Справа № 440/8529/22
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/8529/22
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Маслак О.Ю.,

представника позивача - Капусти О.А.,

представника відповідача - Чайки М.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Павіс" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2022 року Приватне підприємство "Павіс" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 20 січня 2022 року за №1, №1 та №1.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що підставою для винесення оскаржуваних рішень є акт від 28.12.2021 №11470/16-31-07-01-10/41462762 про результати документальної планової виїзної перевірки. Позивач вважав висновки перевірки помилковими, а оскаржувані рішення - протиправним та таким, що підлягають скасуванню. В обґрунтування зазначає, що викладені факти в акті перевірки щодо допущених порушень не відповідають дійсності, є суб'єктивною думкою перевіряючих, що не ґрунтується на доказах поданих під час проведення перевірки, Щодо прийнятого податкового повідомлення-рішення №1 від 20.01.2022 згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в сумі 89282,00 грн зазначає, що воно немає правового підґрунтя, висновок в акті в цій частині сформований без дослідження первинних бухгалтерських документів, договорів та інших документів, що були надані ПП «Павіс» в ході проведення перевірки, зазначає, що ПП «Павіс» проведені поточні ремонти з метою підтримання об'єкта в придатному для використання стані, які виконані підрядником ПП «Профремонт», однак, відповідач свідомо підводить поточні ремонти до поняття капітальний ремонт, «поліпшення речі», таким чином, ревізори в акті документальної перевірки безпідставно вважають, що підприємством насправді виконувались роботи не з поточного ремонту орендованих приміщень, а виконувались роботи з поліпшення речі, переданої в найм, тому необхідна згода орендодавця, отже ПП «Павіс» не мало права відносити понесені витрати до своїх валових витрат, з таким висновком позивач не згоден. Щодо прийнятого податкового повідомлення-рішення №1 від 20.01.2022 згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 303241,25 грн, з них: податковим зобов'язанням - 242593 грн та штрафними (фінансовими) санкціями - 60648,25 грн, позивач зазначає, що перевіркою встановлено списання товарів на суму 1212963,29 грн без ПДВ у зв'язку із непридатністю для подальшого використання у господарській діяльності підприємства, а також у зв'язку з виявленими нестачами, згідно обліку ПП «Павіс» означені товари було придбано з ПДВ, а суми податку на додану вартість відображено у складі податкового кредиту у відповідних податкових періодах, таким чином підприємство у відповідних звітних періодах повинно скласти податкову накладну та включити до складу податкового зобов'язання податок на додану вартість (20%) в загальній сумі 242593,00 грн., однак з таким висновком позивач не погоджується оскільки, якщо детально дослідити найменування товарів, що вказані в актах списання, можливо встановити, що серед товарів, які підлягали оподаткуванню ПДВ за ставкою 20% проводилось списання товарів придбаних ПП «Павіс», операції по яким звільнені від оподаткування (наприклад зошити, маски медичні) та 7% (наприклад презервативи, пелюшки, тести для визначення вагітності) ПДВ. Таким чином, проведення згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, цін товарів (послуг) та обліку їх донарахування за загальною ставкою 20% на весь асортимент списання товару та застосування на цю суму 25% штрафних санкцій є незаконним та протиправним. Щодо прийнятого податкового повідомлення-рішення №1 від 20.01.2022, згідно якого застосовано штрафні санкції за відсутність реєстрацій податкових накладних на суму 242593 грн в розмірі 11362,96 грн, позивач зазначає, що оскільки, як на його думку, податкове повідомлення-рішення №1 від 20.01.2022 є протиправним та підлягає скасуванню то як наслідок підлягає скасуванню і податкове повідомлення-рішення №1 від 20.01.2022 згідно якого застосовано штрафні (фінансові санкції) за відсутності реєстрації податкових накладних на суму 242593 грн.

