Справа № 320/9137/22
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/9137/22 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Маядо» до Чернівецької митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

ТОВ «Маядо» звернулося до суду з позовом, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати рішення Чернівецької митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA408000/2022/000057/2 від 12.09.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що при поданні митної декларації для підтвердження заявленої митної вартості товарів товариством було подано документи, що підтверджують складові митної вартості та правомірно застосовано основний метод визначення митної вартості товару за ціною договору, яка підтверджувалась документами, доданими до митної декларації. Підстави для застосування інших методів у відповідача були відсутні. Обґрунтованих причин, з яких відповідачем не було визнано заявлену позивачем митну вартість, оскаржуване рішення не містить.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Чернівецька митниця звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що при аналізі поданих до митного оформлення документів виявлені розбіжності та неточності, що викликало у митного органу обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення числових складових митної вартості товару.

Звертає увагу суду, що до митного оформлення декларантом не подано жодного документа, що підтверджував числове значення складової митної вартості, передбаченої прямою вимогою п.6 частини десятої статті 58 Митного кодексу України.

Посадові особи митниці діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.

Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2023 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 09 березня 2023 року.

Відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «Маядо» до суду апеляційної інстанції не надходив, що не перешкоджає розгляду справи за наявний у ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ «МАЯДО 17.06.2008 зареєстровано як юридична особа, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Між ТОВ «МАЯДО» (покупець) та ADOPEN PLASTIK VE INSAAT ANONIM SIRKETI (пластикова і будівельна промислова анонімна компанія АДОПЕН) (продавець) 19.05.2022 року укладено контракт міжнародної поставки №13. За умовами Контракту №13 «продавець продає, а покупець купує товар згідно інвойсів».

Згідно п. 3.1 контракту №13 кількість, асортимент, вартість товару та базові умови поставки обумовлюються для кожної партії товару і вказуються в інвойсах, Поставка товару здійснюється частинами (партіями) згідно з міжнародними правилами тлумачення торгових термінів «Інкотермс 2010».

Згідно з пунктом 4.1 контракту ціна на товар, що постачається, визначається сторонами в Доларах США. Ціна за одиницю товару, що постачається, вказана в інвойсах до даного контракту і являється незмінною.

Товар за контрактом №13 профіль ПВХ в асортименті; захисна плівка і плівка для ламінування для ПВХ профілів; фурнітура віконну і дверну в асортименті; двері ПВХ, а також аксесуари до них; покриття для підлоги, а також покриття для даху ПВХ; сировина для виготовлення ПВХ профілів (суміші ПВХ (біла, коричнева, чорна, сіра, soft, чорна, soft, сіра), а також компоненти для виготовлення даних сумішей; технічна оснастка і обладнання для виготовлення ПВХ продукції, а також їх частини; різноманітна рекламна продукція; на безоплатній основі техоснастка і фурнітура, призначена для виробництва і продажу вікон, дверей і конструкцій з ПВХ та металопластикового профілю; інші зразки продукції.

Між ТОВ «ПРОВАНІК ЛОДЖИСТІКС» (митний брокер) та ТОВ «Маядо» (замовник) 16.05.2022 року укладено договір про надання брокерських послуг №1605/22 від 16.05.2022, за умовами якого митний брокер погоджується та зобов`язується від імені та за рахунок замовника надати останньому послуги.

На виконання умов контракту №13 продавцем був поставлений товар покупцю, а саме композитна підлога (SPC паркет) та ламінаційна плівка з ПВХ на загальну суму 46 125,21доларів США, згідно інвойсу № Y00026 Z00069 від 23.08.2022. Товар за контрактом №13 надійшов від продавця на умовах CPT Велика Димерка, згідно правил «Інкотермс 2010».

З метою митного оформлення товару поставленого за контрактом №13 ТОВ «Маядо» через представника ТОВ «ПРОВАНІК ЛОДЖИСТІКС» до Чернівецької митниці 08.09.2022 було подано митну декларацію ІМ40ДЕ № UA408020/2022/037843, у графі 31 якої був зазначений товар, митна вартість якого склала 46 125,21 доларів США і була визначена із застосуванням основного методу за ціною договору (контракту). Поставка відбувалася на умовах CPT Велика Димерка.

