Справа № 420/18367/22
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом першого заступника керівника прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інтересах держави в особі Державної служби геології та надр України до відкритого акціонерного товариства «Производственное объединение «Северное машиностроительное предприятие», третя особа - Представництво ВАТ «ВО «Севмаш» - оздоровчо-лікувальний центр пансіонат «Северный» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами,

встановив:

Перший заступник керівника прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інтересах держави в особі Державної служби геології та надр України (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до відкритого акціонерного товариства «Производственное объединение «Северное машиностроительное предприятие» (далі відповідач, Товариство), третя особа Представництво ВАТ «ВО «Севмаш» - оздоровчо-лікувальний центр пансіонат «Северный» (далі третя особа), в якому просить припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 26.08.2003 № 3125, виданого ВАТ «Производственное объединение «Северное машиностроительное предприятие» (Архангельське шосе, 58, м. Северодвинськ, Архангельська область, російська федерація, 164500, код 401).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прокуратурою Автономної Республіки Крим та міста Севастополя за результатами опрацювання матеріалів Державної служби геології та надр України встановлено факти порушення вимог природоохоронного законодавства в частині дотримання порядку користування надрами на території Автономної Республіки Крим. Проведеним вивченням встановлено наявність не скасованого спеціального дозволу на користування надрами, зокрема у ВАТ «Производственное объединение «Северное машиностроительное предприятие», якому надано спеціальний дозвіл на користування надрами від 26.08.2003 № 3125. Місцезнаходження ділянки надр, яка надана відповідачу, Автономна Республіка Крим, Сакський район. Термін дії дозволу встановлений до 26.08.2033.

Відповідно до особливих (додаткових) умов спеціального дозволу відповідач зобов`язується здійснювати щорічну звітність перед ДНВП «Геоінформ України» та регіональним геологічним підприємством згідно з формою 7-гр. Також аналогічні вимоги встановлені відповідачу в угоді про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 02.04.2014 № 3125, зокрема в п. 5.1, 5.3.

З моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, у користувача надр виникають права та обов`язки, передбачені Кодексом України про надра, Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615.

Згідно відповіді позивача від 22.11.2022 № 4517/03-4/2-22 встановлено, що протягом 2019 - 2021 років жодної інформації від відповідача та третьої особи до Державної служби геології та надр України, ДНВП «Геоінформ України» не надходило. Тобто, надрокористувач (відповідач) порушив умови надання дозволу останньому, які зобов`язаний виконувати у встановленому порядку.

Відповідач порушив законодавство в сфері надрокористування та не усунув порушення, хоча останньому надавався достатній час для їх усунення, а тому наявні підстави для анулювання дозволу згідно пункту 21 Порядку № 615 та п. 2 ч. 7 ст. 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Також прокурор повідомив, що Указом Президента України від 19.10.2022 №726/2022 до відповідача застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції), зокрема, у вигляді анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами.

У зв`язку із зверненням до суду з адміністративним позовом, який не відповідає вимогам процесуального законодавства, ухвалою суду від 21.12.2022 вказаний позов було залишено без руху з надання позивачу строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Перший заступник керівника прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ухвалу суду виконав, недоліки позову усунув.

Ухвалою від 24.01.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

З матеріалів справи вбачається, що відкрите акціонерне товариство «Производственное объединение «Северное машиностроительное предприятие» зареєстровано за адресою: російська федерація, 164500, Архангельська область, м. Северодвинськ, Архангельське шосе, 58; представництво ВАТ «ВО «Севмаш» - оздоровчо-лікувальний центр пансіонат «Северный» зареєстровано за адресою: 97493, Автономна Республіка Крим, м. Євпаторія, смт. Заозерне, вул. Алея Дружби, 66.

