Справа № 520/25073/21
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2023 р. №520/25073/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.;

за участю секретаря судового засідання - Літвіщенко Д.О.;

представника позивача, Максимовського С.О.,

представника відповідача, Шавлак В.Р.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Компанії "ЛЄКС" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (адреса: 79024, Львівська обл., місто Львів, вул. Промислова, буд. 55А, Код ) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, буд. 21, 8-9 пов.,м. Харків,61145, ), Державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Туз Олександра Вікторовича (вул. Космічна, буд. 21, 8-9 пов.,м. Харків,61145, ), третя особа - Харківська міська рада (61003,м. Харків ,м-н Конституції, 7, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд : - визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Харківській області РВ-021 від 31.05.2021 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) : до Державного земельного кадастру. - зобов' язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області внести зміни до відомостей Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кад. номер: :01:050:0029 загальною площею 0,2697 га розташована по вул. Польовій, 81-А та встановити для цієї земельної ділянки код Класифікації видів цільового призначення земель 11.02. - стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (, адреса: 61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, 2 підїзд, 8-9 поверх) на користь Компанія «Лекс» у формі ТОВ (адреса: 79024, Львівська обл., місто Львів, вул. Промислова, буд. 55А, Код ) судовий збір у розмірі 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. В обґрунтування позовних вимог послався на протиправність рішення РВ-021 від 31.05.2021 про відмову у внесенні відомостей (змін до них), а саме зміни індексу цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер :01:050:0029) з "1.11.6" (код УКФВЗ) на "11.02" (код КВЦПЗ), оскільки у спірних правовідносинах відсутній факт як зміни категорії землі, так і факт зміни виду використання земельної ділянки, а тому внесення відповідних змін до відомостей Державного земельного кадастру не потребує проходження процедур, які відповідно до земельного законодавства України застосовуються при зміні цільового призначення (розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, подання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення, його затвердження тощо). Ухвалою суду від 30.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у адміністративній справі за вищевказаним позовом. Представником відповідача надано відзив на позов, в якому сторона відповідача проти вимог поданого позову заперечує. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що рішення державного кадастрового реєстратора відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Туз О.В., з огляду на ненадання позивачем необхідних документів для внесення відповідних змін до Державного земельного кадастру, прийнято у відповідності до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та постанови Кабінету від 17.10.2012 за № 1051 «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» та не підлягає скасуванню. Щодо коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки у розмірі 3,0 вказує, що відповідно до примітки до Додатку 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політик та продовольства України від 25.11.2016 за № 489 відсутні підстави для застосування іншого, оскільки в Державному земельному кадастрі на спірну земельну ділянку обліковується інформація про код цільового призначення 1.11.6, якого не має в КВЦПЗ. Ухвалою суду 09 лютого 2023 р. залучено в якості другого відповідача Державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Туз Олександра Вікторовича (вул. Космічна, буд. 21, 8-9 пов.,м. Харків,61145, ) по даній справі. В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи заявленого позову, просив суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача в судових засіданнях проти вимог заявленого позову заперечував.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши

докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Як встановлено судовим розглядом, що рішення Харківської обласної державної адміністрації № 48 від 07.08.2008 між Харківською міською радою та ТОВ Компанією «Лєкс» було укладено договір оренди землі від 12.06.2009 за № 58.

Зазначеним договором, ТОВ Компанії «Лекс» була передана в оренду земельна ділянка кал. номер: :01:050:0029 загальною площею 0,2697, розташована по вул. Польовій, 81-А строком до 07.08.2057.

Відповідно до п. 3 договору на земельній ділянці знаходиться нежитлова будівля літ. «А-1», що належить орендарю на праві приватної власності.

Пунктом 15 договору передбачено, що земельну ділянку передано для будівництва та експлуатації адміністративної-господарської та складської будівлі.

Відповідно до п. 16 договору, цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Рішенням Харківської міської ради від 27.02.2019 № 1474/19 затверджена Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018 яка, відповідно до п. 2 цього рішення, застосовується з 01.01.2020.

Позивачем було отримано витяг з нормативної грошової оцінки від 01.03.2021 в якому, в графі «Цільове призначення земельної ділянки» зазначено «У відомостях ДЗК відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель».

31.05.2021 позивач звернувся через Центр надання адміністративних послуг м. Харкова, до відділу у м. Харкові Головного управління Держтеокадастру у Харківській області з заявою щодо внесення змін до відомостей Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :01:050:0029 загальною площею 0,2697 га розташована по вул. Польовій, 81-А.

Рішенням №PB-021 від 31.05.2021 державний реєстратор відмовив у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Зазначене рішення було обґрунтовано тим, що до заяви надано не повний обсяг документів, а саме не надано проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення.

