки про заробіток від 20.09.2013 року та з урахуванням автоматичних масових перерахунків пенсії відповідно до ст. 27 та 28, ч. 2 та ч. 3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійного страхування, з компенсацією втрати частини доходів, за винятком виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому була призначена пенсія за віком, яка виплачувалась йому Харцизським УПСЗН Донецької області до виїзду за кордон.

Позивач вказує, що 15.05.2000 року він виїхав з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де був прийнятий на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль. 26.09.2017 року представник позивача звернувся до Управління Пенсійного фонду України в місті Красний Лиман Донецької області із заявою позивача про поновлення пенсії. Позивач наголошує, що зазначена заява була прийнята відповідачем, однак відповіді за результатами розгляду вказаної заяви його представник так не отримав, у зв`язку з чим був вимушений звернутися до суду. Позивач зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22.02.2019 року у справі №200/13647/18-а було зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в місті Красний Лиман Донецької області прийняти рішення щодо суті заяви ОСОБА_1 від 11 вересня 2017 року про призначення/ перерахунок пенсії. Відповідач у своєму листі № 6737-5885/М-15/8-0500/22 від 05.05.2022 року повідомив, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.02.2019 року по справі No200/13647/18-а, було повторно розглянуто заяву про призначення/перерахунок пенсії від 11.09.2017 року та за результатом розгляду вищевказаної заяви, прийнято рішення поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 10.09.2014 року. ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії за віком з 10.09.2014 у твердому розмірі. Позивач вказує, що саме з зазначеного листа йому стало відомо, що відповідач поновив (не виплатив) позивачу пенсію за період з 10.09.2014 року - без даних по заробітної плати та без урахування індексації на дату нарахування до виплати та без нарахуванням компенсації втрати частини що відповідач нарахував пенсію позивачу в твердому незмінному розмірі з 2014 року, таким чином відповідач поновив пенсію не включив позивача в коло осіб, стосовно яких зобов`язаний проводити масові перерахунки пенсії. Позивач вважає, що під час поновлення виплати, пенсія за минулий час повинна бути нарахована та виплачена у розмірі, визначеному відповідно до діючого законодавства на дату нарахування її до виплати, у тому числі з урахуванням діючих норм стосовно індексації пенсії.

Крім того позивач посилається на те, що 19.07.2019 року його представник направив відповідачу оригінал довідки про заробіток від 20.09.2013 року № 2.3.4.-1100 Публічного акціонерного товариства «Харцизький трубний завод» за період роботи з 1992 року по 1996 рік ОСОБА_1 . Позивач вказує, що відповідно до п. 2.8 Порядку № 22-1 поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії. При поновленні виплати пенсії до наявних документів особа може додати додаткові документи у тому числи довідку про заробітну плату відповідно до абзаців другого і третього підпункту 3 пункту 2.1 цього розділу. Отже на думку позивача, відповідач при поновленні виплати пенсії з 10.09.2014 року повинен був врахувати зазначену довідку та здійснити перерахунок пенсії з врахування зазначеної довідки.

Позивач наголошує, що при поновленні пенсії та здійсненні перерахунку відповідачем безпідставно встановлено особливість - «ВПО зареєстрована з 27.11.2020 по довічно; Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм.; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ», що призвело до порушення його права на належний розрахунок пенсії та не врахування подальшого підвищення її розміру відповідно до приписів статті 42 Закону № 1058.

З огляду на вказані обставини позивач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач не погодившись з доводами відповідача викладеними у позовній заяві надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (з дислокацією м. Лиман) як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 15.05.2000 року позивач виїхав з України на постійне місце проживання до Ізраїлю.

