Справа № 344/1905/23
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/1905/23
Провадження № 2-ар/344/11/23
У Х В А Л А

28 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Івано-Франківського районного управління підрозділу Головного управління національної поліції (РУПГУНП) в Івано-Франківській області про визнання рішення таким, що не відповідає порядку закінчення розгляду адміністративної справи, визнання протиправної бездіяльності не прийняття постанови в адміністративній справі№6565, зобов`язання прийняти рішення, визнання дій в якості затримання особи; визнання протиправним та безпідставним затримання, стягнення 5000 гривень матеріальної шкоди, 128000 гривень судових витрат, 500000 гривень моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачем вказано, що ним отримано 20/02/2023 ухвалу про залишення позову без руху. 23/02/2023 позивачем подано до суду письмові пояснення та заперечення на ухвалу, за змістом яких заперечено його обов`язки за змістом процесуального закону. На виконання ухвали суду було встановлено строк 5 днів. Доказу виконання позивачем обов`язку зі сплати судового збору позивачем не надано.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві позивач зобов`язаний зазначити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

В позові не вказано ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України.

Разом з цим інформація за змістом Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України є відкритою, публічною і доступною.

Отже відповідний процесуальний обов`язок позивачем не виконано, поважних причин невиконання відповідного обов`язку позивачем в позові не зазначено.

За змістом заяви від 03/02/2023 у вступній її частині ні позивача, ні відповідача не поіменовано за їх відповідними процесуальними статусами.

В якості особи, до якої подано позов заявником зазначено Івано-Франківське районне управління підрозділу Головного управління національної поліції (РУПГУНП) в Івано-Франківській області, але не надано доказу, що зазначені організації належать до юридичних осіб.

По-третє, відповідно до ст. 160 КАС України обов`язком позивача є зазначення в позові ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Так у вступній частині позову вказано «…без ціни позову…», але в прохальній частині позову розміщено три самостійних вимоги щодо відшкодування відповідачем шкоди.

В наступному до суду подано заяву про визначення позивачем ціни позову в сумі 633000 гривень, але не виконано обов`язку із зазначення обґрунтованого розрахунку суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Крім цього в позові не виконано обов`язку щодо зазначення обґрунтованого розрахунку суми, що стягується, що спрямовано на перешкоджання встановлення виду і розміру судового збору за кожним із прохань за позовом.

Одночасно з цим в прохальній частині позову застосовано термінологію про «…зобов`язання відповідача», а також про «зобов`язання органу поліції».

В позові повинно бути розміщено відповідну матеріально-правову вимогу до особи, яка є відповідачем.

Також за змістом п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України до обов`язку позивача належить зазначення в позові власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак в грудні 2022 року позивачем вже було подано позов до окружного адміністративного суду інший позов з тим самим предметом та з тих самих підстав, який не прийнято до розгляду адміністративним судом та передано для розгляду до Івано-Франківського міського суду. В наступному позовну заяву позивача залишено без руху з підстав не виконання позивачем його обов`язків щодо надання належної кількості копій позову і матеріалів для відповідача, не сплату судового збору. Також позивачем подано апеляційну скаргу на ухвалу суду щодо повернення позову та судовий розгляд апеляційної скарги не завершено.

Отже позивачем порушено заборону за змістом КАС України щодо подання кількох позовів з тих самих підстав та за тим самим предметом, а також приховано цю інформацію в повторному аналогічному позові.

Надалі позивачем надано суду неправдиву інформацію про те, що ним не подано аналогічного позову, оскільки інформацію про відповідне судове рішення апеляційного суду і завершення відповідного провадження також позивачем не зазначено.

За змістом ст. 160 КАС України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Документу про сплату судового збору позивачем не подано суду.

Підстави звільнення позивача від оплати судового збору позивачем не доведено.

В позові вказано на кілька вимог немайнового характеру про зобов`язання вчинення дій та вимогу майнового характеру стягнення коштів.

До позовної заяви не додано документу про сплату судового збору, розмір якого відповідно до положень ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за адміністративний позов немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2684 гривень.

До позовної заяви не додано документ про сплату судового збору, розмір якого відповідно до положень ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за адміністративний позов майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2684 гривень.

Таким чином позивачу необхідно було сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі за кожну позовну вимогу відповідного виду.

Також в позові не виконано обов`язку із розміщення вимог позивача до відповідачів щодо дій та бездіяльності, оскарження яких належить до інших видів судочинства. У зв`язку з цим позивачу належало привести його заяву до вимог процесуального закону, якими заборонено об`єднання в одному позові вимог, розгляд яких належить здійснювати за різними видами юрисдикційної діяльності.

При цьому позивач двічі звертався до суду із заявою про внесення відомостей до ЄРДР, а тому йому відомо правове регулювання щодо заборони об`єднання в одному позові вимог, розгляд яких належить здійснювати за різними видами юрисдикційної діяльності.

Сторона, яка звертається до суду зобов`язана надати суду інформацію про триваючі судові спори чи про вже ухвалені судові рішення.

Так за змістом ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже процесуальним законом однозначно визначено компетенцію адміністративного суду в спорах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Натомість в позові розміщено прохання про визнання дії з транспортування позивача та утримання у відділку поліції «…як затримання особи органом поліції».

Таким чином прохання полягає у визнанні фактичної дії в якості юридичного факту затримання, визнання рішення таким, що не відповідає порядку закінчення розгляду адміністративної справи.

Однак за змістом КАС України не визначено можливості встановлення фактів, що мають юридичне значення, які містяться в інших процесуальних інститутах і формах.

Наступним проханням за змістом позову є визнання протиправним і безпідставним затримання органом поліції 12/11/2022 в період з 14.00 до 20.00.

Однак відповідно до ст. 371 КК України передбачено склад злочину у виді завідомо незаконних затриманні, приводі, домашньому арешті або триманні під вартою.

Таким чином законом визначено вид і форму юридичної відповідальності та окремий процесуальний порядок встановлення відповідних фактів, надання їм юридичної оцінки, визначено самостійний порядок звернення із відповідними заявами, уповноважені органи із прийняття відповідних заяв та проведення за ними розслідування.

Отже позивачу не гарантовано можливість подання адміністративного позову про встановлення факту та надання йому юридичної оцінки у виді затримання та визнання його незаконним, оскільки процесуальним законом визначено обов?язок подання такого виду заяв за правилами кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Одним з видів зловживань законом визначено подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Відповідно до ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже позов в частині визнання дій із транспортування та перебування в приміщенні поліції в якості затримання органом поліції та визнання затримання протиправним і безпідставним не підлягає розгляду в порядку, що встановлений за правилами адміністративного судочинства.

Розгляд заяв про розслідування злочинів належить здійснювати за правилами кримінального процесуального законодавства.

Так позивач двічі звернувся до Івано-Франківського міського суду із заявою про внесення відомостей до ЄРДР та не надав суду інформацію про таке звернення.

Позивачу не гарантовано право на повторне звернення із позовом за аналогічним предметом звернення та підставами звернення.

При цьому позивачем подано суду інформацію про те, що ним не подано аналогічного позову, хоча ним було подано такий позов, його залишено без руху і у зв`язку із не виконанням позивачем його процесуальних обов`язків позов повернуто позивачу, яким оскаржено відповідну ухвалу.

Позивачем не виконано його обов`язки, що встановлені в КАС України, а також не виконано обов`язки за змістом ухвали про залишення позову без розгляду через не дотримання обов`язків за змістом КАС України.

Заперечення позивачем його обов`язків за змістом КАС України не визначено в якості правових підстав для звільнення позивача від виконання його обов`язків.

Провадження в справі не відкрито з підстав не виконання позивачем його процесуальних обов`язків. Невиконання вимог ухвали про залишення позову без руху має своїм наслідком поверненню позову з матеріалами до нього.

Крім цього позивачем подано до суду заяви про роз`яснення ухвали від 15 лютого 2023, в яких зазначено про залишення позову без руху і вказано на недоліки позову, які за своїм змістом становлять письмове заперечення проти виконання обов`язків позивача, визначених положеннями КАС України, в яких також вказано не зрозумілість причин постановлення відповідної ухвали.

Однак за змістом КАС України будь-якій особі не належить право на з`ясування причин вчинення процесуальних дій, оскільки в Конституції України та КАС України проголошено принцип незалежності суду.

Разом з цим в іншій заяві позивача з приводу заперечення ухвали суду вказано на роз`яснення строків постановлення ухвал, що не належить до змісту відповідної ухвали.

В іншому письмовому запереченні позивача змісту ухвали суду від 15 лютого 2023 розміщено пояснення позивача щодо обчислення строку звернення до суду, яке відсутнє в позовній заяві, але одночасно з цим вказано, що позивачу не зрозуміло виконання ним відповідного обов`язку.

Таким чином позивачем подано кілька заяв про роз`яснення однієї і тієї ж ухвали від 15 лютого 2023, які заздалегідь не можуть бути подані суду, оскільки жоден з учасників процесуальних відносин не уповноважений звертатись до суду із відповідними зверненнями.

