Справа № 160/11443/22
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2023-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 березня 2023 року м. Дніпросправа № 160/11443/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року в адміністративній справі №160/11443/22 (головуючий суддя першої інстанції Рищенко А.Ю.) за позовом ОСОБА_1 до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 01.08.2022 року звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради , в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо не нарахування та невиплати їй компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної соціальної допомоги;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомоги на дітей одиноким матерям, допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на поховання дитини з інвалідністю віком до 18 років, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2001 року №159 за період з 01.02.2022 року по 30.06.2022 року;

- стягнути з відповідача на її користь 20000,00 грн. відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв`язку із порушенням термінів їх виплати вона має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомоги на дітей одиноким матерям, допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на поховання дитини з інвалідністю віком до 18 років, позивач просила нарахувати компенсацію за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати соціальних виплат, однак, відповідач відмовився нарахувати та виплатити вказану компенсацію, що підтверджується листом від 27.07.2022 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо не нарахування та невиплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної соціальної допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язано Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомоги на дітей одиноким матерям та допомоги малозабезпеченим сім`ям, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2001 року №159 за період з 01.02.2022 року по 30.06.2022 року.

Стягнуто з Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 6000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права. Апелянт зазначає, що на виконання норм п.21 Порядку №79, враховуючи надану інформацію від КП «ДБКЛПД» ДОР, управлінням прийнято рішення про припинення раніше призначеної державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю з надбавкою на догляд та визначено обсяг надміру виплачених коштів за період з 01.08.2017 року по 31.01.2022 року на підставі нововиявлених обставин. Отримавши достовірну інформацію від КП «ДБКЛПД» ДОР щодо перебування ОСОБА_2 (донька позивача) на стаціонарному лікуванні, скаржником прийнято рішення про скасування обсягу надміру виплачених коштів, а 09.06.2022 року управлінням призначено позивачу державну допомогу на дітей одиноким матерям та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям на період з 01.01.2022 року по 30.06.2022 року. З 01.07.2022 року виплата державної допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям здійснюється відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 року №214 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги та пільг на період введення воєнного стану». Апелянт вважає, що управлінням вживалися заходи в порядку та у спосіб визначені чинним законодавством, а виплата державної соціальної допомоги ОСОБА_1 здійснювалась з урахуванням наданих КП «ДБКЛПД» ДОР документів у строки, визначені чинними нормами законодавства. Заперечує щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки вважає таку шкоду недоведеною.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила таке.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є одинокою матір`ю та відноситься до малозабезпеченої родини і перебуває на обліку в Правобережному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради як одержувач соціальних допомог, зокрема: допомоги на дітей одиноким матерям, допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги особі з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю (а.с. 7, 33).

Відповідач - Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому чинним законодавством повноваження.

Відповідачем з 01.01.2022 припинено ОСОБА_1 виплату допомоги на дітей одиноким матерям та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, а з 01.01.2022 року припинено виплату соціальної допомоги на дитину з інвалідністю до 18 років(а.с.12-14).

Підставою для припинення таких виплат слугував лист Департаменту соціального захисту населення Дніпровської обласної державної адміністрації від 24.01.2022 №524/0/192-22 щодо небажання матері - ОСОБА_1 піклуватись про дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її примусову госпіталізацію. Додатком до листа Департаменту було надано копію листа Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 30.12.2021 року №206/5709/21/2/2022 щодо необхідності перевірки обставин у родині, цільового використання державних коштів та виконання законним представником - ОСОБА_1 своїх обов`язків стосовно неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 ..

Разом з тим, після надходження достовірної інформації від КП «ДБКЛПД» ДОР, що впливає на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю з надбавкою на догляд, допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, відповідачем 08.06.2022 року прийнято рішення про скасування обсягу надміру виплачених коштів соціальної допомоги, 09.06.2022 призначено допомогу на дітей одиноким матерям та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям з 01.01.2022 року по 30.06.2022 року та 13.06.2022 проведено донарахування державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю з надбавкою на догляд за січень та лютий 2022 року (а.с.52).

З 01.07.2022 року виплату допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям автоматично продовжено у раніше призначеному розмірі відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 року №214 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги та пільг на період введення воєнного стану» зі змінами, так як на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування виплата державної соціальної допомоги не припиняється.

29.06.2022 року та 13.07.2022 року позивач зверталась до відповідача із заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної соціальної допомоги (а.с. 36-37, 50-51).

Листом від 27.07.2022 року №Д-48/0-1/09-22 Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради повідомило позивача, що Управління як головний розпорядник бюджетних коштів перевіряє цільове використання коштів та приймає рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 47-49).

Відповідач зазначив, що з огляду на необхідність перевірки інформації відповідно до листа Департаменту соціального захисту населення Дніпровської обласної державної адміністрації від 24.01.2022 року №524/0/192-22, управлінням зупинені виплати соціальних допомог ОСОБА_1 з 01.01.2022 року, однак у зв`язку з отриманням від КП «ДБКЛПД» ДОР інформації, що впливає на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю з надбавкою на догляд, допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, відповідачем з 01.01.2022 року по 30.06.2022 року призначено позивачу допомогу на дітей одиноким матерям та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та 13.06.2022 року проведено донарахування державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю з надбавкою на догляд за січень та лютий 2022 року.