На підтвердження митної вартості товару позивачем разом з митною декларацією було подано до митного органу: (4104) контракт купівлі-продажу товарів № 13 від 16.05.2022; (0380) інвойс №Y00026 Z00069 від 23.08.2022; (0730) міжнародна транспортна накладна (CMR) №9 від 24.08.2022; (0271) пакувальний лист №00026 Z00069 від 23.08.2022; (0861) сертифікат про походження товару №V 0581002 від 23.08.2022; (4207) договір про надання послуг із декларування товарів №1605/22 від 16.05.2022; (3000) е-фактура (E-Fatura) №Z00069 від 23.08.2022року; №Y00023 від 23.08.2022року; (3021) калькуляція №б/н від 09.09.2022року; (9610) експортну митну декларація країни відправлення №22070100ЕХ00018346 від 23.08.2022р.; (9000) листи.

Судом встановлено, що митний орган направив позивачеві електронне повідомлення 78a1e567-6e48-48aa-a08b-a664ec0eafba, у якому зазначив, що згідно частини третьої статті 53 Митного кодексу України та враховуючи положення пп.1 частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України, що позиціонується з положеннями ст.17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ, декларанту слід надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: виписку з бухгалтерської документації, щодо підтвердження вартості товару та транспортування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (для підтвердження даних щодо виробника товару та ціни); каталоги, прайc-листи виробника товару, який є стороною зовнішньоекономічного договору для підтвердження вартості товару та умов поставки.

Також, 09.09.2022 відповідачем було направлено ще одне електронне повідомлення 0dc7de88-455a-40cc-b26c-985bc1af014a, у якому зазначив, що відповідно до ч.4 ст.53 необхідно надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

У відповідь на вказані запити позивачем 09.09.2022 року було надано наступні документи: прайс-лист з проформами інвойсів; каталог на аналогічну продукцію; видаткові та податкові накладні щодо продажу аналогічного товару на території України; виписки з банку про сплату вартості товару на користь продавця (SWIFT); експортні митні декларації та інвойси щодо продажу експортером аналогічного товару; прибуткові накладні щодо отримання аналогічного товару; калькуляція вартості товару.

Чернівецькою митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2022/000057/2 від 12.09.2022 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2022/000887.

Обґрунтовуючи підстави неприйняття заявленої позивачем митної вартості товару, митний орган у графі 33 спірного рішення зазначив, що відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України документи, які підтверджують митну вартість документально не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності, а саме:

- відповідно до п.4.3 поданого контракту від 19.05.2022 №13 зазначено «в ціну товару включена вартість тари, упаковки і маркування». Умови постачання СPT UA Velyka Dymerka. Відомостей щодо вартості навантаження, транспортування, розвантаження тощо, як складових митної вартості не надано;

- п.5.2 контракту від 19.05.2022 №13 передбачена можлива наявність попередньої оплати. Відомостей щодо здійснення оплати не надано;

- згідно документу «Е-Fatura» від 23.08.2022 №Z00069 вартість товару вагою нетто 15180 кг складає 22783,05 дол.США, а згідно митної декларації від 08.09.2022 №UA408020/2022/037843 вартість товару №1 (вага нетто 15180 кг) складає 23253,0487 дол.США;

- згідно документу «Е-Fatura» від 23.08.2022 №Y00026 вартість товару вагою нетто 1953 кг складає 23342,16 дол.США, а згідно митної декларації від 08.09.2022 №UA408020/2022/037843 вартість товару №2 (вага нетто 1953 кг) складає 23253,0422872,1613 дол.США.

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо коригування митної вартості товару, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

У статті 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно частини першої статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України.

Згідно частини першої, другої статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації

У ч. 2 статті 53 Митного кодексу України визначено перелік документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення. До таких документів належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу положень частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

У п.п. 3.16, 6.2 Загального додатку до Конвенції визначено, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Відповідно до пп. 4.5.10 п. 4.5 розділу 4 Порядку № 631 перевірка правильності визначення митної вартості товарів належить до митних формальностей, що виконуються при митному оформленні митної декларації.

Частиною першою статті 54 Митного кодексу України регламентовано, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно п. 1 ч. 4, ч. 5, 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до ч. 2, 4, 5, 10 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей,напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Щодо доводів апелянта про те, що позивачем відомостей щодо вартості навантаження, транспортування, розвантаження як складових митної вартості товару не надано, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною десятою статті 58 Митного кодексу України визначений перелік витрат (складові митної вартості), які при визначенні митної вартості додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. До вказаного переліку входять, зокрема, такі складові митної вартості, як витрати на транспортування оцінюваних товарів (п. 5 вказаної норми) та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (п. 6).

