Справа № 320/426/21
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2023-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/426/21 Головуючий у І інстанції - Панченко Н.Д.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Аліменка В.О., Оксененка О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Київський картонно-паперовий комбінат» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування розпорядження та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне акціонерне товариство «Київський картонно-паперовий комбінат» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження про анулювання ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 30.10.2020 № 972;

- зобов`язати Відповідача видалити запис про анулювання ліцензії Позивача на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) № 2000727 від 23.03.2020 з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання оптової та роздрібної торгівлі пальним та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилався на хибність та передчасність висновків Відповідача про виявленні порушення в результаті фактичної перевірки ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат», а також зазначає, що Відповідачем не взято до уваги подані Товариством документи на підтвердження своїх доводів про відсутність порушень останнім вимог профільного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Головного управління ДПС у Київській області про анулювання ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 30.10.2020 № 972.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Київській області видалити запис про анулювання ліцензії Приватного акціонерного товариства «Київський картонно-паперовий комбінат» () на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) № 2000727 від 23.03.2020 з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання оптової та роздрібної торгівлі пальним та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням Головне управління ДПС у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі Відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Головне управління ДПС у Київській області зазначає, що оскаржуване розпорядження про анулювання ліцензії Позивача на право зберігання пального прийнято правомірно та за наявності на те законодавчо передбачених підстав, а саме на підставі висновків акта, складеного за результатами проведеної фактичної перевірки господарської діяльності ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат».

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Головним управлінням ДПС у Київській області проведено фактичну перевірку місця зберігання пального, розташованого за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, 130 суб`єкта господарської діяльності ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат», за результатами якої складено акт від 09.10.2020 № 29/10-36-09-00-10/05509659 (00707).

В Акті перевірки встановлено, що за вказаною вище адресою наявні 5 резервуарів для зберігання пального місткістю 178600 літрів. Разом з цим, відповідно до ліцензії ПрАТ «ККПК» на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) №2000727 від 23.03.2020 загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального становить 175000 літрів.

У вказаному Акті перевірки зазначено про наступні порушення вимог податкового законодавства з боку ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат»:

- ч. 43 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» № 481/95-ВР від 19.12.1995, а саме: встановлено факт подання Позивачем недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліценції.

Не погоджуючись із висновками акта перевірки від 09.10.2020, ПрАТ «ККПК» подало до Відповідача відповідні заперечення.

Листом від 29.10.2020 № 94/12/10-36-09-00-10 «Про розгляд заперечення» ГУ ДПС у Київській області повідомило Позивача, що висновки акта фактичної перевірки від 09.10.2020 залишено без змін.

На підставі викладеного, Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято розпорядження від 30.10.2020 № 972 про анулювання ліцензії ПрАТ «ККПК» на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) 2000727 від 23.03.2020.

Не погоджуючись із вказаним розпорядженням, Позивач оскаржив його в адміністративному порядку.

Рішенням Державної податкової служби України «Про результати розгляду скарги» від 04.12.2020 № 34233/6/99-00-09-02-01-06 скаргу Позивача залишено без задоволення, а розпорядження Головного управління ДПС у Київській області від 30.10.2020 № 972 - без змін.

Вважаючи розпорядження протиправним та таким, що підлягає скасуванню, Позивач звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що у заяві Позивача на одержання ліцензії на право зберігання пального для потреб власного споживання (від 04.03.2020), загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального, була визначена згідно їх паспортів, на що міститься відповідна вказівка у цій заяві. Також, в останній міститься посилання, що разом із заявою Позивачем надавався визначений законодавством пакет документів. Проте, Відповідачем не зазначено, у яких саме із наданих Позивачем документах містились недостовірні відомості щодо об`єму спірних резервуарів.

Відповідачем під час розгляду даної адміністративної справи не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для анулювання ліцензії Позивача на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), а відтак суд першої інстанції дійшов висновку, що спірне розпорядження, яке є предметом спору, прийнято протиправно, а отже останнє підлягає скасуванню у судовому порядку.

Крім того, суд першої інстанції вважав, що обґрунтованим є обраний Позивачем спосіб поновлення порушеного права - шляхом видалення з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформації, щодо анулювання ліцензії ПрАТ «ККПК» на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) № 2000727 від 23.03.2020.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначено Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95-ВР від 19 грудня 1995 року (далі - Закон № 481/95-ВР).

До вказано Закону було внесено зміни Законом України від 23.11.2018 року № 2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів», які набули чинності з 01.07.2019 року.

Згідно статті 1 Закону № 481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії; зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

Відповідно до статті 15 Закону № 481/95-ВР суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Плата за ліцензії справляється органом, що видає ліцензії, у розмірах, встановлених цим Законом, і зараховується до місцевих бюджетів.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

- дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.

Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до статті 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно зі ст. 15 Закону № 481/95-ВР, зокрема ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі:

- заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво);

- рішення про скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво);

- несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії;

- рішення суду про встановлення факту незаконного використання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) марок акцизного податку (стосовно імпортерів);

- рішення суду про встановлення факту торгівлі суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольними напоями або тютюновими виробами без марок акцизного податку;

- рішення суду про встановлення факту переміщення суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольних напоїв або тютюнових виробів поза митним контролем;

- порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях;

- отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами;

- встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Позивачем 04.03.2020 подано заяву на одержання ліцензії на право зберігання пального для потреб власного споживання (т. 2, а.с. 108), в якій просив видати ліцензію на зберігання пального для потреб власного споживання за адресою: 08700, м. Обухів, Київської області, вул. Київська, 130, загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального 175 куб. метр (175 000 літри) згідно паспортів.

У вказаній заяві Позивачем зазначено, що з умовами і вимогами законодавства, іншими нормативними актами, які регулюють господарську діяльність у сфері, щодо якої подається заява, ознайомлений і зобов`язується їх виконувати. Пакет документів, визначений законодавством, додається.

23.03.2020 Відповідачем видано Позивачу ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) № 2000727. в якій зазначено, що адреса місця зберігання пального: Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, буд. 130, загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального (літри): 175000.

Таким чином, видавши Позивачу ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) Відповідач не встановив факту подання ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.

Відповідачем під час перевірки було встановлено, що у відповідності до градуювальних таблиць, місткість резервуарів для зберігання пального складає 178600 літрів (24500 літрів, 24400 літрів, 24400 літрів, 49400 літрів, 55900 літрів).

Колегія суддів звертає увагу, що стаття 15 Закону № 481/95-ВР передбачає вичерпний перелік підстав для анулювання раніше виданої суб`єкту господарювання ліцензії, зокрема на зберігання пального. Такою підставою може бути, у тому числі наведення недостовірних даних в документах, що подаються разом з відповідною заявою.

Проте, Відповідачем не вказано, які саме документи, подані Позивачем разом із заявою на отримання ліцензії на зберігання пального, містили в собі недостовірні дані, про що стало відомо за результатами проведеної фактичної перевірки ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» не було допущено порушень вимог чинного законодавства щодо подання недостовірних відомостей на отримання ліцензії на зберігання пального в частині місткості відповідних резервуарів для зберігання пального, з чим погоджується колегія суддів.

Крім того, згідно оновлених градуювальних таблиць від 28.12.2020 на резервуари ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» №№ 4, 6, 7, 9, 10, сформовані Державним підприємством «Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» за результатами проведення повірки резервуарів у відповідності до сучасних норм метрології та стандартизації, загальна місткість останніх становить 173624 літрів, тобто не перевищує загальну місткість, яка була задекларована в ліцензії ПрАТ «ККПК» на зберігання пального (175000 літрів).

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування розпорядження Відповідача від 30.10.2020 № 972.

Щодо адміністративного позову в частині зобов`язання Відповідача видалити запис про анулювання ліцензії Позивача на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) № 2000727 від 23.03.2020 з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання оптової та роздрібної торгівлі пальним та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, колегія суддів зазначає наступне.

Так, процедуру створення та ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального) передбачено Порядком ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 545 (далі - Порядок № 545).

Відповідно пункту 2 Порядку № 545 Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального формується та ведеться ДФС та її територіальними органами в електронній формі на підставі відомостей, зазначених у документах, які подаються суб`єктами господарювання для отримання ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним відповідно до статей 3 і 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Згідно з приписами п. 6 Порядку № 545 рішення про анулювання ліцензії, прийняте ДФС та її територіальними органами відповідно до статей 3 і 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» є підставою для виключення суб`єкта господарювання з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального.

Проте, з відомостей Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, розміщених за посиланням: https://tax.gov.ua/dovidniki--reestri--perelik/reestri/383525.html встановлено, що рішення Відповідача про анулювання ліцензії реалізовано не шляхом виключення Позивача з реєстру, а шляхом зазначення відомостей (дати) про анулювання ліцензії.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Сhahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ЕСНК 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

За приписами частини 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Таким чином, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання Відповідача прийняти рішення, і це прямо вбачається з п. 4 ч. 2, ч. 4 ст. 245 КАС України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи дискреційність повноважень Відповідача, для відновлення порушених прав Позивача слід зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області видалити запис про анулювання ліцензії ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) № 2000727 від 23.03.2020 з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання оптової та роздрібної торгівлі пальним та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління ДПС у Київській області, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: В.О. Аліменко

О.М. Оксененко