Справа № 380/4304/22
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/4304/22 пров. № А/857/16339/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 травня 2022 року (ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Львові суддею Коморним О. І.) в справі № 380/4304/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Барв» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерго-Барв» (далі також - ТзОВ «Енерго-Барв», Товариство, позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області (далі також - ГУ ДПС у Львівській області, відповідач) без дати та номера про застосування штрафних санкцій у розмірі 40 000,00 грн, винесеного на підставі акта перевірки від 04.11.2021 № 20925/13/52/РРО/43307460.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що ГУ ДПС у Львівській області 25.10.2021 прийнято наказ № 3614-ПП «Про проведення фактичних перевірок» в додатку 1 до якого визначено суб`єкт господарювання ТзОВ «Енерго-Барв». Податковим органом проведено фактичну перевірку Товариства, за результатами якої складено акт (довідку) від 05.11.2021 №20925/13/52/РРО/43307460 фактичної перевірки з питань дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС. На підставі складеного акту, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення без дати та номера за порушення підпункту 230.1.2, підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України (далі також - ПК України), яким застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 40 000,00 грн.

Позивач звернувся із цим позовом до суду, вважаючи, що оскаржене податкове повідомлення-рішення прийняте за наслідками незаконної та безпідставної фактичної перевірки, з огляду на те, що у змісті наказу на проведення перевірки відсутні будь-які покликання на конкретні підстави її призначення та замість норми підпункту 80.2.5 ПК України вказано посилання на норму підпунктів 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України без відображення інформації, наявної та/або отриманої контролюючим органом для здійснення фактичної перевірки, саме, витратомірів-лічильників, що стала підставою для його винесення.

Позивач зазначає, що перевірка платника податків, в тому числі фактична, може бути призначена контролюючим органом не у будь-якому випадку з мотивів наявності компетенції на проведення перевірки, а виключно за умов дотриманням вимог чинного законодавства. Інакше порушуватиметься принцип правової визначеності, який вимагає від законодавця чіткості, зрозумілості, однозначності правових норм, а від органів державної влади - обов`язок діяти в якомога послідовний та коректніший спосіб.

Таким чином, позивач вважав неправомірним рішення та дії відповідача щодо призначення та проведення фактичної перевірки Товариства.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 травня 2022 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило ГУ ДПС у Львівській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права; висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи; а обставини справи досліджені судом неповно та необ`єктивно. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що контролюючий орган провів фактичну перевірку позивача з питань дотримання вимог ПК України та інших нормативно-правових актів, які регулюють виробництво, зберігання та обіг спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального в Україні. За результатами перевірки виявлено порушення вимог пп. 230.1.2, 230.1.3 п. 230 ст. 230 ПК України, яке полягає в тому, що Товариством 05.02.2021 здійснено реалізацію бензину А-95 без зареєстрованих в єдиному державному реєстрі витратоміра та рівнеміра на бензин А-95, оскільки, реєстрація відбулася 16.03.2021. У зв`язку з цим ГУ ДПС у Львівській області прийняло податкове повідомлення-рішення від 28.12.2021 за № 28553/13-01-07-09 про застосування до позивача штрафу в розмірі 40 000,00 грн.

Зазначає, що згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Відповідно до п. 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цією статтею.

Наказ Головного управління ДПС у Львівській області від 10.03.2021 № 867-ПП містить всі необхідні обов`язкові відомості в тому числі і підстави для проведення перевірки визначені ПК України, позивачем не оскаржувався, а тому його правомірність не піддається сумніву.

Разом з тим, суд першої інстанції не досліджував встановлені перевіркою факти і правомірність прийняття податкового повідомлення рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, наказом ГУ ДПС у Львівські області № 3614-ПП від 25.10.2021 «Про проведення фактичних перевірок» на підставі статті 20 та підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України та на підставі службового допису відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Львівській області від 22.10.2021 № 283/13-01-07-09-11 призначено провести фактичні перевірки суб`єктів господарювання, згідно з додатком 1, щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору. Відповідно до пункту 2 наказу № 3614-ПП від 25.10.2021 перевірки провести за період діяльності відповідно до статті 102 Податкового кодексу, з 26 жовтня 2021 року по 04 листопада 2021 року.

Відповідно до додатку 1 до наказу ГУ ДПС у Львівській області № 3614-ПП від 25.10.2021 ТОВ «Енерго-Барв» включено до переліку суб`єктів господарювання для проведення фактичних перевірок.

На підставі цього наказу видано направлення на проведення фактичної перевірки ТзОВ «Енерго-Барв» від 26.10.2021 № 11486 та № 11487.

У період з 28.10.2021 по 04.11.2021 посадовими особами проведено фактичну перевірку ТзОВ «Енерго-Барв» за місцем здійснення господарської діяльності за адресою: Стрийський район, с. Слобідка, вул. Колесси, 6.

Посадові особи ГУ ДПС у Львівській області встановили факт реалізації 05.02.2021 бензину А-95 в кількості 5,0 літрів вартістю 24,8 грн за 1 літр на загальну суму 124,00 грн без зареєстрованих рівнемірів та витратомірів, оскільки реєстрація витратоміра та рівноміра на даний вид пального підприємством здійснено 16.03.2021.

