Справа № 461/6905/22
Суддя: Мисько Х. М.
Дата ухвалення: 2023-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/6905/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2023 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді - Мисько Х.М.,

при секретарі судового засідання Кухар Р.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради (адреса: пл. Ринок, 1, ), головного спеціаліста - інспектора з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ковальчука Ростислава Володимировича (адреса: 79000, м. Львів, вул. Донецька, 7, РНОКПП: невідомий) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду м. Львова із адміністративним позовом до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Ковалика А.Р., в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП №889428661 від 22.11.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову покликається на те, що 22.11.2022 року, головним спеціалістом - інспектором з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ковальчуком Р.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП №889428661 від 22.11.2011 року до повідомлення серії ЛВ№00209081 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, з якого вбачається, що 09.11.2022 року о 15 год. 50 хв. водієм транспортного засобу марки «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_2 , здійснено зупинку за адресою: м. Львів, вул. Огієнка, 8, чим порушено вимоги підпункту и) пункту 15.9. розділу 15 Правил Дорожнього руху. Позивач вважає, що з фотознімків, які розміщені на сайті Управління безпеки міста за номером повідомлення вбачається, що такими зафіксовано окремі фрагменти вулиці на якій розміщені транспортні засоби. Крім цього міститься фотографія особи та фрагмент з руки невідомої особи з пристроєм. Проте із повідомлення та постанови не вбачається який це пристрій, його призначення, ким саме та для чого такий пристрій використовувався, в якій спосіб, а також ким здійснювалась фото фіксація. Позивач вважає постанову незаконною та необґрунтованою, складену за відсутності належних доказів, без з`ясування всіх обставин справи, тому просить оскаржувану постанову скасувати.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21.12.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, головного спеціаліста - інспектора з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ковальчука Ростислава Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишено без руху.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04.01.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, головного спеціаліста - інспектора з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ковальчука Ростислава Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

06.03.2023 року від представника відповідача Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на адресу суду скеровано відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Відзив вмотивований тим, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП. Представник відповідача зазначив, що транспортний засіб марки «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_2 знаходився безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, а саме виїзної брами на вул. Огієнка, 8 у м. Львові. Просить у задоволенні позову відмовити.

09.03.2023року позивач скерував на адресу суду пояснення, в яких зазначив, що на ділянці дороги відсутня горизонтальна розмітка жовтого кольору та нанесена горизонтальна розмітки синього кольору вздовж проїзної частини вулиці безпосередньо до дорожнього знаку 5.40 «Кінець зони стоянки», який розташований на відстані не більше 1,5 м до вхідної брами на АДРЕСА_2 .

Позивач у судовому засіданні вимоги адміністративного позову підтримав, просив позов задовольнити

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відзиві на позовну заяву, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Суд постановив проводити розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення серії РАП №889428661 від 21.11.2022 року до повідомлення серії ЛВ №00209081 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУПаП.

З оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП №889428661 від 21.11.2022 року до повідомлення серії ЛВ №00209081 вбачається, що 09.11.2022 року о 15 год. 50 хв. ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу марки «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_2 »,на вул. Огієнка, 8 у м. Львові, ближче 10 сетрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив вимоги підпункту и) пункту 15.9 розділу 15 Правил дорожнього руху п.15.9 «г» ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.3 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч.1 ч.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Відповідно до ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст.247КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Тобто наявність події адміністративного правопорушення є обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз положень вказаних статей КУпАП, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статям 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до пп.15.9 и ПДР України зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Дорожній знак 5.43 «Зона стоянки». Позначає початок зони, де дозволено стоянку на проїзній частині або вздовж проїзної частини за умов, що зазначаються на знаку або додаткових табличках під ним.

З матеріалів справи та наданих матеріалів фотофіксації вбачається наявність дерев`яної вхідної брами у будинок на вулиці Огієнка, 8 у м. Львові, а також горизонтальна розмітка синього кольору із дорожнім знаком 5.40 «Кінець зони стоянки», згідно ПДР України.

Відповідно до ч.1 розділу 34 ПДР України лінії горизонтальної розмітки мають білий колір. Синій колір має лінія 1.33. Жовтий колір мають лінії 1,4,1101-1.10-3,1.17.1-17.3,1.23,1.25, а також лінії тимчасової розмітки. Горизонтальна розмітка має таке значення: 1.4.(жовтого кольору) - позначає місця, де заборонено зупинку транспортних засобів, з тієї сторони де вона нанесена. Застосовується самостійно або в поєднанні зі знаком 3.34 і наноситься біля краю проїзної частини або поверху бордюру; 1.33(синього кольору)- позначає відведені майданчики для паркування транспортних засобів, розміщені вздовж проїзної частини вулиці, дороги за обумовлених умов.

Позивач припаркував свій автомобіль на вул. Огієнка, 8 у м. Львові, яка обладнана дорожньою розміткою 1.33 і дорожнім знаком 4.30 «Кінець зони стоянки» безпосередньо до вхідної брами у будинок №8 на вул. Огієнка у м. Львові. Що підтверджує, що вказана брама не може вважатись виїздом з прибудинкової території із наявністю обмежень, які передбачені п.15.9 и) розділу 15 ПДР України.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що заборона паркування на вул. Огієнка у м. Львові одночасно поєднується з виділеними для пакування місцями, при цьому відсутній знак «стоянка заборонена».

Доказів, які б спростовували такі твердження позивача, суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачено наступне: перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови РАП №889428661 від 21.11.2022 року до повідомлення серії ЛВ №00209081 про накладення адміністративного стягнення головним спеціалістом - інспектором з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ковальчука Р.В. при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення натранспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Доказів того, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, відповідачем до суду надано не було та такі докази в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідач в судове засідання не з`явився та не довів правомірність винесеної ним постанови відносно позивача за ч.3 ст.122 КУпАП та наявність події адміністративного правопорушення, та не надав жодного доказу.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожньогоруху тощо.

Однак, зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а відтак суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

Згідно п.3.ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання адміністративної постанови, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а справа - закриттю.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.2,6,77,241,242 КАС України, суд,-

в и р і ш и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, головного спеціаліста - інспектора з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ковальчука Ростислава Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову головного спеціаліста - інспектора з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ковальчука Ростислава Володимировича про накладення адміністративного стягнення серії РАП №889428661 від 22.11.2011 року до повідомлення серії ЛВ№00209081 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП - скасувати.

На підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на користь позивача ОСОБА_1 992,40 грн. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Мисько Х.М.