25.10.2022 відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Наполягав на тому, що контролюючий орган провів перевірку відповідно до вимог діючого законодавства. За її результатами було виявлено, що ПП «Павіс» здійснило капітальні ремонти на загальну суму 595205,74 грн у т.ч. ПДВ 99200,96 грн, які зайво віднесено до складу витрат на збут за об'єктами: м. Полтава, бульвар Нестерова, б.18 (перебуває в користуванні згідно Договору оренди (нежитлового приміщення від 01.04.2021 №01/04-21); с. Щербані Полтавська обл., вул. Петровського, б.29а (перебуває в користуванні згідно Договору оренди (нежитлового приміщення) від 03.08.2020 №0308.2020 №03-08/20); с. Петрівка-Роменська, Полтавська обл., вул. Соборна, б.4 (Договір оренди (частини нежитлового приміщення від 01.11.2019 №19/29). Проте, документів, які б підтверджували узгодження проведених ремонтів з орендодавцями та відшкодування орендодавцями понесених ПП «Павіс» витрат, як це передбачено умовами укладених договорів для перевірки не надано. Отже, ПП «Павіс» цілеспрямовано при проведенні капітальних ремонтів нежитлових приміщень, віднесло понесені витрати до складу витрат на збут, чим занизило фінансовий результат до оподаткування на суму 496005,00 грн. Окрім цього в ході перевірки актів підприємства на списання товарів встановлено, що ПП «Павіс» відповідно до наказів на проведення інвентаризації, протоколів про результати інвентаризації та згідно з актами на списання товарів здійснило списання товарів на загальну суму 1212963,29 грн у зв'язку з непридатністю для подальшого використання у господарській діяльності підприємства, у бухгалтерському обліку дана операція відображена проводками: Кт 28 «Товар» Дт 949 «Інші витрати операційної діяльності» - 1212963,29 грн, товари було придбано з ПДВ, суми податку на додану вартість відображено у складі податкового кредиту у відповідних податкових періодах. У ході перевірки було досліджено акти списання продуктів у повному обсязі, всі позиції, які були зазначені в актах на списання матеріальних цінностей придбані зі ставкою ПДВ 20%, як невикористані в подальшому, а тому ПП «Павіс» зобов'язане було здійснити нарахування «компенсуючих» зобов'язань з податку на додану вартість, що зроблено в порушення податкового законодавства не було.

09 листопада 2022 року надійшла відповідь позивача на відзив, у якій позивач наполягав на тому, що документальна перевірка проведена з порушенням норм Податкового кодексу України, а тому оскаржувані рішення є протиправним та таким, що підлягають скасуванню.

20 грудня 2022 року протокольною ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні 28.02.2023 позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 28.02.2023 заперечувала проти задоволення позовних вимог з огляду на їх безпідставність.

Заслухавши доводи представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Приватне підприємство "ПАВІС" є юридичною особою (), зареєстроване 17.07.2017 №0010033 Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, перебуває на обліку в ГУ ДПС у Полтавській області, зареєстрований платником податку на додану вартість з 01.09.2017.

Головним управлінням Державної податкової служби в Полтавській області відповідно до Наказу № 2758-п від 08.11.2021 з 23.11.2022 по 20.12.2021 проведено документальну планову виїзну перевірку Приватного підприємства «ПАВІС» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.2018 по 30.09.2021, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 17.07.2017 по 30.09.2021.

За наслідками проведеної перевірки 28.12.2021 було складено акт №11470/16-31-07-01-10/41462762 про результати документальної планової виїзної перевірки Приватного підприємства «Павіс», згідно якого було встановлені наступні порушення:

-п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп.134.1.1 п. 14.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), п.3 розділу III Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 за № 336/22868, п.30, п.31 Методичних рекомендацій № 561, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003, п. 14 НП (С)БО 7 «Основні засоби» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 №92, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.05.2000 за № 288/4509, в результаті чого занижено податок на прибуток у розмірі 89282 грн., у тому числі: за 3 квартал 2020 року в сумі 20882 грн., за 2 квартал 2021 року в сумі 10738 грн., за 3 квартал 2021 року в сумі 57 662 грн;

- п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, п.201 Податкового кодексу України № 2755-УІ від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на додану вартість у розмірі 242 593 грн. в т.ч. за квітень 2018 в сумі 181 грн., за вересень 2018 в сумі 1524 грн., за грудень 2018 в сумі 2120 грн., за січень 2019 в сумі 4112 грн., за березень 2019 в сумі 1412 грн., за червень 2019 в сумі 2580 грн., за липень в сумі 2011 грн., за серпень 2019 в сумі 4697 грн., за вересень 2019 в сумі 4556 грн., за грудень 2019 в сумі13004 грн., за січень 2020 в сумі 2764 грн., за лютий 2020 в сумі 6492 грн., за березень 2020 в сумі 3853 грн., за травень 2020 в сумі 6852 грн., за липень 2020 в сумі 46115 грн., за серпень 2020 в сумі 1313 грн., за вересень 2020 в сумі 8806 грн., за жовтень 2020 в сумі 15116 грн., за січень 2021 в сумі 584 грн., за лютий 2021 в сумі 19035 грн., за березень 2021 в сумі 6867 грн., за квітень 2021 в сумі 3066 грн., за травень 2021 в сумі 18704 грн., за червень 2021 в сумі 25245 грн., за липень 2021 в сумі 7711 грн., за серпень 2021 в сумі 22192 грн., за вересень 2021 в сумі 11681 грн;

- п.1201.2 ст.1201, п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України № 2755- УІ (зі змінами та доповненнями) в результаті чого встановлено відсутність реєстрації податкових накладних на загальну суму ПДВ 242 593 грн. в т.ч. за квітень 2018 в сумі 181 грн., за червень 2018 в сумі 1323 грн., за липень 2018 в сумі 129 грн., за серпень 2018 в сумі 47 грн., за вересень 2018 в сумі 25 грн., за листопад 2018 в сумі 3942 грн., за грудень 2018 в сумі 138 грн., за січень 2019 в сумі 2152 грн., за березень 2019 в сумі 1412 грн., за червень 2019 в сумі 2580 грн., за липень 2019 в сумі 2011 грн., за серпень 2019 в сумі 1844 грн., за вересень 209 в сумі 4556 грн., за жовтень 2019 в сумі 11151 грн., за листопад 2019 в сумі 1844 гри., за грудень 2019 в сумі 9 гри., за січень 2020 в сумі 2764 грн., за лютий 2020 в сумі 6492 грн., за березень 2020 в сумі 3853 грн., за травень 2020 в сумі 6852 грн., за червень 2020 в сумі 33518 грн., за липень 2020 в сумі 12597 грн., за серпень 2020 в сумі 1313 грн., за вересень 2020 в сумі 8806 грн., жовтень 2020 в сумі 15116 грн., за січень 2021 в сумі 584 грн., за лютий 2021 в сумі 19035 грн., за березень 2021 в сумі 6867 грн., за квітень 2021 в сумі 3066 грн., за травень 2021 в сумі 18704 грн., за червень 2021 в сумі 25245 грн., за липень 2021 в сумі 7711 грн., за серпень 2021 в сумі 22192 грн., за вересень 2021 в сумі 11681 грн;

- абз. «г» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI із змінами та доповненнями та п.3.1. розділу III (до 31.12.2021) Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України 13.01.2015 р. за №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015р. за №111/26556, із змінами та доповненнями за 4 квартал 2018, 1-2 квартал 2019.

20.01.2022 Головним управлінням Державної податкової служби в Полтавській області на підставі вказаного акту винесено податкові повідомлення-рішення:

- № 1 згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в сумі 89 282 гривень;

- № 1 згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 303 241 гривня 25 копійок, з них: за податковим зобов'язанням - 242 593 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями - 60 648 гривень 25 копійок;

- № 1 згідно якого застосовано штрафні (фінансові) санкції за відсутність реєстрацій податкових накладних на суму 242 593 гривень в розмірі 11 362 гривень 96 копійок;

-№1 згідно якого застосовано штрафні санкції в сумі 1020 грн за платежем на доходи фізичних осіб.

Не погодившись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями №1, №1 та №1 від 20 січня 2022 року Приватним підприємством «Павіс» 16.02.2022 було подано скаргу до Державної податкової служби України.

За результатами розгляду скарги Державною податковою службою України прийнято Рішення від 03.08.2022 № 8517/6/99-00-06-01-01-06, яким оскаржувані податкові повідомлення рішення залишені без змін, а скаргу без задоволення.

Не погодившись з правомірністю податкових повідомлень-рішень контролюючого органу №1, №1 та №1 від 20 січня 2022 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню суб'єкта владних повноважень та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Щодо прийнятого податкового повідомлення-рішення №1 від 20.01.2022 згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в сумі 89282 грн, суд зазначає наступне.

Згідно даних обліку ПП «Павіс» у періоді, що підлягає перевірці, встановлено господарські операції з ПП «Профремонт» (п.н. 42963221), щодо придбання ремонтно-будівельних робіт на підставі договору № 05/02/20 від 05.02.2020 року на суму 2 882 913,71 грн. крім того ПДВ 576 582,69 грн.

Перевіркою контролюючого органу актів виконаних робіт встановлено, що окрім поточних ремонтів ПП «Павіс» здійснило і капітальні ремонти на загльну суму 595205,74 грн у т.ч. ПДВ 99200,96 грн, які зайво віднесені до складу витрат на збут за об'єктами:

- м. Полтава, бульвар Нестерова, 6.18;

- с. Щербані, Полтавська область, вул. Петровського, б.29а;

- с. Петрівка-Роменська, Полтавська область, вул.. Соборна, буд.4

Як свідчать матеріали справи, між ПП "Павіс" та ПП "Профремонт" був укладений договір на виконання ремонтно-будівельних робіт з поточного ремонту №05/02/20 від 05 лютого 2020 року /т.1 а.с. 49/.