У зв`язку із порушенням російською федерацією цілей та принципів статуту ООН, Гельсінського Заключного акту, Паризької Хартії для Нової Європи та ряду інших документів ОБСЄ, у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти суверенітету та територіальної цілісності України, Міністерство закордонних справ України 24.02.2022 нотифікувало МЗС рф про прийняте Україною рішення розірвати дипломатичні відносини з росією, що були встановлені Протоколом про встановлення дипломатичних відносин між Україною та російською федерацією від 14.02.1992. Відтак, діяльність дипломатичних представництв України в росії та росії в Україні, а також будь-яке дипломатичне спілкування припинені відповідно до Віденської конвенції про дипломатичні зносини 1961 року. Отже, подальше застосування алгоритму з отримання згоди рф на відмову від судового імунітету, а також подача будь-яких судових документів у даній категорії справ до російської сторони дипломатичними каналами унеможливлюється.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими російською федерацією з 20 лютого 2014 року.

УДППЗ «Укрпошта» у мережі Інтернет опубліковане оголошення 21 травня 2014 року, про те, що, починаючи з 27 березня 2014 року, поштові відправлення, які направлені УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України, не приймаються поштою АР Крим та м. Севастополя та повертаються у зворотному напрямку. За цих обставин УДППЗ «Укрпошта» не має можливості пересилати поштові відправлення до півострова Крим.

Так, відповідно до підпункту 20 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються законами України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Згідно частин першої та другої статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справ.

Учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України, з урахуванням вимог, визначених Законом України «Про доступ до судових рішень», у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до вказаних норм та частини першої статті 130 Кодексу адміністративного судочинства України судом 26.01.2023 було опубліковано оголошення про розгляд адміністративної справи № 420/18367/22.

З моменту опублікуванням вказаного оголошення відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, третя особа не подала пояснень щодо позову.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.

Як встановлено судом, відкритому акціонерному товариству «Производственное объединение «Северное машиностроительное предприятие» надано спеціальний дозвіл на користування надрами від 26.08.2003 № 3125, з метою видобування підземних мінеральних вод, придатних для бальнеологічного використання. Строк дії спеціального дозволу на користування надрами до 26.08.2033.

Відповідно до п. 5.3 Угоди № 3125 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 02.04.2014 при виконанні робіт відповідно до умов цієї Угоди Надрокористувач зобов`язаний, серед іншого, надавати в установленому порядку Держгеонадра інформацію щодо користування надрами.

Державна служба геології та надр України наказом № 123 від 19.05.2015 зупинила дію спеціального дозволу на користування надрами та надала відповідачу строк 30 календарних днів для усунення порушень, про що відповідача було повідомлено шляхом опублікування оголошення в Урядовому кур`єрі.

Відповідно до листа Державної служби геології та надр України № 4517/03-4/2-22 від 22.11.2022 звітні баланси використання підземних вод від ВАТ «Производственное объединение «Северное машиностроительное предприятие» за 2019-2021 не надходили.

Порушення відповідачем законодавства в сфері надрокористування та не усунення порушень стало підставою звернення до суду.

Крім того, судом встановлено, що Указом Президента України від 19.10.2022 №726/2022 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 жовтня 2022 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)»» (пункт 538 Додатку 2) до відповідача застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції), зокрема, у вигляді анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами.

При вирішенні цього спору суд виходить з такого.

Верховною Радою України, виходячи з положень Конституції України, Декларації про державний суверенітет України та загальновизнаних міжнародних норм і правил, констатуючи, що пріоритетами національних інтересів України є, зокрема, гарантування конституційних прав і свобод людини і громадянина, захист державного суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності державних кордонів, недопущення втручання у внутрішні справи України, розвиток рівноправних взаємовигідних відносин з іншими державами світу в інтересах України, заявляючи, що пряме або опосередковане втручання у внутрішні і зовнішні справи України під будь-яким приводом є неприпустимим, усвідомлюючи потребу невідкладного та ефективного реагування на наявні і потенційні загрози національним інтересам і національній безпеці України, включаючи ворожі дії, збройний напад інших держав чи недержавних утворень, завдання шкоди життю та здоров`ю населення, захоплення заручників, експропріацію власності держави, фізичних та юридичних осіб, завдання майнових втрат та створення перешкод для сталого економічного розвитку, повноцінного здійснення громадянами України належних їм прав і свобод прийнято Закон України «Про санкції» (надалі по тексту також - Закон № 1644-VII)

Відповідно до положень ст. 1 Закону № 1644-VII з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції). Санкції можуть застосовуватися з боку України по відношенню до іноземної держави, іноземної юридичної особи, юридичної особи, яка знаходиться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність. Застосування санкцій не виключає застосування інших заходів захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, її економічної самостійності, прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави.

Так, приписами ч. 1 ст. 2 Закону № 1644-VII визначено, що правову основу застосування санкцій становлять Конституція України, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, закони України, нормативні акти Президента України, Кабінету Міністрів України, рішення Ради національної безпеки та оборони України, відповідні принципи та норми міжнародного права.

У свою чергу, ст. 3 Закону України «Про санкції» визначено підстави для застосування санкцій, зокрема: 1) дії іноземної держави, іноземної юридичної чи фізичної особи, інших суб`єктів, які створюють реальні та/або потенційні загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України, сприяють терористичній діяльності та/або порушують права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства та держави, призводять до окупації території, експропріації чи обмеження права власності, завдання майнових втрат, створення перешкод для сталого економічного розвитку, повноцінного здійснення громадянами України належних їм прав і свобод; 2) резолюції Генеральної Асамблеї та Ради Безпеки Організації Об`єднаних Націй; 3) рішення та регламенти Ради Європейського Союзу; 4) факти порушень Загальної декларації прав людини, Статуту Організації Об`єднаних Націй.

Слід відзначити, що військова агресія російської федерації проти України є загальновідомим фактом.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про санкції», з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 4 Закону України «Про санкції», одним із видів санкцій згідно з цим Законом є анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами.

За приписами частин першої, третьої, п`ятої статті 5 Закону України «Про санкції», пропозиції щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій виносяться на розгляд Ради національної безпеки та оборони України Верховною Радою України, Президентом України, Кабінетом Міністрів України, Національним банком України, Службою безпеки України.

Рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо окремих іноземних юридичних осіб, юридичних осіб, які знаходяться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність (персональні санкції), передбачених пунктами 1-21, 23-25 частини першої статті 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України та вводиться в дію указом Президента України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу Президента України і є обов`язковим до виконання.

Рішення щодо застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 цього Закону, ухвалюється судом у порядку, визначеному статтею 5-1 цього Закону.

Рішення щодо застосування санкцій повинно містити строк їх застосування, крім випадків застосування санкцій, що призводять до припинення прав, та інших санкцій, які за змістом не можуть застосовуватися тимчасово.

Навіть визначені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права не є абсолютними та можуть підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету й безсторонності суду.

Частиною 3 ст. 106 Конституції України, встановлено, що Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України.

Аналізуючи вказані правові норми в сукупності та зміст статті 4 Закону України «Про санкції» окремо, суд приходить до висновку, що такий вид санкцій, як анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, застосовується рішенням Ради національної безпеки та оборони України та вводиться в дію указом Президента України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу Президента України і є обов`язковим до виконання. При цьому механізму реалізації указаної санкції Закон України «Про санкції» не встановлює.

Отже, реалізація самої санкції у вигляді анулювання або зупинення конкретного дозвільного документу здійснюється в порядку, визначеному спеціальним законодавством та органом, який видав дозвільний документ або судом.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1174 (далі по тексту - Положення № 1174), Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, є уповноваженим органом з питань реалізації угод про розподіл продукції.

Згідно з підпунктами 10, 12 пункту 4 Положення № 1174 Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань: зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення; здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням.

Частиною першою статті 19 Кодексу України про надра визначено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

В силу приписів статті 24 Кодексу України про надра користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Згідно з статтею 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі: 1) якщо відпала потреба у користуванні надрами; 2) закінчення встановленого строку користування надрами; 3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; 4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення; 5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; 6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами; 7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Відповідно до частин другої, третьої статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку.

