Справа № 754/4570/22
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

Справа № 754/4570/22

13 березня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Житомирської митниці Державної митної служби України на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної митної служби України про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 вересня 2022 року позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України залишено без руху, визнано неповажними вказані апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 вересня 2022 року та запропоновано протягом десяти днів з моменту отримання копії даної ухвали, звернутися до суду апеляційної інстанції для зазначення іншої підстави для поновлення строку.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа копію ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року надіслано Управлінню патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції в його електронний кабінет 01 лютого 2013 року.

09 березня 2023 на адресу суду надійшло клопотання від представника Житомирської митниці Державної митної служби України про поновлення пропущеного строку на апеляційне скарження рішення суду першої інстанції, яке мотивоване тим, що на виконання ухвали суду першої інстанції від 01.08.2022 відповідачем було направлено матеріали справи про порушення митних правил, що підтверджується відміткою суду про отримання, однак з незрозумілих причин вказана справа була зареєстрована як така, що підлягає розгляду в межах КУпАП і відповідно 07.12.2022 була закрита Богунським районним судом м. Житомира у судовій справі №295/8527/22 як така, що не підлягає розгляду, що свідчить про неналежне виконання своїх обов`язків працівниками суду першої інстанції.

Отримавши відповідну ухвалу від 07.12.2022 представник митниці звернувся з відповідною заявою від 03.01.2023 до суду щодо неможливості подання апеляційної скарги на рішення Богунського районного суду м. Житомира у зв`язку із відсутністю направлених матеріалів справи. Однак, з метою недопущення порушення термінів подання апеляційної скарги, звернувся з апеляційною скаргою 09.01.2023.

Досліджуючи вищенаведені обставини, колегія суддів зазначає наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені статтею 286 КАС України.

Так, згідно з ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду першої інстанції прийнято 23.09.2022. Отже, останнім днем подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції було 03.10.2022. Проте апеляційну скаргу направлено до суду апеляційної інстанції 10.01.2023, тобто поза межами встановленого приписами КАС України процесуального строку.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, що рішення від 23.09.2022 доставлена до електронної скриньки відповідача 28.09.2022. (а.с.142)

За приписами п. 2 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

В силу ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини "Устименко проти України" (№ 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності".

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Осман проти Сполученого Королівства" зазначено, що обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, "якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою" (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94).

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Крім того, невмотивоване задоволення клопотання апелянта про поновлення пропущеного строку звернення з апеляційною скаргою до суду утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів звернення до судового захисту в тому числі фізичних та юридичних осіб, порушить принцип рівності сторін у адміністративному судочинстві.

Також, у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд звертав увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

В свою чергу, з метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Колегія суддів зауважує, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Оцінюючи доводи клопотання відповідача про неможливість вчасно подати апеляційну скаргу, оскільки на виконання ухвали суду першої інстанції від 01.08.2022 відповідачем було направлено матеріали справи про порушення митних правил, однак з незрозумілих причин вказана справа була зареєстрована як така, що підлягає розгляду в межах КУпАП, суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до вказаної ухвали від 01.08.2022 у відповідача витребовувалися належним чином засвідчені документи, що стали підставою для винесення оскаржуваної постанови про порушення митних правил. Оригінали вказаних документів у відповідача не витрибовувалися, відтак останній не був позбавлених можливості підготувати вчасно апеляційну скаргу за наявності відповідних матеріалів справи про порушення митних правил.

Більше того, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження своєї позиції, що копія рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 вересня 2022 року не направлялася на його офіційну електронну адресу.

Слід зауважити, що неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку скаржника є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне використання своїх процесуальних прав та виконання обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Суд зазначає, що при зверненні до суду з апеляційною скаргою апелянт реалізує своє право, а не обов`язок та є найбільш зацікавленою особою щодо відстеження руху даної справи.

Отже, можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер, а тому підстав для поновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку з своєї ініціативи суд не вбачає та відмовляє у задоволенні клопотанні з наведених у ній підстав.

При цьому, колегія суддів зауважує, що всі учасники справи є рівними перед законом і судом, зобов`язанні діяти вчасно та в належний спосіб, в тому числі, при оскарженні судових рішень в апеляційному порядку, у зв`язку з чим, будь-які зволікання останніх не свідчать про неухильне виконання покладених на них обов`язків як учасника справи і намір добросовісної реалізації права на апеляційний перегляд справи.

Більше того, апелянтом не зазначено про наявність непереборних обставини, які перешкоджали йому звернутися до суду першої інстанції для отримання копії оскаржуваного судового рішення. Крім того, слід зазначити, що рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 вересня 2022 року було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 29.09.2022, що не перешкоджало апелянту ознайомитись з його змістом в найкоротший термін.

Відтак, з огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що скаржником не зазначено обставин, які перешкоджали подати апеляційну скаргу вчасно та які є об`єктивно непереборними чи істотною перешкодою для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів вважає, що вказані причини пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою наведені представником апелянта не можуть бути визнані судом, як поважні, а тому у задоволенні клопотання Житомирської митниці Державної митної служби України про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 вересня 2022 року року необхідно відмовити.

При цьому, інших причин (підстав) для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження рішення суду відповідачем не наведено, як і не надано жодних доказів наявності поважних підстав для поновлення такого строку.

Слід також зазначити, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження подано Житомирською митницею Державної митної служби України поза межами строку, який надавався ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року. Оскільки ухвалу суду про залишення апеляційної скарги без руху отримано апелянтом 01.02.2023, то строк на її виконання закінчився 13 лютого 2023 року (з урахуванням вихідних днів). Разом з тим, відповідачем надіслало клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження засобами поштового зв`язку 03 березня 2023 року, яке надійшло до суду 09 березня 2023 року, що також вказує на неналежно організовану роботу щодо дотримання процесуальних строків при вчиненні відповідних процесуальних дій у даній справі.

Згідно з ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ч.3 ст.298, п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Визнати неповажними підстави пропуску Житомирською митницею Державної митної служби України строку строку на апеляційне оскарження рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 вересня 2022 року та відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 вересня 2022 року.

2. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Житомирської митниці Державної митної служби України на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної митної служби України про скасування постанови.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

4. Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.