Справа № 640/25705/19
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2023-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 березня 2023 року

м. Київ

справа №640/25705/19

адміністративне провадження №К/990/5077/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Данилевич Н.А.,

суддів: Шевцової Н.В., Мацедонської В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2023 року у справі №640/25705/19 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення коштів, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу Генерального прокурора, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 21 листопада 2019 року № 1669ц про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві (за місцем постійної дислокації у м. Києві) управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 25 листопада 2019 року;

- поновити ОСОБА_1 на відповідній посаді в органі прокуратури України з 25 листопада 2019 року;

- стягнути з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 25 листопада 2019 року по дату винесення судового рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Першої кадрової комісії від 29 жовтня 2019 року № 15 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора».

Визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора України від 21 листопада 2019 року № 1669ц.

Поновлено ОСОБА_1 в Офісі Генерального прокурора на рівнозначній посаді Прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві (з місцем постійної дислокації у м. Києві) управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України з 26 листопада 2019 року.

Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 26 листопада 2019 року до дати фактичного поновлення на роботі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 28 грудня 2021 року касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року задоволено частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2023 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.

13 лютого 2023 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Оскаржуючи рішення суду апеляційної інстанції, скаржник покликається на пункти 1 та 2 частини четвертої статті 328 КАС України.

В касаційній скарзі зазначено, що суди попередніх інстанцій не врахували висновки Верховного Суду від 26 травня 2022 року у справі № 640/594/20, від 26 травня 2022 року у справі №420/4578/20.

Отже, скаржник виклав підставу касаційного оскарження, передбаченого пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Водночас скаржник зазначає про необхідність відступлення від висновку Верховного Суду, а саме на необхідність відступлення від висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 19 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» у сукупності із пунктом 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру», які висловлено Верховним Судом у постановах від 19 травня 2022 року у справі №560/284420, від 19 травня 2022 року у справі №240/9928/20, та на які покликався суд апеляційної інстанції у справі №240/9762/20 від 07 вересня 2022 року.

В касаційній скарзі позивач зазначив про відсутність ознак ліквідації та реорганізації органу прокуратури, в якому вона обіймала посаду, станом на час її звільнення з посади.

Колегія судді зазначає, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні відомості щодо ухвалення Верховним Судом постанови від 19 травня 2022 року у справі №560/284420 та викладення в цій постанові правових висновків. Також слід зазначити, що в рішенні суду апеляційної інстанції відсутні посилання на постанови Верховного Суду від 19 травня 2022 року у справі №560/284420 та від 19 травня 2022 у справі №240/9928/20.

Водночас, скаржник вказує, що висновки Верховного Суду, які викладені у вищевказаних постановах, були застосовані судом апеляційної інстанції від 07 вересня 2022 року у справі №240/9762/20.

Колегія суддів звертає увагу, що касаційним предметом розгляду є постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2023 року у справі №640/25705/19, а не постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року у справі №240/9762/20.

Отже, суд апеляційної інстанції вказані постанови Верховного Суду в своєму рішення у справі, яка розглядається, не застосував, що в свою чергу означає про необґрунтованість посилання скаржника на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 330, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

1.Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2023 року у справі №640/25705/19 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення коштів.

2. Витребувати із Київського окружного адміністративного суду справу №640/25705/19.

3. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

4. Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали - та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.Е. Мацедонська

Н.В. Шевцова