З наданих позивачем до суду першої інстанції документів вбачається, що поставка імпортованого ТОВ «Маядо» товару відбулася на умовах CPT UA Велика Димерка, що відповідає умовам пункту 3.1. контракту від 19.05.2022 року №13 укладеного між позивачем та компанією АДОПЕН.

У пункті 4.3. Контракту зазначено «в ціну товару включена вартість тари, упаковки і маркування». Пункт 3.1. Контракту передбачає «кількість, асортимент, вартість товару та базові умови поставки обумовлюються для кожної окремої партії Товару і вказуються в інвойсах. Поставка товару здійснюється частинами (партіями) згідно з міжнародними правилами тлумачення торгових термінів «Інкотермс 2010».

Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотерм 2010 поставка товару на умовах CРТ покладає на продавця обов`язок укласти договір перевезення та оплатити перевезення, необхідне для доставки товару в зазначене місце призначення, тоді як у покупця відсутній обов`язок на укладення договору перевезення.

Таким чином, витрати на транспортування вже є включеними до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар (фактурної вартості товару), у зв`язку з чим не додаються при визначенні митної вартості товару.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що згідно з умовами поставки товару СРТ Велика Димерка (Україна) всі витрати, зокрема, доставка, навантаження, транспортування, розвантаження тощо товару та ціна пакувальних матеріалів, включені у вартість таких товарів, а отже митна вартість імпортованих товарів відповідає вартості визначеній у інвойсі №Y00026 Z00069 від 23.08.2022.

Отже, позивачем вірно додатково не додано витрати по транспортуванню, доставці, навантаженню, розвантаженню до митної вартості товарів згідно наданої митної декларації, оскільки товариство їх додатково не понесло.

Щодо доводів митного органу, що згідно умов контракту передбачена можлива наявність попередньої оплати, однак відомостей щодо здійснення оплати не надано, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно п.5.2 контракту передбачено, що виплата має бути проведена банківським переказом у вигляді попередньої оплати або після отримання товару.

Таким чином, сторони погодили можливість як попередньої оплати, так і оплати за товар після отримання.

Отже, ненадання позивачем документів про оплату за імпортований товар не є розбіжностями та не може бути обґрунтуванням для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів.

Щодо доводів апелянта про те, що згідно документу «Е-Fatura» від 23.08.2022 №Z00069 вартість товару вагою нетто 15180 кг складає 22783,05 дол.США, а згідно митної декларації від 08.09.2022 №UA408020/2022/037843 вартість товару №1 (вага нетто 15180 кг) складає 23253,0487 дол.США; згідно документу «Е-Fatura» від 23.08.2022 №Y00026 вартість товару вагою нетто 1953 кг складає 23342,16 дол.США, а згідно митної декларації від 08.09.2022 №UA408020/2022/037843 вартість товару №2 (вага нетто 1953 кг) складає 23253,0422872,1613 дол.США, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до висновку, який викладений у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 року у справі №815/5791/17, основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Такий документ як E-Faturа не передбачений ч.2 ст.53 Митного кодексу України як такий, що підтверджує митну вартість товару. Документом, що підтверджує митну вартість товару відповідно до норм Митного кодексу України, є рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що вартість імпортованого товару, зазначена в інвойсі №00026 Z00069 від 23.08.2022 повністю відповідає вартості товару, яка зазначена у графі 22 ІМ40ДЕ № UA408020/2022/037843 від 08.09.2022.

Жодних розбіжностей щодо числових значень інвойс, наданий позивачем та експортна декларація не містять, зокрема, загальна вартість товару в інвойсі дорівнює вартості, зазначеній в експортній декларації та ІМ40ДЕ UA408020/2022/037843 від 08.09.2022року - 46 125,21доларів США.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.

Також митний орган не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин і фактів, які перешкоджають митному оформленню товарів за основним методом визначення митної вартості.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що визначена позивачем у відповідній митній декларації митна вартість товару базується на об`єктивних, документально підтверджених даних і піддається обчисленню.

Таким чином, відповідачем в порушення статті 58 Митного кодексу України здійснено визначення митної вартості із застосуванням резервного методу, тому наявні підстави для визнання протиправними та скасування рішення Чернівецької митниці про коригування митної вартості товарів №UA408000/2022/000057/2 від 12.09.2022.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

За правилами статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Чернівецької митниці залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя О.М.Оксененко