За результатами перевірки складено акт № 20925/13/52/РРО/43307460 від 05.11.2021 фактичної перевірки, яким зафіксовано порушення вимог п. п. 230.1.2, п. п. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України.

На підставі акта фактичної перевірки № 20925/13/52/РРО/43307460 від 04.11.2021, 28.12.2021 прийнято податкове повідомлення-рішення № 28553/13-01-07-09 форми «ПС» про застосування до ТзОВ «Енерго-Барв» штрафу в розмірі 40 000,00 грн на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та п. 128-1.1 ст. 128-1 ПК України.

Не погодившись з правомірністю зазначеного рішення та діями контролюючого органу щодо проведення фактичної перевірки, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню. Разом з тим, суд не повинен надавати оцінку правомірності оспорюваного рішення, оскільки порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.

Суд встановив відсутність в наказі ГУ ДПС у Львівській області № 3614-ПП від 25.10.2021 посилання на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України та будь-якому посиланні на отриману відповідачем в установленому порядку інформацію про факти, які б свідчили про можливі порушення позивачем законодавства, враховуючи, що наведені в наказі підстави проведення перевірки взагалі не знайшли свого підтвердження під час перевірки та ніяким чином не стосуються питань обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками та не були доведені відповідачем як суб`єктом владних повноважень, тому суд вважав, що призначення та проведення фактичної перевірки щодо позивача було здійснено незаконно.

Суд дійшов висновку, що допущені контролюючим органом порушення вимог закону щодо призначення та проведення фактичної перевірки ТзОВ «Енерго-Барв» призводять до відсутності правових наслідків такої перевірки, тому, оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 28.12.2021 за № 28553/13-01-07-09 визнається протиправними і такими, що підлягає скасуванню.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, яка визначає права контролюючих органів, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп. 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави проведення фактичної перевірки регламентовано статтею 80 ПК України, відповідно до пункту 80.2 якої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (пп. 80.2.1 п. 80.2 ст. 80);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80);

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (пп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80);

- неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (пп. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80);

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 (щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 80.2.6 п. 80.2 ст. 80);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (пп. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80).

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Як зазначено у пункті 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.8 статті 86 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З аналізу наведених норм законодавства видно, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами. Тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме - спочатку провести податкову перевірку.

Нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 27.01.2015 у справі № 21-425а14, від 16.02.2016 у справі № 826/12651/14, та у постановах Верховного Суду від 17.03.2018 у справі № 1570/7146/12, від 24.10.2018 у справі № 808/1746/15 та від 04.02.2019 у справі № 807/242/14.

При цьому суд не повинен надавати оцінку правомірності оспорюваного рішення, оскільки порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.06.2019 у справі № 825/1747/17 та від 19.11.2019 у справі № 160/8859/18.

Отже, у разі недотримання вимог проведення податкової перевірки у контролюючого органу відсутні підстави на прийняття рішення за результатами виявлених порушень і порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.

Відтак, порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої, а у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Водночас у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Судом встановлено, що підставою для проведення фактичної перевірки ТзОВ «Енерго-Барв» у наказі ГУ ДПС у Львівській області № 3614-ПП від 25.10.2021 зазначено підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України та службовий допис відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Львівській області № 283/13-01-07-09-11 від 22.10.2021.

Суд зауважує, що стаття 80 ПК України передбачає вичерпні підстави для проведення фактичної перевірки. Втім, застосовуючи конкретну правову підставу для призначення такої перевірки, у наказі на перевірку контролюючий орган зобов`язаний не тільки зазначити відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, але й обґрунтувати (пояснити), які саме фактичні підстави (обставини) зумовлюють необхідність проведення фактичної перевірки.

Так, відповідно до вимог пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, застосованого відповідачем для призначення перевірки позивача, фактична перевірка може проводитися:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Таким чином, у наказі від 25.10.2021 № 3614-ПП відповідач зазначив підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, як окрему та самостійну підставу для проведення фактичної перевірки ТОВ «Енерго-Барв», але при цьому жодним чином не обґрунтував наявність підстав для перевірки.

Також податковий орган не надав суду службовий допис відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Львівській області від 22.10.2021 № 283/13-01-07-09-11, який зазначений в наказі для проведення перевірки та міг би свідчити про можливі порушення позивачем законодавства, контроль за яким покладено на відповідача.

Відтак колегія суддів дійшла висновку, що наказ на проведення перевірки не обґрунтовано належним чином із зазначенням конкретної підстави для перевірки та наявної та/або отриманої в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка б свідчила про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на відповідача, а тому такий не може вважатися правомірним.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що допущені контролюючим органом порушення вимог закону щодо призначення фактичної перевірки ТзОВ «Енерго-Барв» призводять до відсутності правових наслідків такої перевірки, тому, оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 28.12.2021 за № 28553/13-01-07-09 є протиправним і підлягає скасуванню.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно не вдався до оцінки зафіксованого перевіркою порушення вимог законодавства по суті, оскільки наведені мотиви безпосередньо свідчать про неправомірність прийнятого відповідачем рішення та дають самостійні підстави для його скасування.

Аналогічна позиція виловлена Верховним Судом у постанові від 21.02.2020 в справі № 826/17123/18.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали у вказаній постанові достатню оцінку.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 травня 2022 року в адміністративній справі № 380/4304/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин