Справа № 460/49681/22
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2023 року м. Рівне №460/49681/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доВідділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті
про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов №347084 та №347085 від 03.10.2022.

На обґрунтування вимог, позивач зазначає, що вона є фізичною особою-підприємцем, яка здійснює діяльність з внутрішніх перевезень пасажирів на підставі ліцензії серії АВ №616123, якою надано відповідний дозвіл. 04.09.2022 та 16.09.2022 службовими особами відповідача в м. Рівному, вул. Гагаріна А/С «Чайка» було здійснено перевірку транспортного засобу марки БАЗ реєстаційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу макри MERCEDES-BENZ реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 . Під час вказаних перевірок було виявлено нібито такі порушення, як: "регулярні перевезення пасажирів по маршруту Костопіль AC-Рівне АС «Чайка» виконувались без документів, що засвідчують використання транспортного засобу на законних підставах (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тимчасово реєстраційний талон, договір оренди ТЗ)", відповідно до чого вказано на порушення вимог ст.39 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за що передбачена ч.1 абз.3 ст.60 "Про автомобільний транспорт", про що складено акт №336462 від 04.09.2022 та акт №336514 від 16.09.2022. Вказує, що 02.10.2022 вона була ознайомлена з електронним повідомленням про розгляд 03.10.2022 справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та 03.10.2022 повідомила, що не може з`явитися на розгляд справи у зв`язку з її перебуванням поза межами території України. Зауважує, що в порушення Порядку №1567, відповідач відправив повідомлення про розгляд матеріалів електронною поштою, а не повідомив під розписку чи рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Зазначає, що не взявши до уваги таку інформацію, відповідач здійснив розгляд справ та виніс постанови №347084 та №347085 про накладення штрафу протиправно. Крім цього, вказує, що 01.06.2022 між ФОП ОСОБА_1 (Орендар) та ОСОБА_4 (Орендодавець) було укладено Договір оренди транспортного засобу (ТИП - автобус - D) №01/2022 від 01.06.2022. 01.06.2022 між ФОП ОСОБА_1 (Орендар) та ОСОБА_5 (Орендодавець) було укладено Договір оренди транспортного засобу (ТИП - автобус - D) №02/2022 від 01.06.2022. Доводить, що водії транспортних засобів БАЗ д.н.з. НОМЕР_3 , MERCEDES-BENZ д.н.з. НОМЕР_2 на вимогу інспекторів відділу державного контролю надавали останнім: посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, договори оренди транспортного засобу разом із актами до договорів від 01.06.2022. Підтвердженням надання документів, що засвідчують використання транспортного засобу БАЗ д.н.з. НОМЕР_1 на законних пілставах, а саме: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 та договору оренди транспортного засобу №01/2022 від 01.06.2022 на її переконання є той факт, що в актах зазначена інформація, яку можна отримати лише із вищевказаних документів, а саме: вказано повністю інформацію по транспортному засобу із найменуванням перевізника та власника транспортного засобу. Що стосується тимчасового реєстраційного талону, вважає, що обов`язкове його оформлення не передбачене законодавством. За наведеного вважає, що водії під час здійснення перевірок 04.09.2022 та 16.09.2022 пред`явили інспекторам всі необхідні документи, що засвідчують використання транспортних засобів на законних підставах. За наеденого, вважає неправомірними дії відповідача та із винесеними постановами №347084 та №347085 від 03.10.2022 не погоджується. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 08.12.2022 позовна заява була залишена без руху.

