Справа № 160/14325/21
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2023-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 березня 2023 року

м. Київ

справа №160/14325/21

адміністративне провадження № К/990/8451/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Пасічник С.С.,

суддів: Олендера І.Я., Гончарової І.А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЧНІ МЕРЕЖІ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2023 року, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, податковий орган посилається на те, що пропуск строку на апеляційне оскарження відбувся з обставин, що не залежали від його волі (повернення первинної своєчасно поданої апеляційної скарги у зв`язку з несплатою судового збору внаслідок відсутності фінансування), проте це не було взято до уваги апеляційним судом при постановленні оскаржуваної ухвали; до того ж повторне подання апеляційної скарги здійснено відповідачем в межах присічного річного строку з моменту прийняття рішення судом першої інстанції.

При вирішенні питання щодо відкриття касаційного провадження у справі за вказаною касаційною скаргою судом з`ясовано такі обставини.

Зі змісту касаційної скарги та наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЧНІ МЕРЕЖІ" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, у якому просило визнати протиправними та скасувати повністю рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, про відмову в реєстрації 2385810/40433070 від 09 лютого 2021 року; 2385809/40433070 від 09 лютого 2021 року; 2385812/40433070 від 09 лютого 2021 року; 2543634/40433070 від 07 квітня 2021 року; 2543612/40433070 від 07 квітня 2021 року; 2543636/40433070 від 07 квітня 2021 року; 2543637/40433070 від 07 квітня 2021 року; 2543626/40433070 від 07 квітня 2021 року; 2543635/40433070 від 07 квітня 2021 року; 2543618/40433070 від 07 квітня 2021 року; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №3 від 04 листопада 2020 року на суму 168 000,00 грн.; №1 від 09 листопада 2020 року на суму 88 800,00 грн.; №2 від 09 листопада 2020 року на суму 101 400,00 грн.; №2 від 02 грудня 2020 року на суму 70 200,00 грн.; №1 від 02 грудня 2020 року на суму 129 600,00 грн.; №1 від 07 грудня 2020 року на суму 168 000,00 грн.; №2 від 09 грудня 2020 року на суму 168 000,00 грн.; №7 від 18 грудня 2020 року на суму 168 000,00 грн.; №1 від 04 січня 2021 року на суму 168 000,00 грн.; №2 від 04 січня 2021 року на суму 129 600,00 грн. в Єдиному державному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, податковий орган звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, яку ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року було залишено без руху на підставі статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку із недоданням до неї документу про сплату судового збору.

В подальшому, у зв`язку із несплатою судового збору й неподанням відповідних доказів у встановлений судом строк, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2022 року апеляційну скаргу повернуто особі, що її подала.

08 листопада 2022 року податковий орган повторно подав апеляційну скаргу, в якій також порушив й питання поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, зазначаючи про те, що первісна апеляційна скарга була ним подана своєчасно, проте повернута через відсутність коштів для сплати судового збору.

Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 15 грудня 2022 року залишив подану відповідачем апеляційну скаргу без руху, надавши заявнику десятиденний з дня вручення копії ухвали строк для надання обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд керувався положеннями частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

На виконання вимог вказаної ухвали скаржником надіслано клопотання про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою, в якому крім обставин, яким вже надавалась оцінка в ухвалі суду від 15 грудня 2022 року (своєчасне звернення із первісною апеляційною скаргою, яка була повернута через несплату судового збору), також зазначав про введення на території України воєнного стану.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховував те, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів на сплату судового збору не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження й такий строк може бути поновлено лише у разі, якщо його пропуск пов`язаний з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежали від волі особи та унеможливили своєчасне подання апеляційної скарги; сплата ж судового збору є обов`язком сторони і має бути здійснена на час такого подання в строки, встановлені процесуальним законодавством.

Крім того, суд зверув увагу, що з часу отримання скаржником копії рішення - 09 листопада 2021 року до часу звернення з апеляційною скаргою - 08 листопада 2022 року минув майже рік, а тому це звернення не є таким, що відбулося у розумний строк для реалізації права на апеляційне оскарження.

До того ж, судовий збір податковим органом було сплачено ще 13 грудня 2021 року, а платіжне доручення подано лише 08 листопада 2022 року, що є проявом надмірної безвідповідальності з боку відповідача, а також нехтуванням ним своїх процесуальних обов`язків.

Посилання ж податкового органу на запровадження на території України воєнного стану суд визнав недоречними, оскільки останній було введено вже після закінчення строку на апеляційне оскарження у даній справі.

Відповідно до пункту 4 частин першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Отже наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Таким чином податковий орган, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, та як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен був забезпечити неухильне і своєчасне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно форми та змісту апеляційної скарги й вчинити залежні від нього дії з використанням усіх наявних засобів та можливостей, передбачених законодавством.

Окрім цього, пунктом 2 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Третій апеляційний адміністративний суд врахував вищевказані норми процесуального закону та ухвалою від 24 січня 2023 року відмовив у відкритті апеляційного провадження у відповідності до вимог законодавства.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною другою статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За таких обставин, касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки, у даному випадку, правильне застосування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні пункту 5 частини першої та частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 5 частини першої, частиною другою статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЧНІ МЕРЕЖІ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіС.С. Пасічник І.Я.Олендер І.А. Гончарова