Справа № 588/358/23
Суддя: Огієнко О. О.
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 588/358/23
Провадження № 2-а/588/7/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючого судді Огієнка О.О., за участю: секретаря судового засідання Лободи Т.С., представника позивача Краснянського В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Краснянського Валерія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Краснянський В.М. у лютому 2023 року звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із указаним адміністративним позовом, який мотивував тим, що 15.02.2023 близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 не порушуючи Правил дорожнього руху, рухався за кермом власного автомобіля марки «Ford Focus» номерний знак НОМЕР_1 по вул. Дарницьке шосе у м. Київ та був зупинений поліцейським. Результатом зупинки стало винесення постанови серії БАБ № 571853 від 15.02.2023 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що позивач «порушив дорожній знак 5.16, здійснив рух прямо зі смуги, яка тільки праворуч, чим порушив п. 33 Правил дорожнього руху.

Позивач не погоджується із вказаною постановою, вважає її протиправною, необґрунтованою.

Факт знаходження у зазначений час і за вказаною у постанові адресою позивач не заперечує, оскільки це відповідає дійсності. Однак, на думку позивача, поліцейський зупинив його та звинуватив у порушенні «рядності руху» не дослідивши у повній мірі обставин справи, не роз`яснивши позивачу його права, не надавши можливості скористатися послугами адвоката, не маючи належних і допустимих доказів (фото, відео, покази свідків) на доведення факту вчинення правопорушення, не взяв до уваги надані позивачем пояснення та безпідставно виніс оскаржувану постанову.

Також представник позивача вказав, що знак 5.16 установлено з порушенням вимог Правил дорожнього руху, оскільки проїжджа частина в населеному пункті має три смуги для руху транспортних засобів, тому цей знак не повинен установлюватися праворуч.

Посилаючись на зазначені обставини, представник позивача просить суд:1) скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 571853 від 15.02.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП; 2) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 24.02.2023 було відкрито провадження у даній справі та призначено до судового розгляду.

У судове засідання позивач не з`явився, але подав заяву в якій просить суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, обґрунтувавши обставинами викладеними у позовній заяві. Також представник позивача вказав, що на світлинах, які додані до позову зафіксовано те перехрестя, на якому позивач начебто допустив порушення правил дорожнього руху. З даним порушенням позивач не погоджується, оскільки після того як побачив дорожній знак, то одразу перестроївся у середній ряд та проїхав перехрестя у другій смузі руху, яка дозволяє рух прямо. Крім того, представник позивача звернув увагу на те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причину неявки суд не повідомив та не подав відзив.

Неприбуття у судове засідання відповідача, повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

У відповідності до ст. 244 КАС України під час прийняття рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, як то пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази надаються суду особами, які беруть участь у справі.

Судом установлено, що 15.02.2023 командиром взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку № 2 управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, старшим лейтенантом поліції Багінським Максимом Анатолійовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 571853, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. За змістом указаної постанови ОСОБА_1 15.02.2023 об 11 год. 00 хв. по вул. Дарницьке шосе у м. Києві керуючи транспортним засобом «Ford Focus» реєстраційний номер НОМЕР_1 порушив знак 5.16, здійснив рух прямо зі смуги, яка тільки праворуч, чим порушив вимоги п. 33 Правил дорожнього руху і такими діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 7).

Із вказаним порушенням позивач не погодився та 15.02.2023 надав письмові пояснення командиру взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку № 2 управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Багінському М.А., зокрема вказав про те, що він перетинав перехрестя у відповідній смузі (а.с. 8).

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені відповідачем як суб`єктом владних повноважень у основу спірного рішення - постанови про накладення адміністративного стягнення від 15.02.2023 серії БАБ № 571853, на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд виходить із такого.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (пункт 11 частина 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію»).

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.1 «а» Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 8.4.ґ Правил дорожнього руху дорожні знаки поділяються на групи. Інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Відповідно до п. 33.5.16 Правил дорожнього руху дорожній знак «Напрямки руху по смугах». Показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України « Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п. п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем на підтвердження правомірності спірної постанови до суду будь-яких доказів надано не було.

Також в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення від 15.02.2023 серії БАД № 571853не зазначено жодних посилань ні на факт проведення фото чи відеофіксації, ні на технічний засіб (відеореєстратор або нагрудну камеру патрульного), їх серію та номер, яким було зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Відповідно до висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 13.02.2020 року по справі № 524/9716/16-а, у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17 та від 17.07.2019 року у справі № 295/3099/17.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, навіть за наявності фото чи відеозаписів порушенняПравил дорожнього руху ОСОБА_1 , за обставин викладених у оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення від 15.02.2023 серії БАБ № 571853, такі докази не є належними та допустимими, оскільки в даній постанові відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото або відеозапис.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, суд констатуєвідсутність належних, допустимих та достатніх доказів щодо правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Провадження у адміністративній справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП слід закрити, оскільки згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої та третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп. (а.с. 6).

Представник позивача у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: 1) договір за №0215/23 про надання професійної правничої допомоги від 15.02.2023 та додаткову угоду до цього договору відповідно до умов якого сторони погодили обсяг та вартість наданої правової допомоги. За виконання доручення передбаченого договором про надання правової допомоги ОСОБА_1 зобов`язався сплатити адвокату кошти (гонорар) у загальному розмірі 4000 грн; 2) ордер на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Краснянським В.М. від 20.02.2023; 3) акт приймання-передачі наданих послуг від 20.02.2023; 4) платіжне доручення про перерахування позивачем адвокату Краснянському В.М. коштів за надання правової допомоги в розмірі 4000 грн (а.с. 21-25).

Вказані докази підтверджують факт понесення ОСОБА_1 витрат по оплаті судового збору в розмірі 536 грн 80 коп. та витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 4000 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат, покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц суд звернув увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката заявлено не було. Так само, не було доведено не співмірність витрат на оплату правничої допомоги.

Із урахуванням зазначених процесуальних норм сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір та понесені витрати на оплату послуг адвоката підлягають стягненню із суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань із Департаменту патрульної поліції.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8-10, 134, 139, 242, 246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Краснянського Валерія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 571853 від 15.02.2023, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, а провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із Департаменту патрульної поліції (адреса місцезнаходження: вул. Федора Ернеста, 3, м. Київ, ) на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп. та понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн 00 коп., а всього разом 4536 (чотири тисячі п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач:ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, адреса місцезнаходження: вул. Святослава Хороброго, буд. 9, м. Київ, 03151.

Суддя О. О. Огієнко