Ухвалою суду від 03.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи ухвалено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно відзиву на позовну заяву відповідач позов не визнає. На обґрунтування своїх заперечень сторона відповідача вказує, що згідно з положеннями статті 34 Закону № 2344-ІІІ, автомобільний перевізник повинен, серед іншого, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів та забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів. Зазначає, що з актів №336462 та №336514 вбачається, що на момент проведення перевірки, у водіїв були відсутні реєстраційні документи, які підтверджують законне використання транспортних засобів автомобільним перевізником, чим порушено вимоги статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт". Доводи сторони позивача про те, що водіями під час проведення рейдових перевірок 04.09.2022 та 16.09.2022 надавалися договори оренди транспортних засобів, відхиляє, зазначивши, що під час вказаних перевірок інспекторами Відділу було здійснено відеофіксацію відповідно до Порядку №1567 і з аналізу відео очевидно, що на момент проведення перевірки у водіїв були наявні лише Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником, якого є ОСОБА_4 та Тимчасовий реєстраційний талон серії ХХР № 003632, на право керування ОСОБА_6 ; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , власником, якого є ОСОБА_5 та Тимчасовий реєстраційний талон серії ХХР №003562, на право керування ОСОБА_6 . Також вказує, що водії проти порушення, зафіксованих у зазначених актах не заперечили та з актами ознайомились. Що стосується тимчасового реєстраційного талону, то факт його відсутності не заперечувався позивачем ні на момент розгляду відповідачем справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, ні на час розгляду справи у суді. З приводу розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт у відсутність ФОП ОСОБА_1 , відповідач зауважує, що повідомлення позивача про неможливість з`явитися на розгляд справи у зв`язку із перебуванням у відпустці не містив прохання про відкладення розгляду справи, а електронною поштою лист був надісланий згідно вимог законодавства. За наведеного, у задоволенні позову просить відмовити повністю.

Позивачем подано відповідь на відзив (пояснення) у якому вказує на те, що Державна служба України з безпеки на транспорті не є учасником судової справи, а відтак відзив подано неналежним відповідачем. При цьому, відзив був надісланий електронною поштою без дотримання положень Закону України "Про електронні довірчі послуги". Проти долучення до матеріалів справи диску з відеофайлами заперечує. Також, зазначає, що порушено процедуру проведення рейдових перевірок, зокрема направлення №009290 від 26.08.2022 не містить підпису та печатки керівника Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області. Також, вказує на порушення вимог п.10 Порядку №422 та п.21 Порядку №1567. Вказує, що акти №336462 від 04.09.2022 та №336514 від 16.09.2022 не містять у собі вказаного номеру службового посвідчення посадової особи, яка здійснювала перевірку. Додатково підтримано позицію викладену у позовній заяві.

Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив у яких зазначено, що Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади та здійснює свої повноваження безпосередньо через утворені в установленому порядку територіальні органи, а відтак відзив подано належним представником відповідача. Звертає увагу, що відзив був надісланий відповідно до списків поштових відправлень Укрпошти ФОП ОСОБА_1 також рекомендованим листом 19.01.2023 засобами поштового зв`язку. Вказаний відзив з метою швидкого опрацювання та ознайомлення з відеозаписами рейдової пеервірки (як додатками до відзиву) був також продубльований на офіційну електронну пошту позивача, яка міститься в позовній заяві. Щодо інших доводів позивача, вказує, що вони не впливають на суть спірного рішення, тобто не є підставою для його зміни. Додатково підтримано позицію викладену у відзиві на позовну заяву.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідженням доказів по справі суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем, яка зареєстрована в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 02.12.1999, номер запису: 2 008775. Основним видом діяльності є: 49.31. Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення та 49.41 Вантажний автомобільний транспорт. (а.с. 14-16)

16.03.2012 Головною державною інспекцією на автомобільному транспорті, позивачу видано ліцензію серії АВ №616123, якою надано дозвіл на внутрішні перевезення пасажирів автобусами. Строк дії ліцензії: з 19.03.2012 необмежений. (а.с.17)

26.08.2022 начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області В.А.Самоваловим видано направлення на перевірку №009290 на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок, зокрема у м.Рівне з 29.08.2022 до 04.09.2022, яке підписано 26.08.2022 його КЕП (сертифікат дійсний до 26.02.2023). (а.с.59)

04.09.2022 службовими особами відповідача в м. Рівному, вул. Гагаріна А/С «Чайка», на підставі направлення на перевірку від 26.08.2022 №009290, було проведено перевірку транспортного засобу марки БАЗ номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 під керуванням водія ОСОБА_2 , автомобільний перевізник ОСОБА_1 . Під час перевірки виявлено порушення: "регулярні перевезення пасажирів по маршруту Костопіль AC-Рівне АС «Чайка» виконувались без документів, що засвідчують використання транспортного засобу на законних підставах (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тимчасово реєстраційний талон, договір оренди)", чим порушено вимоги ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність що передбачена ч.1 абз.3 ст.60 "Про автомобільний транспорт". На підставі зазначеного складено акт №336462 від 04.09.2022, з яким водій ОСОБА_2 ознайомився під підпис, пояснень зауважень не зазначав (а.с.20).

09.09.2022 в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Я.М.Прокопчуком видано направлення на перевірку №009292 на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок, зокрема у м.Рівне з 12.09.2022 до 18.09.2022, яке є підписаним. (а.с.60)

16.09.2022 службовими особами відповідача в м. Рівному, вул. Гагаріна А/С «Чайка», на підставі направлення на перевірку від 09.09.2022 №009292, було проведено перевірку транспортного засобу макри MERCEDES-BENZ номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 під керуванням водія ОСОБА_3 , автомобільний перевізник ОСОБА_1 . Під час перевірки виявлено порушення: "регулярні перевезення пасажирів по маршруту Костопіль AC-Рівне АС «Чайка» виконувались без документів, що засвідчують використання транспортного засобу на законних підставах (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тимчасово реєстраційний талон, договір оренди ТЗ)", чим порушено вимоги ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за що передбачена ч.1 абз.3 ст.60 "Про автомобільний транспорт", про що складено акт №336514 від 16.09.2022, з яким водій ОСОБА_3 ознайомився під підпис, пояснень, зауважень не зазначав (а.с.21).

Розгляд справ про порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт по вищезазначених актах було призначено на 03.10.2022.

Відділом державного нагляду (контролю) у Рівненській області на адресу електронної пошти позивача надіслано повідомлення про розгляд справи, у якому повідомлялося про те, що 03.10.2022 о 10 год. 45 хв. відбудеться розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт за актами №336462 від 04.09.2022 та №336514 від 16.09.2022. У вказаному повідомленні зазначено, що відповідно до п. 27 Порядку №1567, у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. Зазначене повідомлення отримано позивачем, що нею не заперечується. (а.с.18, 19)

03.10.2022 позивач повідомила, що не може з`явитися на розгляд справи у зв`язку з її перебуванням поза межами Рівненської області. (а.с.22-24)

03.10.2022 відповідачем винесено постанови №347084 та №347085 про застосування адміністративно-господарського штрафу відповідно до ч.1 абз.З ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст.39 цього Закону у розмірі 17000,00 грн. за кожною (а.с.26, 27).

Не погоджуючись з правомірністю вказаних постанов, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно абзацу 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" №442 від 10.09.2014 Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті була реорганізована шляхом злиття з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, та утворено Державну службу України з безпеки на транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Статтею 2 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-ІІІ від 05.04.2001 передбачено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Відповідно до статті 5 Закону №2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Згідно статті 6 Закону України №2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 12 статті 6 цього Закону, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №2344-ІІІ, автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (стаття 33 Закону №2344-ІІІ).

Статтею 34 Закону №2344-ІІІ визначено, що автомобільний перевізник повинен:

виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;

утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону;

забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут;

забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв;

організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод;

забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;

забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту;

забезпечувати безпеку дорожнього руху;

забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006.

Цей Порядок визначає процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За приписами пункту 2 Порядку, рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Пунктом 13 Порядку №1567 передбачено, що графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

За приписами пункту 14 Порядку №1567, рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За змістом пункту 15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється, серед іншого, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Згідно пункту 21 Порядку №1567, у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

В свою чергу, статтею 39 Закону №2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Аналіз положень ст.39 Закону № 2344-ІІІ дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення регулярних пасажирських перевезен не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено про необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Постановою Кабінету міністрів України №176 від 18.02.1997 затверджено Правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, згідно підпунктів 1,5, 6, 8, 16 пункту 145 якого, автомобільний перевізник зобов`язаний: забезпечити дотримання персоналом вимог законодавства про автомобільний транспорт та захист прав споживачів; видавати водіям та іншим працівникам передбачені законом документи; мати документи для здійснення перевезень згідно із законодавством; здійснювати перевезення пасажирів з використанням сертифікованих транспортних засобів відповідного типу, на які оформлені документи згідно із законодавством; виконувати вимоги цих Правил, Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів автомобільним транспортом, Правил дорожнього руху та правил технічної експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до абз.3 ч.1 Закону №2344-ІІІ, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, а саме, за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оцінюючи подані сторонами докази, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.3 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно ч.9 статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Згідно ч.1 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. А відповідно до ч.3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що до відзиву на позовну заяву, відповідачем долучено диск з відеофайлами, який не засвідченій електронним підписом відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Відтак, зазначений електронний доказ суд до уваги не бере . (а.с.73)

Твердження позивача про те, що відзив був надісланий відповідачем електронною поштою без дотримання положень Закону України "Про електронні довірчі послуги", суд до уваги не бере з огляду на наступне.

Згідно ч.3 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Як встановлено судом, відзив був надісланий відповідачем ФОП ОСОБА_1 відповідно до списків поштових відправлень Укрпошти рекомендованим листом 19.01.2023 засобами поштового зв`язку, а на електронну адресу був надісланий додатково. Згідно трекінгу поштових відправлень, відзив (№ відправлення 873) вручено особисто 23.01.2023 за адесою позивача. (а.с.93, 96)

Також, суд звертає увагу, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи, зокрема через Відділ державного нагляду (контролю) у Рівненській області, а відтак відзив подано належним представником відповідача, що підтверджується відповідною довіреністю, яка міститься в матеріалах справи.

У позовній заяві ОСОБА_1 стверджує про те, що 01.06.2022 між ФОП ОСОБА_1 (Орендар) та ОСОБА_4 (Орендодавець) було укладено Договір оренди транспортного засобу (ТИП - автобус - D) №01/2022 від 01.06.2022. 01.06.2022 між ФОП ОСОБА_1 (Орендар) та ОСОБА_5 (Орендодавець) було укладено Договір оренди транспортного засобу (ТИП - автобус - D) №02/2022 від 01.06.2022. Зазначає, що водії транспортних засобів БАЗ д.н.з. НОМЕР_3 , MERCEDES-BENZ д.н.з. НОМЕР_2 на вимогу інспекторів відділу державного контролю надали останнім: посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, договори оренди транспортного засобу разом із актами до договорів від 01.06.2022. Доказом надання таких документів вважає той факт, що в актах зазначена інформація, яку можна отримати лише із вищевказаних документів, а саме: вказано повністю інформацію по транспортному засобу із найменуванням перевізника та власника транспортного засобу.

Оцінюючи наведені доводи та долучені позивачем докази, а саме договори оренди транспортних засобів від 01.06.2022 №01/2022 та №02/2022, суд зазначає наступне.

Правовідносини щодо найму транспортного засобу регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 799 Цивільного кодексу України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі, а за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частиною першою статті 220 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Долучені позивачем до позовної заяви договори оренди транспортних засобів від 01.06.2022 №01/2022 та №02/2022 (а.с.29-30, 32-33) не посвідченні нотаріально як того вимагає чинне законодавство. Відтак, в силу положень ч.1 ст. 74 та ч.3 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вказані докази не бере до уваги.

Крім цього, суд зауважує, що у актах проведення перевірок №336462 від 04.09.2022 та №336514 від 16.09.2022 зафіксована відсутність вищезазначених договорів під час здійснення перевірок. В свою чергу, як встановлено судом, водії з актами ознайомились під підпис, В графі "пояснення водія про причини порушень" не зазначено про те, що в актах відображено відомості, які не відповідають фактичним обставинам перевірки, як і про наявність будь-яких заперечень. Відтак, суд дійшов висновку, що договори оренди ТЗ під час здійснення перевірки були відсутні.

Беручи до уваги положення статті 39 Закону №2344-ІІІ, саме позивач зобов`язаний був забезпечити водіїв транспортних засобів БАЗ д.н.з. НОМЕР_1 та MERCEDES-BENZ д.н.з. НОМЕР_2 під час здійснення перевезень копіями договорів оренди ТЗ або тимчасовими реєстраційними талонами для підтвердження під час перевірок факту законного використання нею як перевізником таких транспортних засобів.

Доводи про те, що відповідач міг взяти відомості про позивача як про перевізника лише з договорів орнди ТЗ, суд відхиляє, позаяк з матеріалів справи вбачається, що на час перевірки в обидвох транспортних засобах були в наявності паспорти автобусного маршруту регулярних перевезень, в яких перевізником зазначена саме ФОП ОСОБА_7 (а.с.65 і на звороті).

