Справа № 620/1624/23
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 року Чернігів Справа № 620/1624/23

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить,

- визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2019 позивачу на підставі оновленої довідки від 08.12.2021 №33/45-2529, складеної Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернігівській області», в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії у розмірі 77% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.12.2019.

Позов мотивовано тим, що відповідач при здійсненні перерахунку пенсії протиправно зменшив відсоткове значення розміру пенсії з 77% на 70%, що на думку позивача, є грубим порушенням його прав.

Суд ухвалою від 20.02.2023 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому проваджені) та встановив відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.

Відповідач протягом встановленого судом строку відзив на позов не надав.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Позивач перебуває на обліку в ГУПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.09.2022 у справі №620/4534/22 (https://reestr.court.gov.ua/Review/106334007) позов задоволено. Визнано протиправними дії відповідача та зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.12.2019 на підставі оновленої довідки від 08.12.2021 №33/45-2529, складеної Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернігівській області», з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії та здійснити виплату, з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.09.2022 у справі №620/4534/22 відповідачем проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі оновленої довідки від 08.12.2021 №33/45-2529, складеної Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернігівській області» в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується листом відповідача від 09.01.2023 №270-10054/К-02/8-2500/23 (а.с.14,15).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернуся до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії з 01.01.2016 у розмірі 70% грошового забезпечення.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.10.2022 у справі №620/5876/22 (https://reestr.court.gov.ua/Review/106762660) позов задоволено. Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% від відповідних сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.10.2022 у справі №620/5876/22 відповідачем проведено перерахунок пенсії виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% від відповідних сум грошового забезпечення. Проте, даний перерахунок був здійснений за період з 01.01.2016 по 30.11.2019, що підтверджується листом відповідача від 09.01.2023 №270-10054/К-02/8-2500/23 (а.с.14,15).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач 09.12.2022 звернувся до ГУПФУ в Чернігівській області із заявою про перерахунок його пенсії з 01.12.2019 у розмірі 77% відповідно до рішення суду від 19.09.2022 у справі №620/4534/22 (а.с.13). Проте листом від 09.01.2023 №270-10054/К-02/8-2500/23 відповідач відмовив йому у проведенні перерахунку, вказавши, що на виконання рішення суду від 14.10.2022 у справі №620/5876/22 перерахунок пенсії виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% від відповідних сум грошового забезпечення був здійснений за період з 01.01.2016 по 30.11.2019, а зі змісту мотивувальної та резолютивної частини рішення суду від 19.09.2022 у справі №620/4534/22 відповідача не зобов`язано проводити перерахунок пенсії у розмірі 77% грошового забезпечення (а.с.14,15).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернуся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

В силу ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно з ч.3 ст.63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-XII) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення.

В зазначену вище статтю, Законом України від 08.07.2011 №3668 були внесені зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 80% від відповідних сум грошового забезпечення. В подальшому Законом України від 27.03.2014 №1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» обмежено максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення до 70% (набрали чинності 01.05.2014).

Суд зазначає, що ст.22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Тобто, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені Законами України від 08.07.2011 №3668 та від 27.03.2014 №1166-VІІ зміни до ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення, є звуженням змісту та обсягу вже існуючих у позивача прав і свобод у вигляді призначення йому пенсії виходячи із 77% розміру грошового забезпечення.

Крім того, суд зазначає, що внесені зміни жодним чином не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного суду, висловленою у рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі №Пз/9901/58/18.

Також слід зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, їх не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Суд зазначає, що гарантоване ст.55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Як було встановлено вище, на виконання рішення суду від 14.10.2022 у справі №620/5876/22 перерахунок пенсії проведено виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% від відповідних сум грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 30.11.2019. Вказане рішення суду відповідачем виконане першим. А при виконанні рішення суду від 19.09.2022 у справі №620/4534/22 відповідач провів перерахунок пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення, посилаючись на те, що зі змісту мотивувальної та резолютивної частини рішення суду від 19.09.2022 у справі №620/4534/22 відповідача не зобов`язано проводити перерахунок пенсії у розмірі 77% грошового забезпечення (а.с.14,15).

При цьому, перевіряючи правомірність дій відповідача, суд звертає увагу, що пенсія позивачу вже була встановлена та виплачувалась у розмірі 77% грошового забезпечення, що підтверджуються рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.10.2022 у справі №620/5876/22 та протоколами перерахунку (а.с.16-18). Отже відповідач безпідставно здійснив пререрахунок з 01.12.2019 зменшивши розмір пенсії позивача з 77% до 70%.

Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2019 позивачу на підставі оновленої довідки від 08.12.2021 №33/45-2529, складеної Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернігівській області», в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення слід задовольнити шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.09.2022 у справі №620/4534/22 у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язати відповідача здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії позивачу у розмірі 77% відповідних сум грошового забезпечення на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.09.2022 у справі №620/4534/22.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає що позов належить задовольнити.

Згідно ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст.139 КАСУ при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.09.2022 у справі №620/4534/22 у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести з 01.12.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 77% відповідних сум грошового забезпечення на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.09.2022 у справі №620/4534/22 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, ).

Повний текст рішення суду складено 13.03.2023.

Суддя Л.О. Житняк