Згідно умов укладеного договору Замовник доручає, а Підрядник виконує власними та залученими силами та засобами всі передбачені Договором Роботи, забезпечує необхідну якість Робіт у відповідності до ДБН, ДСТУ, БНіП та інших нормативних документів, здає їх в обумовлені строки Замовнику з передачею всієї виконавчої документації, усуває зауваження та дефекти, допущені з його вини, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити Роботи.

Згідно вказаного договору ПП "Профремонт" виконувало ремонтні роботи за об`єктами, розташованими за адресами: м. Полтава, бульвар Нестерова, 6.18; с. Щербані, Полтавська область, вул. Петровського, б.29а; с. Петрівка-Роменська, Полтавська область, вул.. Соборна, буд.4.

Матеріалами справи підтверджено, що вищезазначені приміщення не належать ПП "Павіс" на праві власності, а перебувають в користуванні на підставі Договорів оренди нежитлових приміщень, що не заперечується сторнами.

Під час перевірки контролюючим органом було встановлено, що вищезазначені торгівельні точки експлуатуються на підставі договорів оренди, документи, які б підтверджували узгодження проведених ремонтів з орендодавцями та відшкодування орендодавцями понесених ПП "Павіс" витрат, як це передбачено умовами укладених договорів, для перевірки не надано. Також за результатами проведеного аналізу актів форми КБ-2-в та площі переданих нежитлових приміщень встановлено, що ремонтними роботами було охвачено всю площу будівель, також були проведені заміни та відновлення конструкцій та інженерні схеми у зв'язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, що відповідає визначенню капітального ремонту згідно ДБН А2.2-3-2014».

Позивач у позовній заяві звертає увагу, що на вказанихї об'єктах розташований магазин «Маркетопт», який станом на проведення поточного ремонту працював кожного дня, без вихідних, днів простою, а тому призупинення експлуатації будинків і цілому чи в їх частинах на час проведення ремонтних робіт не було. Дане твердження позивача підтверджується наданими суду звітами про роздрібну торгівлю в магазинах «Маркетопт» за адресами: м. Полтава, бульвар Нестерова, 6.18; с. Щербані, Полтавська область, вул. Петровського, б.29а; с. Петрівка-Роменська, Полтавська область, вул.. Соборна, буд.4 / т.1 а.с. 188- 192/.

Відповідно до первинних документів, що свідчать про характер виконаних робіт підрядником ПП «Профремонт», а саме актів надання послуг, актів приймання виконаних будівельних робіт, актів форми КБ-2, проводилися роботи такі як монтаж світильників, заміна сантехніки, улаштування обшивки стін гіпсокартоном, вирівнювання потолка, улаштування стяжок самовирівнювальних, улаштування покриттів з керамічних плит на розчині із сухої клеючої суміші, утеплення фасаду, поліпшене штукатурення поверхонь стін, теплоізоляція покриттів. Таким чином, документами наданими суду не підтверджено, що проведеними ремонтними роботами було охвачено всю площу будівлі чи приміщення магазину, що відбувалося втручання у несучі стіни та огороджувальні системи для заміни чи відновлення конструкцій та інженерних систем / т.1 а.с.56- 186/.

Листом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 15 липня 2009 року визначено поняття капітальний та поточний ремонт будівлі.

Відповідно до даного листа капітальний ремонт будівлі - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнання будівель у зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також покращення планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів об`єкту. Капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації будівлі в цілому або її частин (за умови їх автономності).

Поточний ремонт - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій інжненерного обладнання. Якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що відносяться до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі). Поточний ремонт повинен провадитись з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію будівлі або об`єкта з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт (реконструкцію).

У відповідності до вимог п.14 НП(С)БО 7 "Основні засоби", первісна вартість основних засобів збільшується на суму витрат, пов`язаних з поліпшенням об`єкта (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводить до збільшення майбутніх економічних вигод первісно очікуваних від використання об`єкта.

Розділом 6 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 30 вересня 2003 року № 561, визначено суть та порядок операцій з обліку ремонту та поліпшення основних засобів.

Відповідно до п. 31 витрати на капітальний ремонт об`єктів основних засобів визнаються витратами звітного періоду. Такі витрати можуть бути визнані капітальними інвестиціями, якщо витрати на значний огляд і капітальний ремонт можуть бути ідентифіковані з окремою замортизованою частиною (компонентом) основних засобів. Витрати на ремонт можуть бути визнані капітальними інвестиціями, якщо ціна придбання активу вже відображає зобов`язання (необхідність) підприємства здійснити в майбутньому витрати для приведення активу до стану, в якому він придатний для використання. Наприклад, у разі придбання будівлі, яка потребує ремонту, витрати на ремонт приймаються на збільшення первісної вартості цієї будівлі до суми, яка може бути відшкодована від використання будівлі в майбутньому.

Згідно з п. 32 вартість робіт, що приводять до збільшення очікуваних майбутніх вигод від об`єкта основних засобів, включається до капітальних інвестицій з майбутнім збільшенням первісної вартості основних засобів. Підставою для визнання капітальними інвестиціями витрат, пов`язаних з поліпшенням основних засобів, є зростання внаслідок цих витрат очікуваного терміну корисного використання об`єкта, кількості та/або якості продукції (робіт, послуг), яка виробляється (надається) цим об`єктом.

Прикладами такого поліпшення є: а) модифікація, модернізація об`єкта основних засобів з метою подовження терміну його корисної експлуатації або збільшення його виробничої потужності; б) заміна окремих частин устаткування для підвищення якості продукції (робіт, послуг); в) впровадження ефективнішого технологічного процесу, що дозволить зменшити первісно оцінені виробничі витрати; г) добудова (надбудова) будівлі, що збільшить кількість місць (площу) будівлі, обсяги та/або якість виконуваних робіт (послуг) чи умови їх виконання.

Враховуючи вищевикладене, контролюючим органом зроблено висновок, що перелік виконаних підрядником робіт, зазначених в актах, складених ПП "Профремонт" за своєю сутністю, зокрема: ремонт полів, демонтаж обшивки стін гіпсокартоном, внутрішнє упорядження стін, заміна сантехніки, світильників, заміна потолочних плит, ремонт покрівлі відповідає визначенню витрат, що приводять до збільшення очікуваних майбутніх вигод від об`єкта основних засобів, а відповідно і включається до капітальних інвестицій з майбутнім збільшенням первісної вартості основних засобів. Таким чином прийшов до висновку, що ПП «Павіс» цілеспрямовано при проведенні капітальних ремонтів нежитлових приміщень, віднесло понесені витрати до складу витрат на збут, чим занизило фінансовий результат до оподаткування на суму 496005 грн, отже вчинило порушення п.44.1, п.44.2 ст. 44, пп134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п.3 розділу НП (С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», п.14 НП(С)БО 7 «Основні засоби», в результаті чого занижено податок на прибуток у розмірі 89282,00 грн.

На підставі чого контролюючим органом було винесено податкове повідомлення-рішення №1 від 20 січня 2022 року.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пунктом 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України визначено, що платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню, суд виходить з того, що підставою для його винесення стало невизнання контролюючим органом віднесення позивачем робіт, виконаних ПП "Профремонт" до поточного ремонту.

Суд зазначає, що чинним законодавством, а саме, положеннями ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» дано визначення "капітальний ремонт".

Пунктом 3.2 розділу 3 «Терміни та визначення понять» ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» визначено, що будівництво - нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва.

Згідно п. 3.7 розділу 3 «Терміни та визначення понять» ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», капітальний ремонт - сукупність робіт на об`єкті будівництва, введеному в експлуатацію в установленому порядку, без зміни його геометричних розмірів та функціонального призначення, що передбачають втручання в несучі та огороджувальні системи при заміні або відновленні конструкцій чи інженерних систем та обладнання у зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також благоустрій території.

Капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Міністерство регіонального розвитку та будівництва в листі від 15.07.2009 №9/9-1056 зазначило, що Листом від 30.04.2003 №7/7-401 Держбуд України роз`яснив, що капітальний ремонт будівлі це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнання будівель у зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також покращення планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів об`єкта. Капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації будівлі в цілому або її частин (за умови їх автономності).

Поточний ремонт це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що відносяться до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі). Поточний ремонт повинен провадитись з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію будівлі або об`єкта з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт (реконструкцію).

Отже, з зазначеного видно, що капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації будівлі, споруди, приміщення в цілому або їх частин.

В позовній заяві позивачем зазначено, що призупинення експлуатації будинку в цілому чи його частини на час проведення ремонтних робіт не було, що підтверджується звітами про роздрібну торгівлю. Дані звіти додані до позовної заяви та містяться в матеріалах справи.