Законодавством України можуть бути передбачені й інші випадки припинення права користування надрами.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін регулює Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615 (далі - Порядок №615).

Відповідно до підпункту 1 пункту 21 Порядку № 615 дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням Міндовкілля, Держпраці, МОЗ, Держекоінспекції, органів місцевого самоврядування, ДПС у разі, зокрема, порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр.

Пунктом 22 Порядку № 615 право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбачених Кодексом України про надра, Законами України «Про нафту та газ» та «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Відповідно до частини сьомої статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав, а саме: здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення. Законом можуть передбачатися інші підстави для анулювання документа дозвільного характеру.

За змістом частини першої статті 64 Кодексу України про надра спори з питань користування надрами розглядаються органом державного геологічного контролю, органом державного гірничого нагляду, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, місцевими радами або судом у порядку, встановленому законодавством України.

Водночас згідно з правовими висновками Верховного Суду, у постановах від 10 травня 2018 року у справі № 802/4846/13-а, від 26 червня 2018 року у справі № 802/923/14-а та від 06 листопада 2018 року у справі № 805/4098/17-а, право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно або у судовому порядку. У разі відсутності спору відповідач має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 частини першої статті 26 Кодексу самостійно припиняти право користування надрами, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, це право припиняється у судовому порядку.

Таким чином орган, який надав надра у користування (Держгеонадра) повноважний самостійно припинити право користування надрами у випадку, передбаченому пунктом 5 частини першої статті 26 Кодексу України про надра, лише за наявності згоди на це користувача надрами.

Виходячи з наведених вище положень Кодексу України про надра, Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та Порядку № 615, анулювання раніше зупиненого спеціального дозволу на користування надрами можливе, зокрема, у разі, якщо надрокористувачем не усунуто порушення, які стали підставою для видання уповноваженим органом припису про їх усунення та зупинення дії дозволу.

Підставою для припинення права користування надрами є пункт 5 частини першої статті 26 Кодексу України про надра - використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач не усунув порушення, які стали підставою для зупинення дії спеціального дозволу № 3125 від 26.08.2003.

За наведених обставин суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих доказів на підтвердження факту порушення ВАТ «Производственное объединение «Северное машиностроительное предприятие» вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування надрами, що відповідно до статті 26 Кодексу України про надра є підставою для припинення права користування надрами.

Крім того, ВАТ «Производственное объединение «Северное машиностроительное предприятие» є іноземниою юридичною особою, щодо якої Указом Президента України від 19.10.2022 №726/2022 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 жовтня 2022 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)»» застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції), зокрема, у вигляді анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами (пункт 538 Додатку 2).

Подальше користування відповідачем надрами, які є виключною власністю Українського народу, з порушенням вимог законодавства у сфері надрокористування - створює реальні та/або потенційні загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України, сприяють терористичній діяльності та/або порушують права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства та держави, призводять до окупації території, експропріації чи обмеження права власності, завдання майнових втрат, створення перешкод для сталого економічного розвитку, повноцінного здійснення громадянами України належних їм прав і свобод.

Відтак, враховуючи наведені фактичні обставини справи, а також норми чинного законодавства, суд погоджується із доводами позивача щодо наявності підстав для анулювання дозволу відповідача на користування надрами.

У відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов першого заступника керівника прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інтересах держави в особі Державної служби геології та надр України до відкритого акціонерного товариства «Производственное объединение «Северное машиностроительное предприятие», третя особа Представництво ВАТ «ВО «Севмаш» - оздоровчо-лікувальний центр пансіонат «Северный» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами задовольнити.

Припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 26.08.2003 № 3125, виданого ВАТ «Производственное объединение «Северное машиностроительное предприятие» (Архангельське шосе, 58, м. Северодвинськ, Архангельська область, російська федерація, 164500, код 401).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний