Справа № 240/6719/21
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 березня 2023 року

м. Київ

справа № 240/6719/21

адміністративне провадження № К/990/6969/23

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023 у справі № 240/6719/21 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У 2021 році ОСОБА_2 (далі також - позивач) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі також - відповідач) у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачеві перерахувати та виплатити пенсію у розмірі 74% грошового забезпечення на підставі довідки Житомирського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 18.11.2020 № СЗ 6633, яка включає у себе наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад - 5360 грн; оклад за військовим званням - 1410 грн; надбавка за вислугу років (50%) - 3385 грн; надбавка за особливості проходження служби (65%) - 6600,75 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 804 грн; премія (35%) - 1876 гривень;.

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачеві пенсію у розмірі 74% від суми грошового забезпечення на підставі довідки Житомирського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 18.11.2020 № СЗ 6633, яка включає у себе наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад - 5360 грн; оклад за військовим званням - 1410 грн; надбавка за вислугу років (50%) - 3385 грн; надбавка за особливості проходження служби (65%) - 6600,75 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15 %) - 804 грн; премія (35%) - 1876 грн, з урахуванням 100% суми підвищення з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії відповідача щодо відмови перерахувати та виплатити пенсію позивачеві з урахуванням основних, додаткових видів грошового забезпечення за відповідною посадою, зазначених у довідці Житомирського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 18.11.2020 № СЗ 6633;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачеві пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, з урахуванням складових, встановлених довідкою Житомирського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 18.11.2020 № СЗ 6633, з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019;

- у решті позовних вимог відмовлено.

Указане судове рішення набрало законної сили і у апеляційному порядку не оскаржувалось.

Далі, ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні. Указана заява мотивована тим, що 25.09.2021 позивач помер і за життя, йому не була виплачена сума заборгованості по пенсії згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28.05.2021. Оскільки вона є донькою позивача та спадкоємцем за законом після його смерті, ОСОБА_1 просила замінити стягувача у виконавчому провадженні - ОСОБА_2 на неї, як спадкоємця за законом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.09.2022, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Не погоджуючись із указаними ухвалою та постановою, ОСОБА_1 (далі також - скаржниця) оскаржила їх у касаційному порядку.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд дійшов такого висновку.

Згідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

При цьому статтею 1219 ЦК України визначені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:

- особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

- права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

- права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України.

Крім того, згідно до частин першої та третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

З урахуванням зазначеного суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Вказуючи на відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції зазначив, що «сума пенсії, яка не була нарахована пенсіонеру за життя, не може вважатися недоотриманою сумою пенсії і не підлягає виплаті в порядку статті 52 Закону №1058-IV та не входить до складу спадщини, оскільки така в силу положень статі 1219 ЦК України нерозривно пов`язана з особою спадкодавця та не може бути передана іншим особам, а тому спірні правовідносини не допускають правонаступництва.».

З урахуванням зазначеного, Суд констатує, що суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у цій справі, а доводи касаційної скарги не викликають сумнівів, щодо застосування чи тлумачення застосованих судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Також, колегія суддів звертає увагу, що аналогічного висновку дійшов Верховний Суду у постанові від 15.07.2021 у справі № 2-а-2691/2009 і Суд не вбачає підстав для відступу від такої.

Загалом, скаржниця на підтвердження своєї позиції фактично зазначає про необхідність переоцінки встановлених судами у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими.

Згідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини першої, частиною другою статті 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023 у справі № 240/6719/21.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не оскаржується.

СуддіЛ.Л. Мороз А.Ю. Бучик А.І. Рибачук