Як свідчать акти КБ-2в, ремонтними роботами не було охоплено всю площу будівлі чи приміщення магазину, також не відбувалось втручання у несучі та огороджувальні системи для заміни чи відновлення конструкцій та інженерних систем у зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуваннями.

В акті КБ-2в зазначено підсумкова площа чи кількість тих чи інших робіт, які, як зазначає позивач, проводилися в різних частинах магазину. В позовній заяві позивачем зазначено, що заміна ламп проводилась в різних частинах магазину, де відбулось їх перегоряння. Так само з приводу робіт на стінах чи полах магазину. Через постійну велику кількість відвідувачів магазину в процесі його роботи відбуваються ті чи інші пошкодження і як наслідок проводяться поточні ремонтні роботи в різних частинах магазину де це необхідно протягом певного часу. Позивачем зазначено, що ПП "Профремонт" на виконання умов Договору в приміщеннях проводило роботи, спрямовані на своєчасне підтримання експлуатаційних якостей приміщень та попередження передчасному його зносу. Крім того, роботи, які проводились на об`єктах ПП "Павіс " не призводили до збільшення очікуваних майбутніх вигод. Доказів на спростування цього факту відповідачем не надано.

Посилання податкового органу в акті перевірки на той факт, що документів, які б підтверджували узгодження проведених ремонтів з орендодавцями та відшкодування орендодавцями понесених ПП "Павіс" витрат, як це передбачено умовами укладених договорів, до перевірки не надано, суд вважає необґрунтованими, оскільки таке узгодження (надання згоди) з орендодавцями потрібно лише, коли наймач приміщень здійснює поліпшення речі, яка є предметом договору, що передбачено статтею 778 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 29 Наказу Міністерства фінансів України Про затвердження Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів №561 від 30.09.2003, рішення про характер і ознаки здійснюваних підприємством робіт, тобто, чи спрямовані вони на підвищення техніко-економічних можливостей (модернізація, модифікація, добудова, реконструкція) об`єкта, що приведе у майбутньому до збільшення економічних вигод, чи здійснюються вони для підтримання об`єкта в придатному для використання стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, приймається керівником підприємства з урахуванням результатів аналізу існуючої ситуації та суттєвості таких витрат.

Як зазначив позивач, ПП "Павіс" були прийняті рішення про проведення поточних ремонтів з метою підтримання об`єктів в придатному для використання стані, які виконувало підрядником ПП "Профремонт".

Відповідно до п.21 вищезазначених Методичних рекомендацій затрати орендаря на поліпшення об`єкта операційної оренди, що визнаються ним капітальними інвестиціями за умовами, зазначеними у пунктах 29 - 31 цих Методичних рекомендацій, відображаються орендарем за дебетом рахунку капітальних інвестицій. Такі затрати зараховуються до складу основних засобів як первісна вартість нового об`єкта підгрупи 2.7 класифікації основних засобів, наведеної в пункті 7 цих Методичних рекомендацій.

Так, згідно п. 31 даних Методичних рекомендацій витрати на капітальний ремонт об`єктів основних засобів визнаються витратами звітного періоду. Такі витрати можуть бути визнані капітальними інвестиціями, якщо витрати на значний огляд і капітальний ремонт можуть бути ідентифіковані з окремою замортизованою частиною (компонентом) основних засобів. Витрати на ремонт можуть бути визнані капітальними інвестиціями, якщо ціна придбання активу вже відображає зобов`язання (необхідність) підприємства здійснити в майбутньому витрати для приведення активу до стану, в якому він придатний для використання. Наприклад, у разі придбання будівлі, яка потребує ремонту, витрати на ремонт приймаються на збільшення первісної вартості цієї будівлі до суми, яка може бути відшкодована від використання будівлі в майбутньому.

За правилами пункту 32 витрати, що здійснюються для підтримання об`єкта в робочому стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання (технічний огляд, технічне обслуговування, ремонт тощо), включаються до складу витрат звітного періоду.

Відповідно до пункту 15 Наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку" №318 від 31.12.1999 (далі іменується - П(С)БО 16), до складу загальновиробничих витрат включаються, зокрема, витрати на утримання, експлуатацію та ремонт, страхування, операційну оренду основних засобів, інших необоротних активів загальновиробничого призначення.

Формування витрат для визначення фінансового результату до оподаткування за звітний податковий період здійснюється виходячи з національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Враховуючи зазначені норми, суд констатує, що позивачем всі вищевказані ремонтно-будівельні роботи на об'єктах (магазинах) проведені в рамках поточних ремонтів, а не капітального ремонту, як про це зазначено в акті перевірки, а відповідно витрати були вірно відображені та обліковані у бухгалтерському обліку підприємства та звітності, тому відсутній факт заниження податку на прибуток на суму 89282 грн, в зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення № 1 від 20 січня 2022 року підлягаю визнанню протиправним та скасуванню.

Щодо позовних вимог про скасування прийнятого контролюючим органом податкового повідомлення-рішення №1 від 20 січня 2022 року згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 303241,52 грн, з них: за податковим зобов'язанням - 242593 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 60648,25 грн, суд зазначає, наступне.

Як свідчать матеріали справи, при перевірці контролюючим органом актів на списання товарів встановлено ПП "Павіс" відповідно до наказів на проведення інвентаризації, протоколів про результати інвентаризації та згідно актів списання товарів здійснено списання товарів на загальну суму 1212963,29 грн у зв'язку з їх непридатністю для подальшого використання у господарській діяльності підприємства. Згідно даних обліку ПП "Павіс" означені товари придбано з ПДВ. ПП "Павіс" податок на додану вартість від вартості придбаних товарів включено до складу податкового кредиту.

При цьому, перевіркою встановлено, що при списанні вищезазначених матеріалів, що підтверджує факт не використання в подальшому цих товарів в оподатковуваних операціях, ПП "Павіс" не здійснено нарахування "компенсуючих" зобов'язань з податку на додану вартість.

Таким чином, відповідно до вимог пп "г" п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України підприємство у відповідних звітних періодах повинно скласти податкову накладну та включити до складу податкового зобов'язання податок на додану вартість в загальній сумі 242593,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, контролюючим органом зроблено висновок щодо порушення підприємством п.185.1 ст. 185, п. 187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, п.201.1 ст.201 ПК України, ПП "Павіс" занижено базу оподаткування, в результаті чого занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 242593,00 грн. За результатами перевірки, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № 1 від 20.01.2022, яким платнику донараховано податок на додану вартість в сумі 242593 грн та штрафна санкція - 60648,25 грн.

Як з'ясовано судом у судовому засіданні, позивач не заперечує факт списання ПП «Павіс» товарів на загальну суму 1212963,29 грн у зв'язку з їх непридатністю для подальшого використання у господарській діяльності підприємства, а також у зв'язку з виявленими нестачами. Не заперечує того, що в бухгалтерському обліку дана операція відображена проводками: Кт «Товар» Дт «Інші витрати операційної діяльності» - 12129673,29 грн, значені товари було придбано з ПДВ, сума податку на додану вартість відображена у складі податкового кредиту у відповідних податкових періодах. Отже, підприємство повинно складати податкову накладну та включати до складу податкового зобов'язання податок на додану вартість.

Разом з цим позивач вважає, що контролюючий орган здійснив нарахування «компенсуючих» зобов'язань на суму проведених списань ПП «Павіс» за весь перевіряємий період, шляхом донарахування податку на додану вартість помноживши загальну суму проведених списань ПП «Павіс» на ставку 20% ПДВ, тобто 1212963,29 *20% = 242592,60 грн, при цьому контролюючий орган не врахував, що в актах списання серед інших товарів були товари, які підлягають оподаткування за ставкою 0% та 7%. Таким чином вважає, що проведення податковим органом донарахування за загальною ставкою 20% на весь асортимент списаного товару та застосування на цю суму 25% штрафних санкцій є незаконним та протиправним, а тому податкове повідомлення-рішення №1 від 20.01.2022 підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку спірному податковому повідомленню-рішенню №1 від 20.01.2022, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.193.1 ст. 193 Податкового кодексу України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах:

а) 20 відсотків;

б) 0 відсотків;

в) 7 відсотків по операціях з:

постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні;

постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я;

постачання послуг із показу (проведення) театральних, оперних, балетних, музичних, концертних, хореографічних, лялькових, циркових, звукових, світлових та інших вистав, постановок, виступів професійних мистецьких колективів, артистичних груп, акторів та артистів (виконавців), кінематографічних прем'єр, культурно-мистецьких заходів;

постачання послуг із показу оригіналів музичних творів, демонстрації виставкових проектів, проведення екскурсій для груп та окремих відвідувачів у музеях, зоопарках та заповідниках, відвідування їх територій та об'єктів відвідувачами;

постачання послуг із розповсюдження, демонстрування, публічного сповіщення і публічного показу фільмів, адаптованих відповідно до законодавства в україномовні версії для осіб з порушеннями зору та осіб з порушеннями слуху;

постачання послуг із тимчасового розміщування (проживання), що надаються готелями і подібними засобами тимчасового розміщування (клас 55.10 група 55 КВЕД ДК 009:2010);

реалізації квитків на спортивні заходи всеукраїнського та міжнародного рівнів;

г) 14 відсотків по операціях з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України сільськогосподарської продукції, що класифікується за такими кодами згідно з УКТ ЗЕД: 1001, 1003, 1005, 1201, 1205, 1206 00.

Підпунктом 197.1.25 п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України визначено, що постачання (передплати) та доставки періодичних видань друкованих засобів масової інформації (крім видань еротичного характеру) вітчизняного виробництва, підготовлення (літературне, наукове і технічне редагування, коригування, дизайн та верстка), виготовлення (друк на папері чи запис на електронному носієві), розповсюдження книжок, у тому числі електронного контенту (крім видань еротичного характеру) та дитячих книжкових видань, вітчизняного виробництва, учнівських зошитів, підручників та навчальних посібників, словників українсько-іноземної або іноземно-української мови вітчизняного виробництва на митній території України.

Пунктом 71 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що Тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту, положення пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу та положення статті 199 цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій.

Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17 березня 2020 року.

Відповідно до п.198.5. ст. 198 податкового кодексу України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов'язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем в позовній заяві зазначено, що відповідач здійснив нарахування "компенсуючих" зобов'язань на загальну суму проведених списань ПП "Павіс" за весь перевіряємий період без безпосереднього дослідження актів списань, без номенклатурної деталізації, визначення асортименту та найменування списаних товарно-матеріальних цінностей. Як наслідок, проведено донарахування податку на додану вартість шляхом множення загальної суми проведених списань ПП "Павіс" за перевіряємий період на ставку 20% ПДВ.

З метою з'ясувати, питання щодо процентної ставки товарів, які підлягали оподаткуванню за ставкою 0% та 7% у судовому засіданні 09 лютого 2023 року запропоновано позивачу надати інформацію про товари, які оподатковувалися за такими ставками ПДВ, та які були списані ПП «Павіс», у зв'язку з їх непридатністю для подальшого використання у господарській діяльності підприємства.

21 лютого 2023 року представником позивача надано додаткові пояснення /т.4 а.с.171 - 175/, відповідно яких вказано перелік товарів, які не підлягали оподаткуванню ( зошити, маски) та які були придбані ПП «Павіс» за ставкою 7% (презервативи, тести для визначення вагітності).

Досліджуючи акти списання вищевказаних товарів та враховуючи прояснення позивача суд вважає, що доводи відповідача про той факт, що інформація щодо цих товарів не містить статус виробника, постачальників цих товарів а також період придбання цих товарів, а тому неможливо визначити чи звільнена ця позиція від оподаткування чи ні, заслуговують на увагу.

Пунктом 5 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом міністерства фінансів України № 727 від 20 серпня 2015 року (у редакції чинній на момент здійснення перевірки) визначено, що факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що контролюючим органом під час проведення перевірки дійсно виявлено порушення ПП «Павіс» п.185.1. ст. 185, п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188, п.189.1 ст. 189, п.198.5 ст. 198, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме виявлено факт списання товаро-матеріальних цінностей у зв'язку з їх непридатністю для подальшого використання у господарській діяльності підприємства, а також у зв'язку з виявленими нестачами, при цьому ПП «Павіс» не здійснив нарахування «компенсуючих» зобов'язань з податку на додану вартість.

Отже, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення №1 від 20.01.2022 є правомірним, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, податкове повідомлення-рішення №1 від 20.01.2022 згідно якого застосовано штрафні (фінансові) санкції за відсутність податкових накладних на суму 242593 грн (компенсуючого зобов'язання з ПДВ) в розмірі 11362,96 грн також є правомірним, а тому скасуванню не підлягає.

Таким чином позов ПП «Павіс належить задовольнити частково.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду у розмірі 6058,28 грн, що підтверджується платіжним дорученням №16392 від 26 вересня 2022 року /т.1 а.с. 24/.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позову до ГУ ДПС у Полтавській області, а саме задоволення однієї позовної вимоги з трьох заявлених, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 2019,43 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Павіс" (вул. Вадима Пугачова, буд.6, к.403, м. Кременчук, Полтавська область, 39623, код ЄРДПОУ 41462762) до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 20 січня 2022 року № 1.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Приватного підприємства "ПАВІС" судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2019,43 грн ( дві тисячі дев'ятнадцять гривень сорок три копійки).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10 березня 2023 року.

Суддя С.С. Бойко