Відповідач вказує, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22.02.2019 по справі №200/13647/18-а позов ОСОБА_1 до УПФУ в м. Красний Лиман Донецької області задоволено, визнано протиправною бездіяльність управління щодо не розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 11 вересня 2017 року про призначення/перерахунок пенсії, та зобов`язано управління прийняти рішення щодо суті заяви ОСОБА_1 від 11 вересня 2017 року про призначення/перерахунок пенсії. Відповідач зазначає, що на виконання рішення суду від 22.02.2019 року по справі 200/13647/18-а повторно розглянуто заяву позивача про призначення/перерахунок пенсії від 11.09.2017 року та за результатом розгляду вищевказаної заяви прийнято рішення про поновлення нарахування та виплати пенсії позивачу з дотриманням вимог статті 46 Закону № 1058. Рішення суду відпрацьовано з урахуванням висновків Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 №25-рп/2009. Виплату пенсії поновлено у твердому розмірі. Розмір пенсії складає 958,25 гривень (без врахування заробітної плати). Також відповідач наголошує, що у зв`язку з неможливістю проводити виплату пенсії ОСОБА_1 на рахунок, відкритий у Жовтневому відділенні Запорізького регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк», виплата пенсійних коштів не проводилась. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.10.2021 року по адміністративній справі № 200/5427/21 Головне управління зобов`язано здійснювати виплату пенсії позивачу на банківський рахунок, відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк». 23.11.2021 року на рішення суду у справі № 200/5427/21 подано апеляційну скаргу. Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2022 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2022 року розгляд апеляційної скарги Головного управління на рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/5427/21 призначено на 25 січня 2023 року. Відповідач наголошує, що рішення суду від 25 жовтня 2021 року законної сили не набрало. Після розгляду справи судом апеляційної інстанції, рішення суду буде виконано у встановленому законом порядку в межах наданих повноважень.

При цьому відповідач звертає увагу на те, що жодним з вищевказаних судових рішень на Головне управління не покладено зобов`язання щодо здійснення перерахунку пенсії позивача. Відповідач зазначає, що відповідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058 перерахунок пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за перерахунком пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для перерахунку пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Відповідно до пункту 1.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 заява про перерахунок пенсії, (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр). Заява про перерахунок пенсії може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436. З наведеного вбачається, що обов`язок прийняти рішення про перерахунок пенсії чи про відмову в її перерахунку у органів Фонду виникає за наслідками розгляду заяви особи про перерахунок пенсії, яка подана у встановленому законом порядку та складена за формою згідно Додатку № 1 до Порядку № 22-1. У позовній заяви ОСОБА_1 просить суд провести перерахунок пенсії, нарахування та виплату якої поновлено на виконання рішення суду за відсутності покладеного судом зобов`язання щодо проведення такого перерахунку та відсутності заяви про перерахунок пенсії, поданої відповідно до приписів чинного законодавства. Таким чином, у Головного управління відсутні підстави для перерахунку призначеної позивачу пенсії.

Щодо нарахування компенсації втрати частини доходів відповідач зазначає, що Головне управління не погоджується із твердженням позивача, що право на компенсацію особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо виплачені, оскільки відповідно до пункту 5 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Тобто, компенсація втрати частини доходів може бути нарахована лише на ту частину заборгованості, яка була фактично виплачена Позивачу та в місяць виплати такої заборгованості. Оскільки позивач просить стягнути на його користь компенсацію втрати частини доходів, нараховану ним на доплату до пенсії, яка ще не виплачена позивачу, Головне управління вважає такі вимоги передчасними.

Відповідач наголошує, що пенсія позивачу розрахована та виплачується згідно норм чинного законодавства у сфері пенсійного забезпечення, будь-яке порушення прав ОСОБА_1 на перерахунок призначеної пенсії з боку Головного управління відсутнє, у зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2023 року суд залишав позовну заяву без руху після відкриття провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2023 року продовжено розгляд справи по суті.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2023 року суд витребував додаткові докази у справі.