18.07.2022 року на рахунок позивача перераховано заборгованість по соціальним виплатам, що підтверджується копією виписки з карткового рахунку ОСОБА_1 (а.с.141).

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати компенсації втрати частини грошових доходів, позивач оскаржила таку бездіяльність до суду.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач, у зв`язку із порушенням встановлених строків виплати заборгованості по державній соціальній допомозі особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомозі на дітей одиноким матерям, допомозі малозабезпеченим сім`ям, повинен був здійснити нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів у порядку, передбаченому Законом №2050-ІІІ та Порядком №159.

Щодо вимоги про стягнення на користь позивача моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн., суд першої інстанції зазначив, що у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір. Оскільки відповідач своїми діями/бездіяльністю завдав позивачу моральних страждань, які проявляються у її розчаруванні діяльністю органу місцевого самоврядування, психічних напруженнях та тривалих переживаннях, незручностях, які виникли у зв`язку з бездіяльністю відповідача та виходячи з обсягу моральних страждань, засад розумності, виваженості і справедливості, а також з урахуванням усіх обставин справи, які мають істотне значення, суд дійшов висновку, що розумним, справедливим та співмірним розміром моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача з відповідача є 6000,00 грн..

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Правовідносини, що виникають з питань здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року №2050-ІІІ (далі по тексту - Закон №2050-ІІІ).

Статтею 1 Закону №2050-ІІІ визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі статтею 2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Доходами у значенні цього Закону є грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

За приписами статті 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Зі змісту наведених вище норм випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 року №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі по тексту - Порядок №159).

Пунктом 4 Порядку №159 визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держстатом.

Згідно з пунктами 5, 7 Порядку №159 сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, а саме: власних коштів - підприємствами, установами та організаціями, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднаннями громадян; коштів відповідного бюджету - підприємствами, установами та організаціями, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду, фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Таким чином, кошти, які підлягають нарахуванню у порядку компенсації громадянину частини доходу у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер, дія вищенаведених нормативних актів поширюється на підприємства, установи, організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, і компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування, тобто, чи самим підприємством, установою чи організацією добровільно або на виконання судового рішення.

Аналогічну позицію Верховний Суд висловив в постановах від 03.07.2018 року справа №521/940/17, від 29.04.2020 року у справі № 420/2093/16-а.

Таким чином, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Апеляційний суд також погоджується з висновком суду першої інстанції, що допомога на поховання дитини з інвалідністю віком до 18 років носить разовий характер і не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати», за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

Враховуючи встановлені фактичні обставини, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідач, у зв`язку із порушенням встановлених строків виплати заборгованості по державній соціальній допомозі особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомозі на дітей одиноким матерям, допомозі малозабезпеченим сім`ям, повинен був здійснити нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів у порядку, передбаченому Законом №2050-ІІІ та Порядком №159.

Проте, апеляційний суд вважає, що строк, за який повинна бути проведена вказана компенсація, судом першої інстанції визначено не вірно з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що нарахована позивачу державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомога на дітей одиноким матерям, допомога малозабезпеченим сім`ям за лютий, березень, квітень, травень та червень 2022 року перерахована на рахунок ОСОБА_1 18.07 2022 року (а.с.141).

Як зазначалось вище, відповідно до статті 2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Відтак, порушення строків виплати зазначеної вище державної допомоги за червень 2022 року не відбулось, оскільки така допомога була виплачена 18.07.2022 року, тобто із затримкою 18 календарних днів, що є менше одного календарного місяця.

Крім того, визначення судом першої інстанції загального періоду, за який належить провести компенсацію, з лютого 2022 року по червень 2022 року також є невірним, оскільки така компенсація нараховується окремо за кожний місяць, за який допущено порушення строку виплати державної допомоги.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної соціальної допомоги належать виплати за лютий, березень, квітень та травень 2022 року.

Щодо стягнення на користь позивача з Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради моральної шкоди у розмірі 6000 грн., апеляційний суд зазначає наступне.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року визначено, що оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Як зазначалось вище, в даній справі правовідносини регулюються Законом України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року №2050-ІІІ. Вказаним Законом не передбачено відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, саме компенсація і є тим способом відшкодування шкоди за порушення строків виплати соціальної допомоги, а тому в задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди слід відмовити.

З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального, а тому відповідно до статті 317 КАС України рішення суду першої інстанції належить скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки справа у розумінні п.3 ч.6 ст.12 КАС України відноситься до категорії незначних, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених зазначеним пунктом.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року в адміністративній справі №160/11443/22 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року в адміністративній справі №160/11443/22 скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної соціальної допомоги.

Зобов`язати Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомоги на дітей одиноким матерям, допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на поховання дитини з інвалідністю віком до 18 років, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2001 року №159 за лютий, березень, квітень, травень 2022 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак