Справа № 200/492/23
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 року Справа№200/492/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (надалі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі відповідач-2), про визнання протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії від 17.11.2022 №93 ОСОБА_1 , та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію ОСОБА_1 , зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та Постанови Кабінету Міністрів України (КМУ) від 31.03.1994 р. N 202 з повним робочим днем під землею, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , періоди роботи з 21.02.1997 по 08.04.2001, з 12.04.2001 по 12.02.2003, з 17.02.2003 по 10.11.2022.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.11.2022 року позивач звернувся із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням від 17.11.2022 №93 Головного управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу - 25 років. Позивач вважає таке рішення-2 відповідача протиправним та таким, що порушує його право на отримання належної пенсії.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.02.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

23 лютого 2023 року від представника відповідача-2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що рішенням №93 від 17.11.2022 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з недостатністю пільгового стажу підземних та гірничих робіт у відповідності до ст. 114 Закону №1058. За доданими до заяви про призначення пенсії документами до страхового та пільгового стажу позивача зараховано всі періоди, які в сукупності становлять 26 років 03 місяці 18 днів (з урахуванням кратності становить 48 років 03 місяці 18 днів) страхового стажу, в тому числі до пільгового стажу враховано 24 роки 02 місяці 22 дні (до підземних робіт та професії відповідно до Постанови КМУ від 31.03.1994 №202 із необхідних 25 років зараховано лише 22 роки 10 місяців 25 днів; навчання за фахом становить 01 рік 03 місяці 27 днів). У зв`язку з чим, представник відповідача-2 просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

06 березня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача-1, згідно якому 17.11.2022 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 93 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивача становить 26 років 03 місяця 18 днів (з урахуванням кратності становить 48 років 03 місяця 18 днів), пільговий стаж особи становить 24 роки 02 місяця 22 дня (в тому числі роботи підземні, професії відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 31.03.1994 № 202 - 22 роки 10 місяців 25 днів, навчання за фахом становить 01 рік 03 місяця 27 днів). У зв`язку з відсутністю у позивача необхідного спеціального стажу роботи 25 років, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області правомірно прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 17.11.2022 року. Враховуючи викладене, представник відповідача-1 просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , 10.11.2022 року звернувся Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Автоматичним розподілом справ в електронній підсистемі було визначено, що розгляд заяви позивача здійснюється відділом пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

17.11.2022 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 93 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. За доданими до заяви про призначення пенсії документами до страхового та пільгового стажу позивача зараховано всі періоди. Страховий стаж становить 26 років 03 місяці 18 днів (з урахуванням кратності становить 48 років 03 місяці 18 днів). Пільговий стаж становить 24 роки 02 місяці 22 дні (в тому числі роботи підземні, професії відповідно до Постанови КМУ від 31.03.1994 №202 (25 років) становить 22 роки 10 місяців 25 днів; навчання за фахом становить 01 рік 03 місяці 27 днів).

Рішенням про відмову в призначенні пенсії від 18.01.2023 року №93 на заміну рішення про відмову в призначенні пенсії від 17.11.2022 року №93 позивачу відмовлено в призначенні на пільгових умовах. За доданими до заяви про призначення пенсії документами до страхового та пільгового стажу позивача зараховано всі періоди. Страховий стаж становить 26 років 08 місяців 13 днів (з урахуванням кратності становить 50 років 08 місяців 13 днів). Пільговий стаж становить 24 роки 03 місяці 26 днів (в тому числі роботи підземні, професії відповідно до Постанови КМУ від 31.03.1994 №202 (25 років) становить 24 роки 00 місяців 00 днів; навчання за фахом становить 00 років 03 місяці 26 днів).

З трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 вбачається, що позивач працював:

21.02.1997 року прийнятий учнем машиніста підземних установок;

03.03.1997-24.03.1997 року теоретичне навчання за професією «гірник підземний машиніст підземних установок» з відривом від роботи;

15.04.1997 року переведений машиністом підземних установок;

02.09.1997-05.12.1997 року направлений на теоретичне навчання за професією електрозварник підземний з відривом від роботи;

28.01.1998 року переведений підземним електрослюсарем;

01.12.1998 року переведений підземним електрослюсарем;

08.04.2001 року звільнений за власним бажанням;

12.04.2001 року прийнятий машиністом підземних установок підземним з повним робочим днем в шахті;

12.02.2003 року звільнений за власним бажанням;

17.02.2003 року прийнятий підземним електрослюсарем;

23.09.2009 року переведений механіком на дільницю підйому і ремонту армування стволів;

13.12.2010-17.12.2010 року направлений на навчання з питань охорони праці;

05.09.2011 року направлений на навчання з відривом від виробництва строком на 5 днів;

27.01.2014 року відряджений на навчання з питань охорони праці строком на 5 днів;

01.05.2014 року переведений заступником начальника дільниці підйомних установок і ремонту армування вертикальних столів;

23.06.2014-25.06.2014 року відряджений на навчання з питань охорони праці та промислової безпеки;

22.01.2018-26.01.2018 року відряджений для навчання з питань охорони праці та промбезпеки з відривом від виробництва;

22.02.2021-26.02.2021 року відряджений для навчання з питань охорони праці з відривом від виробництва.

Станом на дату подання заяви про призначення пенсії (10.11.2022 року) позивач працює.

В зазначені періоди роботи позивач виконував роботи зі шкідливими умовами праці з повним робочим днем в шахті за посадами, що передбачені Списком №1, що підтверджується довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №363 від 04.02.2022 року за період роботи з 12.04.2001 року по 12.02.2003 року, №1-850 від 01.08.2022 року за період роботи з 25.06.2014 року по 22.01.2018 року, №1-850 від 01.08.2022 року за період з 22.01.2018 року по 05.10.2018 року, №1-850 від 01.08.2022 року за період роботи з 05.10.2018 року по 22.02.2021 року, №1-850 від 01.08.2022 року за період роботи з 22.02.2021 року по теперішній час, №1-573 від 26.05.2022 року за період роботи з 21.02.1997 року по 28.01.1998 року, №1-573 від 26.05.2022 року за період роботи з 28.01.1998 року по 08.04.2001 року, №1-850 від 01.08.2022 року за період роботи з 17.02.2003 року по 01.06.2009 року, №1-850 від 01.08.2022 року за період роботи з 01.06.2009 року по 31.06.2010 року, №1-850 від 01.08.2022 року за період роботи з 21.06.2010 року по 09.02.2011 року, №1-850 від 01.08.2022 року за період роботи з 09.02.2011 року по 16.07.2012 року; №1-850 від 01.08.2022 року за період роботи з 06.07.2012 року по 14.08.2013 року, №1-850 від 01.08.2022 року за період роботи з 14.08.2013 року по 25.06.2014 року, №1-1198 від 10.11.2022 року за період роботи з 22.02.2021 року по теперішній час, довідкою №1-855 від 01.08.2022 року про фактичні спуски в шахту, витягом з наказів №2156-к від 12.12.1996, №684-к від 11.04.2002 за висновками атестації робочих місць щодо умов праці.

Згідно довідки №1-574 від 26.05.2022 року, за періоди з 15.09.2003 року по 31.10.2010 року, коли позивач перебував в учбових відпустках, за ним зберігалась заробітна плата, нарахована з тарифної ставки підземного робітника.

Разом з цим, як вбачається з розрахунку стажу позивача за формою РС-право, спірні періоди роботи позивача з 21.02.1997 по 08.04.2001, з 12.04.2001 по 12.02.2003, з 17.02.2003 по 10.11.2022 зараховані до пільгового стажу за ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п. а-в, крім відповідних періодів, коли позивач перебував на навчанні за фахом та у відрядженні на навчання.

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначається Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Пунктом 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Абз. 1 частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до Постанови № 202 та частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» робота за вказані періоди зараховуються до стажу, необхідного до для отримання пенсії незалежно від віку.

За приписами ч.1 ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII), працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок №637).

На підставі п.1, п.2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з абз.1 п.3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

При цьому, пунктами 20-22 Порядку № 637 визначено особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

Так, пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зі змісту зазначених норм слідує, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

З трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 вбачається, що позивач працював:

21.02.1997 року прийнятий учнем машиніста підземних установок;

03.03.1997-24.03.1997 року теоретичне навчання за професією «гірник підземний машиніст підземних установок» з відривом від роботи;

15.04.1997 року переведений машиністом підземних установок;

02.09.1997-05.12.1997 року направлений на теоретичне навчання за професією електрозварник підземний з відривом від роботи;

28.01.1998 року переведений підземним електрослюсарем;

01.12.1998 року переведений підземним електрослюсарем;

08.04.2001 року звільнений за власним бажанням;

12.04.2001 року прийнятий машиністом підземних установок підземним з повним робочим днем в шахті;

12.02.2003 року звільнений за власним бажанням;

17.02.2003 року прийнятий підземним електрослюсарем;

23.09.2009 року переведений механіком на дільницю підйому і ремонту армування стволів;

13.12.2010-17.12.2010 року направлений на навчання з питань охорони праці;

05.09.2011 року направлений на навчання з відривом від виробництва строком на 5 днів;

27.01.2014 року відряджений на навчання з питань охорони праці строком на 5 днів;

01.05.2014 року переведений заступником начальника дільниці підйомних установок і ремонту армування вертикальних столів;

23.06.2014-25.06.2014 року відряджений на навчання з питань охорони праці та промислової безпеки;

22.01.2018-26.01.2018 року відряджений для навчання з питань охорони праці та промбезпеки з відривом від виробництва;

22.02.2021-26.02.2021 року відряджений для навчання з питань охорони праці з відривом від виробництва.

Станом на дату подання заяви про призначення пенсії (10.11.2022 року) позивач працює.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно розрахунку стажу позивача за формою РС-право, спірні періоди роботи позивача з 21.02.1997 по 08.04.2001, з 12.04.2001 по 12.02.2003, з 17.02.2003 по 10.11.2022 зараховані до пільгового стажу за ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п. а-в, крім відповідних періодів, коли позивач перебував на навчанні за фахом та у відрядженні на навчання.

З приводу цього суд зазначає, що пільговий стаж позивача підтверджується його трудовою книжкою і довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №363 від 04.02.2022 року за період роботи з 12.04.2001 року по 12.02.2003 року, №1-850 від 01.08.2022 року за період роботи з 25.06.2014 року по 22.01.2018 року, №1-850 від 01.08.2022 року за період з 22.01.2018 року по 05.10.2018 року, №1-850 від 01.08.2022 року за період роботи з 05.10.2018 року по 22.02.2021 року, №1-850 від 01.08.2022 року за період роботи з 22.02.2021 року по теперішній час, №1-573 від 26.05.2022 року за період роботи з 21.02.1997 року по 28.01.1998 року, №1-573 від 26.05.2022 року за період роботи з 28.01.1998 року по 08.04.2001 року, №1-850 від 01.08.2022 року за період роботи з 17.02.2003 року по 01.06.2009 року, №1-850 від 01.08.2022 року за період роботи з 01.06.2009 року по 31.06.2010 року, №1-850 від 01.08.2022 року за період роботи з 21.06.2010 року по 09.02.2011 року, №1-850 від 01.08.2022 року за період роботи з 09.02.2011 року по 16.07.2012 року; №1-850 від 01.08.2022 року за період роботи з 06.07.2012 року по 14.08.2013 року, №1-850 від 01.08.2022 року за період роботи з 14.08.2013 року по 25.06.2014 року, №1-1198 від 10.11.2022 року за період роботи з 22.02.2021 року по теперішній час, довідкою №1-855 від 01.08.2022 року про фактичні спуски в шахту, витягом з наказів №2156-к від 12.12.1996, №684-к від 11.04.2002 за висновками атестації робочих місць щодо умов праці.

При цьому, відповідачами не надано доказів того, що за періоди, коли позивач перебував на навчанні за фахом та у відрядженні на навчання, він не здійснював трудову діяльність і не отримував заробітну плату, зокрема, згідно з тарифною ставкою підземного робочого.

Натомість, в матеріалах справи наявна довідка №1-574 від 26.05.2022 року, за періоди з 15.09.2003 року по 31.10.2010 року, коли позивач перебував в учбових відпустках, за ним зберігалась заробітна плата, нарахована з тарифної ставки підземного робітника. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що після проходження навчання позивач продовжував працювати за набутими професіями, що передбачені Списком № 1.

Суд зазначає, що суб`єктом владних повноважень в оскаржуваному рішенні не зазначено, які саме періоди роботи позивача не зараховані до пільгового стажу .

Верховний Суд в постанові від 24.04.2019 року в справі №815/1554/17, аналізуючи практику Європейського Суду з прав людини, вказав на те, що принцип правової визначеності має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування існуючих норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій, а також послідовність дій держави щодо можливого втручання в охоронювані Конвенцією та Конституцією України права та свободи цієї особи.

Як вже зазначалося судом, оскаржуване рішення не містить конкретних періодів роботи позивача, які не зараховані до пільгового стажу.

Вказане не відповідає загальному принципу правової визначеності.

Тому, періоди, коли позивач перебував на навчанні за фахом та у відрядженні на навчання, підлягають зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та Постанови КМУ від 31.03.1994 р. №202.

А отже, спірне рішення головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 18.01.2023 року №93 на заміну рішення про відмову в призначенні пенсії від 17.11.2022 року №93, не відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, а тому є незаконним, необґрунтованим і підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Разом з цим, у відповідності до ст. 81 Закону 1788 призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Отже, правовідносини із призначення пенсій відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження пенсійного органу.

Таким чином, позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню у спосіб зобов`язання відповідача-2 повторно розглянути заяву позивача від 10.11.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу за ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Постанови КМУ від 31.03.1994 р. № 202 періодів роботи з 21.02.1997 по 08.04.2001, з 12.04.2001 по 12.02.2003, з 17.02.2003 по 10.11.2022 з повним робочим днем під землею згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , з урахуванням висновків суду першої інстанції.

Також, суд зазначає, що з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у спірних правовідносинах є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії позивачу та прийняв рішення про відмову у її призначенні.

Таким чином, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зобов`язане повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову в призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку повторно розглянути таку заяву позивача.

Аналогічний висновок наведений у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року у справі 360/8696/21.

Таким чином, у спірних правовідносинах, на думку суду, відповідач діяв з порушенням меж повноважень, визначених Законами України, необґрунтовано та не пропорційно, чим порушив вимоги ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано і пропорційно.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з урахуванням висновків суду, викладених у даному судовому рішенні.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, у порядку ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області підлягає стягненню 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 18.01.2023 року №93 на заміну рішення про відмову в призначенні пенсії від 17.11.2022 року №93 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.11.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу за ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Постанови КМУ від 31.03.1994 р. № 202 періодів роботи з 21.02.1997 по 08.04.2001, з 12.04.2001 по 12.02.2003, з 17.02.2003 по 10.11.2022 з повним робочим днем під землею згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , з урахуванням висновків суду.

4. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Судове рішення складено та підписано 13 березня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.М. Чучко