За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд зазначає, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, постановлено часткову зміну ст.1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 17.05.2022 № 341/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, відповідно до Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 12.08.2022 № 573/2022 ще на 90 діб, відповідно до Указу Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" ще на 90 діб, та відповідно до Указу Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" ще на 90 діб

З огляду на збройну агресію Російської Федерації, дана справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін 13 березня 2023 року.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, постійно проживає в країні Ізраїль.

З рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2019 року у справі № 200/13647/18-а встановлено, що 11 вересня 2017 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся із заявою про призначення/ перерахунок пенсії до уповноваженого Управління Пенсійного фонду України, в якій просив поновити пенсію з 15.11.2000 р.

25 жовтня 2017 року Пенсійний фонд України листом №14961/П-11 передав заяву ОСОБА_1 про поновлення пенсії для розгляду по суті уповноваженому управлінню, а саме Управлінню Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман Донецької області.

В подальшому, позивач звертався до Управління Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман Донецької області із листами про надання відповіді щодо розгляду заяви на поновлення виплати пенсії (лист від 26.07.2017 б/н, від 07.11.2018 №3492, від 30.03.2018 №2521, від 01.11.2017 №1758).

У зв`язку з тим, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман Донецької області не розглянуло по суті заяви ОСОБА_1 від 11 вересня 2017 року про призначення/ перерахунок пенсії, він звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2019 року у справі № 200/13647/18-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Красний Лиман Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в місті Красний Лиман Донецької області щодо не розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 11 вересня 2017 року про призначення/ перерахунок пенсії.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в місті Красний Лиман Донецької області (ідентифікаційний код 20388259, 84406, Донецька обл., місто Лиман, вулиця Незалежності, будинок 15) прийняти рішення щодо суті заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) від 11 вересня 2017 року про призначення/перерахунок пенсії.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2019 року набрало законної сили 26 березня 2019 року.

З матеріалів справи встановлено, що 16.04.2019 року представник позивача звернувся до Бахмутсько Лиманського ОУПФУ Донецької області із заявою, відповідно до якої просив перераховувати належну позивачу пенсію на поточній рахунок, який відкритий у відділенні Жовтневе Регіонального управління філії «ПриватБанк».

Також, судом встановлено, що представник позивача звертався до Управління Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман з листом від 26 вересня 2017 року, відповідно до якого просив поновити ОСОБА_1 виплату пенсії.

19 липня 2019 року представником позивача на адресу Бахмутсько Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області було направлено заяву про долучення додаткових документів для поновлення виплати пенсії за віком до заяви від 26 вересня 2017 року, відповідно до якої просив до заяви про поновлення пенсії за віком, яка була подана 26.09.2017 року долучити оригінал довідки про заробіток від 20.09.2013 року № 2.3.4-1100 Публічного акціонерного товариства «Харцизький трубний завод» ОСОБА_1 , та просив поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що на виконання рішення суду у справі № 805/13647/18-а від 22 лютого 2019 року поновило ОСОБА_1 нарахування пенсії з 10 вересня 2014 року, що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії від 27.11.2020 року.

Згідно протоколу про перерахунок пенсії від 17.09.2020 року на підставі рішення суду позивачу здійснено перерахунок пенсії з 11.09.2017 року.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказував на те, що рішення суду у справі № 805/13647/18-а відпрацьовано з урахуванням висновків Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 №25-рп/2009, виплату пенсії позивачу поновлено у твердому розмірі в сумі 958,25 грн. (без врахування заробітної плати).

Так, з протоколів про перерахунок пенсії від 04.10.2021 року, від 25.10.2021 року, від 27.10.2021 року вбачається, що позивачу проведено перерахунок пенсії, проте протокол містить графу Особливості, в якій зазначено Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.; призначення за рішенням суду.

Позивач не погодившись з діями відповідача, що не проведення перерахунку пенсії на підставі довідок про заробіток, а також не проведення перерахунку пенсії відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», звернувся до суду з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Стаття 25 Конституції України гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ст. 33 Конституції України).

Згідно зіст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на пенсію в Україні є конституційним правом громадянина України.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення ст. 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) згідно з пунктом 2 частини 1 статті 49 якого виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 51 Закону, під час перебування пенсіонера за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд зауважує, що договір між Україною та Ізраїлем в галузі пенсійного забезпечення не укладено.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону №1058, загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами, зокрема, рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закон №1058-IV передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим законом та досягли встановленого цим законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у ст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Як зазначено у ст. 1 цього Закону, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Згідно із абз. 8 ч. 2 ст. 5 Закону №1058-IV від 09.07.2003 р., виключно цим Законом визначаються мінімальний розмір пенсії за віком.

За приписами ст. 28 Закону №1058-IV від 09.07.2003 р.:

1. мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

2. За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Приписами частини 3, 2 статті 42 Закону № 1058 (в редакції чинній на момент поновлення пенсії) для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності

Отже, з дня поновлення виплати пенсії позивач користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно вимог Закону України № 1058-IV, будь-яких обмежень її прав, як пенсіонера, якій призначено виплату пенсії за рішенням суду наведеним Законом не встановлено.

Таким чином, з системного аналізу матеріалів по справі можна дійти висновку, що перерахунок пенсій здійснюватиметься автоматизованим способом за матеріалами пенсійних справ, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, виконання вимог закону, в тому числі, щодо проведення підвищення та перерахунку пенсій є обов`язком відповідача.

На підставі наведеного у сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем допущені протиправні дії щодо невиплати позивачу пенсії за віком, у законодавчо встановлених розмірах, з урахуванням збільшення розмірів мінімальної пенсії за віком.

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у справі Сук проти Українивід 10.03.2011, поняття майно в першій частині статті 1 Протоколу першого має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Певні інші права та інтереси, що складають активи, наприклад, борги, можуть також вважатися майновими правами і, відповідно, майному розумінні цього положення. Держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.

Відтак, право на пенсію включається в поняття майнов розумінні статті 1 Протоколу першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. А тому, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат, в даному випадку збільшення розміру мінімальної пенсії за віком, у разі збільшення розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, в рамках національної системи соціального забезпечення, та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.

А тому, суд погоджується з твердженнями представника позивача про те, що позивач отримав право на поновлення пенсії за віком, і відповідач зобов`язаний це право реалізовувати, шляхом проведення послідуючих перерахунків, незалежно від того, призначена пенсія добровільно чи за рішенням суду.

Разом з тим, пенсія повинна бути нарахована та виплачена в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Як було встановлено судом, відповідачем проведено перерахунок пенсії позивачу, що підтверджується протоколами про перерахунок пенсії, проте зазначені протоколи містили графу Особливості, в якій зазначено Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.; призначення за рішенням суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22.09.2019 року у справі №805/13647/18-а, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в місті Красний Лиман Донецької області (ідентифікаційний код 20388259, 84406, Донецька обл., місто Лиман, вулиця Незалежності, будинок 15) прийняти рішення щодо суті заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) від 11 вересня 2017 року про призначення/перерахунок пенсії.

На виконання рішення суду від 22.02.2019 року у справі № 805/13647/18-а, відповідачем поновлено виплату пенсії та прийнято рішення про перерахунок пенсії, яке містить, зокрема, графу Особливості, в якій зазначено Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.; призначення за рішенням суду.

При цьому, суд звертає увагу, що рішення суду від 22.02.2019 року у справі №805/13647/18-а не містять застережень щодо встановлення твердого розміру пенсійної виплати позивачеві та щодо того, що пенсія позивача не підлягає масовим перерахункам.

Таким чином, при поновленні позивачеві пенсії та здійсненні перерахунку відповідачем безпідставно встановлено особливість Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.;, що призвело до порушення права позивача на належний розрахунок пенсії та подальшого підвищення її розміру відповідно до приписів статті 42 Закону № 1058-ІV.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивача з 10.09.2014 року з урахуванням автоматичних масових перерахунків пенсії відповідно до ст. 27 та 28, ч. 2 та ч. 3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійного страхування.

Стосовно вимоги позивача здійснити розрахунок та виплату пенсії з урахуванням даних по заробітній платі з пенсійної справи, включаючи довідки про заробіток від 20.09.2013 року, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач поновив виплату пенсії позивачу на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2019 року у справі № 805/13647/18-а.

Суд зазначає, що приписами частини 2 статті 49 Закону № 1058 визначено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Приписами пункту 2.8 Порядку № 22-1 визначено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

У випадку поновлення виплати пенсії особі, якій не було проведено перерахунок відповідно до статті 43 Закону, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до статті 40 Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсій, призначених до 2004 року.

При поновленні виплати пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа може додати, зокрема, довідку про заробітну плату відповідно до абзаців другого і третього підпункту 3 пункту 2.1 цього розділу.

Матеріалами справи та рішенням суду від 22.02.2019 року у справі № 805/13647/18-а підтверджено, що 11 вересня 2017 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся із заявою про призначення/ перерахунок пенсії до уповноваженого Управління Пенсійного фонду України, в якій просив поновити пенсію з 15.11.2000 р.

25 жовтня 2017 року Пенсійний фонд України листом №14961/П-11 передав заяву ОСОБА_1 про поновлення пенсії для розгляду по суті уповноваженому управлінню, а саме Управлінню Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман Донецької області.

В подальшому, позивач звертався до Управління Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман Донецької області із листами про надання відповіді щодо розгляду заяви на поновлення виплати пенсії (лист від 26.07.2017 б/н, від 07.11.2018 №3492, від 30.03.2018 №2521, від 01.11.2017 №1758).

Отже, позивач звернувся за поновленням виплати пенсії із заявою від 11.09.2017 року, та за результатами розгляду якої відповідачем на підставі рішення суду від 22.02.2019 року у справі № 805/123647/18-а позивачу було поновлено виплату пенсії.

При цьому, 19 липня 2019 року представником позивача на адресу Бахмутсько Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області було направлено заяву про долучення додаткових документів для поновлення виплати пенсії за віком до заяви від 26 вересня 2017 року, відповідно до якої просив до заяви про поновлення пенсії за віком, яка була подана 26.09.2017 року долучити оригінал довідки про заробіток від 20.09.2013 року № 2.3.4-1100 Публічного акціонерного товариства «Харцизький трубний завод» ОСОБА_1 , та просив поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу на те, що абзацем 2 пункту 2.8 Порядку визначено, що у випадку поновлення виплати пенсії особі, якій не було проведено перерахунок відповідно до статті 43 Закону, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до статті 40 Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсій, призначених до 2004 року.

Відповідно до статті 43 Закону № 1058, перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Матеріалами справи підтверджено, що на момент прийняття Головним управлінням рішення про перерахунок пенсії на підставі рішення суду від 22 лютого 2019 року у справі № 805/13647/18-а до матеріалів пенсійної справи була долучена довідка про заробіток від 20.09.2013 року № 2.3.4-1100, видана Публічним акціонерним товариства «Харцизький трубний завод», отже відповідно до вимог статті 43 Закону № 1058 відповідач зобов`язаний був здійснити перерахунок пенсії за документами, наявними в пенсійній справі, тобто з врахуванням довідка про заробіток від 20.09.2013 року № 2.3.4-1100, видана Публічним акціонерним товариства «Харцизький трубний завод».

Стосовно вимоги позивача здійснити розрахунок пенсії на підставі даних по заробітній платі з пенсійної справи, суд наголошує, що відповідач зазначає, що при зверненні із заявою про призначення пенсії позивачем не були надані довідки про заробіток.

Отже, відсутні підстави для задоволення вимог позивача про розрахунок пенсії на підставі даних по заробітній платі з пенсійної справи, однак враховуючи, що матеріалами даної справи підтверджено, що 19 липня 2019 року представник позивача на адресу Бахмутсько Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області була направлена довідка про заробіток від 20.09.2013 року № 2.3.4-1100, видана Публічним акціонерним товариства «Харцизький трубний завод», то відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії з 10 вересня 2014 року з врахуванням довідка про заробіток від 20.09.2013 року № 2.3.4-1100, видана Публічним акціонерним товариства «Харцизький трубний завод».

Стосовно вимоги позивача зобов`язати відповідача провести розрахунок та виплату пенсію на дату фактичного виконання рішення суду, суд зазначає, що зазначена вимога є передчасною, та зазначає, що резолютивна частина рішення не може містити будь-яких приписів, які прогнозують можливі порушення з боку відповідача у майбутньому та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом у рішенні від 14.09.2020 року у зразковій справі № 560/2120/20.

Щодо вимог стосовно виплати компенсації втрати частини доходу, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 вказаного закону передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється лише у випадку, якщо відповідні виплати були нараховані, проте не виплачені. В даному випадку позивачеві нарахування перерахованих пенсійних виплат не здійснювалося, що свідчить про відсутність законних підстав для виплати компенсації.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.07.2018 року у справі 487/6923/16-а, від 10.07.2018 року у справі № 404/6317/16-а, від 18.09.2018 року у справі № 522/535/17.

Таким чином, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення при поновленні виплати пенсії з 10 вересня 2014 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробіток від 20.09.2013 року № 2.3.4-1100, видана Публічним акціонерним товариства «Харцизький трубний завод» та року з урахуванням автоматичних масових перерахунків пенсії відповідно до ст. 27 та 28, ч. 2, 3 ст. 42, ст. 43 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійного страхування, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 10 вересня 2014 року з урахуванням довідки про заробіток від 20.09.2013 року № 2.3.4-1100, видана Публічним акціонерним товариства «Харцизький трубний завод» та року з урахуванням автоматичних масових перерахунків пенсії відповідно до ст. 27 та 28, ч. 2, 3 ст. 42 , ст. 43 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійного страхування, з урахуванням раніше виплаченої пенсії.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, у відповідності до чого підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 744,30 грн

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність відповідача стосовно не врахування даних заробітної плати позивача з документів в пенсійній справі, включаючи довідки про заробіток від 20.09.2013 року для розрахунку суми поточної пенсії, відповідно до п. 2.8 Порядку № 22-1 та стосовно не врахування обов`язкових масових перерахунків пенсії, відповідно до ст. 27 та 28, ч. 2 та ч. 3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити розрахунок та виплату щомісячної пенсії Позивача з 10.09.2014 на дату виконання цього рішення з урахуванням даних по заробітній платі з пенсійної справи, включаючи довідки про заробіток від 20.09.2013 року та з урахуванням автоматичних масових перерахунків пенсії відповідно до ст. 27 та 28, ч. 2 та ч. 3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійного страхування, з компенсацією втрати частини доходів, за винятком виплачених сум задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення при поновленні виплати пенсії з 10 вересня 2014 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробіток від 20.09.2013 року № 2.3.4-1100, видана Публічним акціонерним товариства «Харцизький трубний завод» та року з урахуванням автоматичних масових перерахунків пенсії відповідно до ст. 27 та 28, ч. 2, 3 ст. 42, ст. 43 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійного страхування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місце знаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) з 10 вересня 2014 року з урахуванням довідки про заробіток від 20.09.2013 року № 2.3.4-1100, видана Публічним акціонерним товариства «Харцизький трубний завод» та року з урахуванням автоматичних масових перерахунків пенсії відповідно до ст. 27 та 28, ч. 2, 3 ст. 42, ст. 43 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійного страхування, з урахуванням раніше виплаченої пенсії.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місце знаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 744 (сімсот сорок чотири) гривні 30 копійки.

Повний текст рішення складено та підписано 13 березня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Суддя В.В. Олішевська