Так, в оскаржуваному рішенні зазначено, що зміна цільового призначення відповідно до ст. 20 Земельного кодексу України здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення, а оскільки до заяви не надано проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна ії цільового призначення, що затверджений органом місцевого самоврядування, відсутні будь-які правові підстави для здійснення зміни цільового призначення. Вважаючи рішення необґрунтованим, протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що спірні відносини склалися внаслідок відмови позивачу у внесенні змін до індексу цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер :01:050:0029) з "1.11.6" (код УКФВЗ) на "11.02" (код КВЦПЗ) до Державного земельного кадастру, при цьому відповідач вважав, що для внесення таких змін ТОВ Компанія «ЛЄКС» повинно було надати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 3 Земельного кодексу України (далі по тексту ЗК України) визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За визначенням ч.1 ст.18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Положеннями ч.1 ст.19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Відповідно до ст. 18 Закону України Про оцінку земель від 11.12.2003 № 1378-IV (далі Закон № 1378-IV ) нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (ч.2 ст. 20 Закону № 1378-IV), який відповідно до ч.3 ст.23 Закону № 1378-IV видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

В свою чергу, технічна документація складається за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок (ч.1 ст. 20 Закону № 1378-IV).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV (далі Закон № 858-IV) цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації (ч.1 ст.25 Закону № 858-IV).

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що основою для визначення цільового призначення земельної ділянки є її належність до відповідної категорії земель і відповідного способу використання, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Частиною 1 ст. 20 ЗК України передбачено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради АР Крим, Ради міністрів АР Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Судом встановлено, що при формуванні земельної ділянки кадастровий номер :01:050:0029, за проектом землеустрою, зазначено земельну було віднесено до категорії - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, класифікатор цільового використання землі - 1.11.6. Іншої комерційної діяльності. Вказане цільове призначення визначено відповідно до «Українського класифікатора цільового використання землі», затвердженого листом Державного комітету України із земельних ресурсів від 24.04.1998 р. № 14-1-7/1205.

Як вже встановлено судом, рішення Харківської обласної державної адміністрації № 48 від 07.08.2008 між Харківською міською радою та ТОВ Компанією «Лєкс» було укладено договір оренди землі від 12.06.2009 за № 58.

Зазначеним договором, ТОВ Компанії «Лекс» була передана в оренду земельна ділянка кал. номер: :01:050:0029 загальною площею 0,2697, розташована по вул. Польовій, 81-А строком до 07.08.2057.

Відповідно до п. 16 договору, цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

До суду не надано доказів, що вказана земельна ділянка (кадастровий номер :01:050:0029) зазнала змін щодо цільового призначення, а тому у суду відсутні підстави вважати, що такі зміни відбулись.

За таких обставин, слід дійти висновку, що земельна ділянка (кадастровий номер №:01:050:0029) була надана позивачу в оренду за рахунок земель з цільовим призначенням землі промисловості. Зворотного відповідачем не доведено. Слід зазначити, що в силу ч.1 ст.19 ЗК України виготовлення проекту землеустрою з дотриманням відповідної процедури потребує саме зміна цільового призначення земельних ділянок (тобто переведення земельної ділянки з однієї категорії в іншу), що у спірних відносинах місця не мало, оскільки надана позивачу земельна ділянка (кадастровий номер №:01:050:0029) первинно була відведена саме як землі промисловості. Враховуючи, що зміни цільового призначення спірної земельної ділянки не відбулось, а також те, що Рішенням Харківської міської ради класифіковано за кодом КВЦПЗ 11.02 (відповідно до Класифікатора земель 2010 року входить до секції «J» - Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення» Розділу « 11» - Землі промисловості (землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під`їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд), код підрозділу « 11.02» - Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості), суд вважає, що цільове призначення земельної ділянки (кадастровий номер №:01:050:0029) - землі промисловості. Однак, як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 по земельній ділянці (кадастровий номер :01:050:0029) значиться індекс цільового призначення « 1.11.6 - Іншої комерційної діяльності» згідно з чинним на той час Класифікатором земель 1998 року (УКФВЗ) (введеного в дію листом Держкомзему України від 24.04.1998 року №14-1-7/1025) категорія земель «землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення» (а.с. 4). Відповідачем не надано жодних пояснень з приводу обставин, що стали підставою для помилкового внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо спірної земельної ділянки саме за кодом 1.11.6 (іншої комерційної діяльності), оскільки за змістом документації із землеустрою, цільове призначення земельної ділянки землі промисловості, а тому підстави для класифікації спірної земельної ділянки з кодом УКФВЗ 1.11.6 відсутні. Відповідно до наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року № 548, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 № 1011/18306 (набрав чинності з 11.07.2017) затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель (далі - Наказ № 548, КВЦПЗ, Класифікатор 2010), у зв`язку з чим запроваджено нові індекси цільового призначення земельних ділянок.

Пунктом 2 Наказу № 548 на голову Республіканського комітету по земельних ресурсах Автономної Республіки Крим, начальників головних управлінь Держкомзему в областях, містах Києві та Севастополі, керівників підприємств, що належать до сфери управління Держкомзему було покладено зобов`язання забезпечити використання КВЦПЗ при веденні державного земельного кадастру та державного реєстру земель, функціонуванні автоматизованої системи державного земельного кадастру.

У свою чергу, жодних обов`язків землевласників або землекористувачів здійснити заміну кодів та найменувань видів цільового використання земельних ділянок, що містяться у відомостях Державного земельного кадастру, на коди та найменування, визначені Класифікатором 2010, ані Наказом № 548, ані будь-яким іншим нормативно-правовим актом встановлено не було.

Відсутність регламентованих законодавством обов`язків виключає будь-яку відповідальність землевласників або землекористувачів за неподання заяв про заміну кодів та видів цільового призначення земельних ділянок з метою приведення кодів та видів цільового призначення земельних ділянок у відповідність з КВЦПЗ. Тобто, обов`язок щодо використання КВЦПЗ при веденні державного земельного кадастру та державного реєстру земель, функціонуванні автоматизованої системи державного земельного кадастру, в межах спірних правовідносин, покладено на відповідача. У свою чергу, жодних обов`язків землевласників або землекористувачів здійснити заміну кодів та найменувань видів цільового використання земельних ділянок, що містяться у відомостях Державного земельного кадастру, на коди та найменування, визначені Класифікатором 2010, ані Наказом № 548, ані будь-яким іншим нормативно-правовим актом встановлено не було. Відсутність регламентованих законодавством обов`язків виключає будь-яку відповідальність землевласників або землекористувачів за неподання заяв про заміну кодів та видів цільового призначення земельних ділянок з метою приведення кодів та видів цільового призначення земельних ділянок у відповідність з КВЦПЗ. Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЗК України, державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Принципи ведення Державного земельного кадастру закріплені у ст. 3 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011 №3613-VI (далі - Закон № 3613-VI), серед яких виокремлюється принцип внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону № 3613-VI порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону. Згідно з ч. 5 ст. 5 Закону № 3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом. Нормами ч.1 ст.9 Закону № 3613-VI регламентовано, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. За приписами ч. 1 ст. 15 Закону № 3613-VI до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки, зокрема, щодо цільового призначення (категорії земель, виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель). Нормами ч. 2 ст.21 Закону № 3613-VI передбачено, що відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру:

а) щодо категорії земель: на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення; на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель; б) щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель: на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі письмової заяви власника (користувача) земельної ділянки державної чи комунальної власності, - у разі зміни виду використання земельної ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони);

на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення.

Положеннями п. д ч. 1 ст. 25 Закону № 3613-VI визначено склад відомостей про земельну ділянку, які містяться в Поземельній книзі, серед яких відомості про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Порядок ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 (далі Порядок № 1051).

Пунктом 117 Порядку № 1051 встановлено, що відомості (зміни до них) про зареєстровані земельні ділянки вносяться до Державного земельного кадастру в разі внесення: 1) змін до відомостей про земельну ділянку, на яку відповідно до цього Порядку відкрито Поземельну книгу;

2) нових (додаткових) відомостей про земельну ділянку, на яку відповідно до цього Порядку відкрито Поземельну книгу;

3) змін до відомостей про земельну ділянку, на яку відповідно до цього Порядку Поземельна книга не відкривалася, та/або нових (додаткових) відомостей про земельну ділянку. Згідно з п. 118 Порядку № 1051 внесення до Поземельної книги відомостей (змін про них) про зареєстровану земельну ділянку (крім випадків, зазначених у пункті 119 цього Порядку) здійснюється за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності відповідно до документації, що є підставою для внесення відповідних відомостей (змін до них) (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання). Враховуючи, що з 01.01.2017 почав діяти новий Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19.12.2016 за № 1647/29777, який є обов`язковим для територіальних органів Держгеокадастру при формуванні витягів з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельних ділянок, та яким визначено процедуру проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, змінено розрахунок нормативної грошової оцінки окремої земельної ділянки. Так, у зв`язку з прийняттям 25.11.2016 порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (який приведено у відповідність до Класифікації видів цивільного призначення земель), з 01.01.2017 року земельні ділянки, в відомостях про які цільове призначення встановлено з кодом УКЦВЗ, мають бути приведені у відповідність до Класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ), а саме змінено значення коду УКЦВЗ на значення коду КВЦПЗ. За результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи (додаток 8) як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (додаток 9).

З метою внесення даних до Державного земельного кадастру про нормативну грошову оцінку земель населених пунктів оформлюється електронний документ відповідно до вимог Порядку № 1051 (п. п. 1, 2 Розділу ІІІ Порядку).

Згідно з п. 5 розділу 11 Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), встановлюється на підставі Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом № 548.

Суд зазначає, що код 1.10.4 - підприємств іншої промисловості, який визначено за УКЦВЗ знаходиться в межах розділу 1.10. Промисловості, а код 11.02 - Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості за КВЦПЗ, знаходиться в межах розділу Землі промисловості.

Тобто, внаслідок введення КВЦПЗ відбулася зміна індексів цільового призначення земельних ділянок, а не цільового призначення або категорії спірної земельної ділянки. Такі зміни не є тотожними ані за суттю, ані за змістом, а тому не спричиняють однакових юридичних наслідків.

Відповідно до примітки № 2 до Додатку № 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів передбачено, щоу разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній кодКласифікації видів цільового призначення земельдля земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 3,0.

При визначенні нормативної грошової оцінки земель застосування коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки (Кф) із значенням 3,0, відбувається за тих умов, коли у відомостях Державного земельного кадастру відсутні дані про код цільового призначення земельної ділянки, визначений у відповідності до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом № 548.

При цьому, перенесення відомостей та зміна коду щодо цільового призначення земельних ділянок у випадку наявності у Державному земельному кадастрі застарілої інформації з Українського класифікатора цільового використання землі на код класифікації видів цільового призначення в силу Наказу № 548 не є обов`язком позивача та не може слугувати підставою для застосування значно вищого показника коефіцієнту Кф внаслідок невчинення відповідних дій відповідачем, до повноважень якого віднесено ведення Державного земельного кадастра. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (дивитися рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, пункт120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, пункт 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, пункт 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37, від 25 листопада 2008 року).

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внаслідок введення в дію з 11.07.2017 Наказу № 548 не відбувалося скасування, оновлення та/або обов`язок користувачів (орендаторів) земельних ділянок заміни кодів цільового використання землі, внесених до Державного земельного кадастру, згідно з УКЦВЗ 1998, а навпаки, встановлено правила перенесення даних в автоматизованому порядку, без подання заяви про це власниками, користувачами, з визначенням відомостей про об`єкти відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів, зміна яких не є підставою для уточнення таких відомостей. За таких обставин, суд вважає посилання відповідача та третьої особи на необхідність звернення позивача до Харківської міської ради надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки необґрунтованим, адже у межах спірних правовідносин зміна цільового призначення або зміна категорії земельних ділянок не відбувалася, а фактично змінено числові значення кодів цільового призначення земельних ділянок за новим Класифікатором 2010, що не є підставою для внесення до Державного земельного кадастру змін щодо цільового призначення земельної ділянки. Таким чином, посилання відповідача в рішенні № РВ-021 від 31.05.2021 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру на ненадання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення є безпідставним та таким, що не ґрунтується на дійсних обставинах у справі. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення № РВ-021 від 31.05.2021 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Щодо зобов' язання Головне управління Держгеокадастру у Харківській області внести зміни до відомостей Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кад. номер: :01:050:0029 загальною площею 0,2697 га розташована по вул. Польовій, 81-А та встановити для цієї земельної ділянки код Класифікації видів цільового призначення земель 11.02, суд зазначає наступне. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)). Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі. Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом справ. Тобто, за змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення. Отже, вищевказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не підлягає задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що порушене право ТОВ «ЛЄКС» підлягає захисту шляхом зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути заяву від 31.05.2021 ТОВ «ЛЄКС» про внесення змін до відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про код цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер:01:050:0029) як « 11.02» з урахуванням відсутності факту зміни категорії землі та відсутності факту зміни виду використання земельної ділянки, що відповідає завданням адміністративного судочинства та слугуватиме меті усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах. Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи. Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийняття рішення РВ-021 від 31.05.2021 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) : до Державного земельного кадастру, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Компанії "ЛЄКС" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (адреса: 79024, Львівська обл., місто Львів, вул. Промислова, буд. 55А, Код ) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, буд. 21, 8-9 пов.,м. Харків,61145, ), Державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Туз Олександра Вікторовича (вул. Космічна, буд. 21, 8-9 пов.,м. Харків,61145, ), третя особа - Харківська міська рада (61003,м. Харків,м-н Конституції, 7, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Харківській області РВ-021 від 31.05.2021 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути заяву від 31.05.2021 Компанії "ЛЄКС" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про внесення змін до відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про код цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер:01:050:0029) як « 11.02» з урахуванням відсутності факту зміни категорії землі та відсутності факту зміни виду використання земельної ділянки.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (, адреса: 61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, 2 під`їзд, 8-9 поверх) на користь Компанії "ЛЄКС" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (адреса: 79024, Львівська обл., місто Львів, вул. Промислова, буд. 55А, Код ) судовий збір у розмірі 1135,00 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст судового рішення складено та підписано 13 березня 2023 року.

Суддя Бідонько А.В.