Справа № 490/832/22
Суддя: Шолох Л. М.
Дата ухвалення: 2023-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/832/22
н/п 2-а/490/68/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Черновій Н.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті у якому просив скасувати постанову серії ВМ №00001373 від 19 листопада 2021 року про накладання на нього адміністративного стягнення за частиною першою статті 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 51 000, 00 грн. та закрити провадження у справі відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач правом на надання відзиву не скориствася.

Від представника ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю з`явитися у судове засідання.

Суд не приймає до уваги цю заяву представника позивача з огляду на те, що розгляд цієї справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім того у справі наявні письмові пояснення представника позивача від 26 вересня 2022 року.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

Постановою серії ВМ №000013733 від 19 листопада 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУПАП та накладено штраф у розмірі 51 000 грн 00 коп.

У цій постанові встановлено, що позивач допустив рух транспортного засобу МАN TGX 26.440 НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу на 46,44% (25.07 тон), навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 32,9% (9,325 тон), навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 12,7% (5,474 тон).

Не погоджуючись із цією постановою, позивач подав позов до суду, в обґрунтування якого вказав на те, що відповідачем в порушення вимог чинного законодавства не було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних/вагових параметрів, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю, та що було перевищено встановлені законодавством габаритно-вагові норми більше ніж на 5-20%. Також ця постанова не була направлена на адресу позивача.

У своїх поясненнях, які надійшли до суду 26 вересня 2022 року, представник позивача вказала на те, що позивач є власником транспортного засобу МАN TGX 26.440 НОМЕР_1 , а його належним користувачем ТОВ «АМП Трейд» відповідно до договору найму транспортного засобу від 05 листопада 2021 року.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

До основних завдань Укртрансбезпеки віднесено, зокрема здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Згідно п.7 Положення Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Таким чином Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Тобто законодавством чітко передбачено можливість Укртрансбезпеки здійснювати державний нагляд (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, що включає: здійснення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 р. № 1567); фіксацію адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 р. № 623).

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. При цьому, приписами ч. 2 цієї статті визначено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Так, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно-правових санкцій.

До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

За приписами ч.1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Тобто за ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, несе відповідальна особа (особа за якою зареєстровано транспортний засіб) або належний користувач транспортного засобу, який внесений до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Відповідно до статті 279-5 КУпАП, у разі якщо адміністративні правопорушення, у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів здійснюються уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС.

Зокрема, згідно пункту 3 Розділу II Порядку ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2020 № 779 (надалі - Порядок 779), до ЄДРТЗ вноситься інформація про транспортні засоби, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, відомості про їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реестраційні документи на такі транспортні засоби (далі - об`єкти обліку).

У відповідності до пункту 4 Розділу II Порядку 779, внесення до ЄДРТЗ інформації про об`єкти обліку здійснюється в разі, зокрема, державної реєстрації транспортного засобу; перереєстрації транспортного засобу; зняття з обліку транспортного засобу; внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу; передачі права користування та/або розпорядження транспортним засобом іншій особі з видачою тимчасового реєстраційного талона.

Процедура внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу регулюється Порядком внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018р. №1197.

Так, згідно пунктів 3, 24 вказаного Порядку, підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є: визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування; визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем; оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом; користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички); користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу; оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона. Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача - працівника, визначеного керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, здійснюється у сервісному центрі МВС за заявою уповноваженого в установленому законодавством порядку представника юридичної особи або належного користувача.

Матеріали справи не містять доказів того, що Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про зміну користувача автомобіля.

Крім того, слід зазначити, що в розділі 6 вказаного договору найму транспортного засобу від 15 листопада 2021 року «Права та обов`язки наймача», наймач зобов`язується у разі необхідності отримати в органах УДАІ МВС України тимчасові реєстраційні талони, здійснювати витрати, пов`язані з використанням транспортних засобів, втому числі зі сплатою податків та інших необхідіних платежів, згідно законодавства України, відшкодовувати шкоду, завдану іншій особі у зв`язку з використанням ТЗ.

З матеріалів справи слідує, що адміністративне правопорушення, визначене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП зафіксовано у автоматичному режимі. Порядок розгляду таких справ визначено у статті 279-1 КУпАП, який здійснюється на підставі інформації, наявної у Єдиному державного реєстру транспортних засобів та/або державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Норма статті 279-1 КУпАП не передбачає обов`язку органу, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, отримувати у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення, надання ним додаткових документів, чи складати будь-які акти чи інші документи щодо вчиненого порушення, тощо. Оскаржувана постанова не містить відповідного розділу, для зазначення пояснень особи та надання їм оцінки органом, який здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що ТОВ «АМП Трейд» у встановленому законодавством порядку не було зареєстровано як належний користувач транспортного засобу, відповідно до приписів ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 132-1 КУпАП повинен нести ОСОБА_1 як власник транспортного засобу.

Таких же висновків дійшов П`ятий апеляційний адміністративний суд у справі №490/429/22 (постанова від 21 грудня 2022 року).

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та про необхідність відмовити у його задоволенні та залишення оскаржуваної постанови відповідача без змін (пункт 1 частини першої статті 286 КАС України).

Судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Керуючись статтями 9, 77, 139 ,243-246, 250, 286 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Постанову Державної служби України з безпеки на транспорті від 19 листопада 2021 року серії ВМ № 00001373 - залишити без змін.

Позовну заяву ОСОБА_3 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови від 19 листопада 2021 року серії ВМ №00001373 - залишити без задоволення.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 02 лютого 2022 року щодо зупинення дії постанови Державної служби України з безпеки на транспорті серії ВМ № 00001373 від 19 листопада 2021 року - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М. Шолох