Доведення підстав звернення до суду, використання способів захисту, що не визначені положеннями КАС України, покладено безпосередньо на позивача за положенням КАС України. При цьому розміщення в позові способів захисту, що передбачені іншими видами судочинства призвело до порушення, встановленої в ч. 5 ст. 21 КАС України заборони.

Заяви позивача щодо роз`яснення ухвали від 15 лютого 2023 зведено до заперечення відповідних обов`язків позивача за змістом КАС України та роз`яснення відповідних положень КАС України.

Однак за змістом КАС України до обов`язків суду не належить надання консультацій та роз`яснень сторонам спорів.

Крім цього положеннями Закону України «Про безоплатну правову допомогу» визначено правові підстави, порядок і форми надання роз`яснень учасникам судових спорів.

Так в заяві позивача вказано, що ним здійснено звернення до суб`єкта надання юридичних консультацій з приводу роз`яснення виконання обов`язків та отримано відповідну консультацію.

Однак за змістом КАС України належним виконанням ухвали про залишення позову без руху є подання позовної заяви, складеної у формі та змісті, що визначений в КАС України.

Відповідно до ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Одним з видів зловживань законом визначено подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Повторне подання звернення за аналогічними правовими підставами та предметом спору є порушенням встановленої процесуальним законом заборони.

Так позивач двічі звернувся до Івано-Франківського міського суду із заявою про внесення відомостей до ЄРДР та не надав суду інформацію про таке звернення. При цьому позивач подав позов про визнання затримання незаконним та безпідставним, хоча відповідні обставини безпосередньо складають предмет досудового розслідування кримінального провадження за зверненням щодо незаконності затримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Подання адміністративного позову за предметом досудового розслідування належить до заяв, які завідомо заявлені безпідставно.

Крім цього відповідно до ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 11 серпня 2021 року в справі №360/1860/20 наявність/відсутність факту виконання рішення виключає/дає можливість його роз`яснення.

Подібні висновки були викладені у Постанові Верховного Суду України у рішенні від 23.05.2017 у справі №21-1283іп16, постанові Великої палати ВС від 14.06.2018 у справі №800/507/17.

Таким чином підставою для звернення із роз`ясненням рішення законом визначено не обставину бажання сторони, а виключно потребу у примусовому виконанні рішення на стадії його виконання.

Таким чином позивачем подано заздалегідь безпідставні заяви про тлумачення ухвали, що належить саме до форм зловживання відповідним правом.

Зазначене є самостійною підставою для повернення відповідної заяви.

Разом з цим до форм зловживання належить і заява щодо роз`яснення мотивів і дій суду, оскільки жодному учаснику судового провадження не належить право на звернення із відповідного виду заявами.

Зазначене є самостійною підставою для повернення відповідної заяви.

Так само за змістом процесуального закону будь-якій стороні не гарантовано право звернення д осуду з підстав та за формами, визначеними положеннями Закону України «Про звернення громадян», що має місце в заявах позивача про роз`яснення ухвали.

Крім цього процесуальним законом не гарантовано можливість звернення позивача до суду в наказовій формі. Використання позивачем наказових форм звернення до суду належить до форм зловживання відповідним правом та порушенням обов`язку добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Непогодження з судовим рішенням, висловлене до суду, який ухвалив відповідне рішення належить до форм зловживання відповідним правом, оскільки процесуальним законом однозначно визначено порядок та спосіб оскарження судового рішення та юрисдикційний орган розгляду таких звернень.

Не підлягають поданню до суду заяви і клопотання, які не відповідають стилю спілкування в діловому мовленні, що використовується в офіційному спілкуванні.

Відповідно до ст. 45 КАС України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до зазначеного, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

відмовити у відкритті провадження в частині позову ОСОБА_1 до Івано-Франківського районного управління підрозділу Головного управління національної поліції (РУПГУНП) в Івано-Франківській області про визнання рішення таким, що не відповідає порядку закінчення розгляду адміністративної справи, зобов`язання прийняти рішення, визнання дій в якості затримання особи; визнання протиправним та безпідставним затримання;

адміністративний позов ОСОБА_1 до Івано-Франківського районного управління підрозділу Головного управління національної поліції (РУПГУНП) в Івано-Франківській області про визнання протиправної бездіяльності не прийняття постанови в адміністративній справі№6565, стягнення 5000 гривень матеріальної шкоди, 128000 гривень судових витрат, 500000 гривень моральної шкоди з усіма матеріалами до нього, міркуваннями, заявами та клопотаннями повернути позивачу.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.О. Бородовський