Щодо необхідності пред`явлення тимчасового реєстраційного талону, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів № 1001 від 02.12.2015 затвердженено Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом. Згідно пункту 3 зазначених ліцензійних умов, перевезення пасажирів автобусами є ліцензійною господарською діяльністю, а тому позивач як автомобільний перевізник повинна виконувати вказані вимоги.

Так, згідно підпункту 1 пункту 16 Постанови №1001, ліцензіат зобов`язаний: зберігати такі документи: оригінали документів, копії яких подавались органу ліцензування відповідно до вимог Закону (копії свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів та тимчасових реєстраційних талонів до них), а також оригінали документів (їх копії), які підтверджують достовірність даних, зазначених у поданих органу ліцензування документах, документи (копії) про внесення плати за видачу ліцензії - протягом строку дії ліцензії.

Відтак, твердження позивача про те, що обов`язок пред`явлення тимчасового реєстраційного талону відсутній, спростовуються нормами чинного законодавства.

Відповідно, вчинення позивачем, як автомобільним перевізником, порушення, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ повністю доведено належними і допустимими доказами.

Відтак, твердження позивача про те, що відповідач не мав права застосовувати до неї штрафні санкції, оскільки водіями було надоно всі необхідні документи, в тому числі договори оренди ТЗ, є абсолютно безпідставними.

Щодо тверджень позивача про те, що відповідачем порушено процедуру проведення рейдових перевірок, зокрема, що направлення №009290 від 26.08.2022 не містить підпису та печатки керівника Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області, суд зазначає таке.

Як встановлено судом, 26.08.2022 начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області В.А.Самоваловим видано направлення на перевірку №009290 на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок, зокрема у м.Рівне з 29.08.2022 до 04.09.2022, яке підписано 26.08.2022 його КЕП (сертифікат дійсний до 26.02.2023). Відтак, вищезазначені твердження позивача суд відхиляє як безпідставні.

Також, позивач вказує, що акти №336462 від 04.09.2022 та №336514 від 16.09.2022 не містять у собі вказаного номеру службового посвідчення посадової особи, яка здійснювала перевірку.

З приводу зазначеного, суд зауважує, що не зазначення номеру службового посвідчення посадової особи, яка здійснювала перевірку, не впливають на суть спірного рішення, тобто не є підставою для його зміни, позаяк у вказаних актах зазначено ПІБ осіб, які здійснювали перевірку та містяться їхні підписи. Суд відхиляє вказані твердження позивача та вважає зазначені порушення неістотними і такими, що не впливають на зміст рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Щодо покликань позивача на те, що відповідач не взяв до уваги її лист про неможливість з`явитися на розгляд справи 03.10.2022 у зв`язку із перебуванням за межами Рівненської області та про те, що про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється виключно під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 25-27 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Судом встановлено, що відповідач виконав свій обов`язок щодо повідомлення позивача про розгляд справи на 03.10.2022 шляхом надсилання такого повідомлення на електронну адресу, яка наявна у ОСОБА_1 про, що вона не заперечує. Крім того, лист позивача не містив клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах і спосіб наданих повноважень та відповідно до приписів матеріального права, а відтак правомірність винесення оскаржуваних постанов не спростована у ході судового розгляду.

Враховуючи усе вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу №347084 та №347085 від 03.10.2022 в повній мірі відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак жодних правових підстав для її скасування немає.

Інші доводи та аргументи, наведені сторонами, судом не оцінюються, позаяк не впливають на правомірність оскаржуваного рішення, а тому не мають значення для правильного вирішення судового спору по суті.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах і спосіб наданих повноважень та відповідно до приписів матеріального права, а відтак правомірність винесення оскаржуваних постанов не спростована у ході судового розгляду.

Оцінюючи наявні в справі докази та аналізуючи встановлені фактичні обставини суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, в ході судового розгляду довів правомірність виданих ним постанов.

З урахуванням наведеного вище, за результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов №347084 та №347085 від 03.10.2022 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 13 березня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 )

Відповідач - Відділ державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Небесної Сотні, буд. 34, м.Рівне, Рівненська обл.,33013, ЄДРПОУ/РНОКПП 39816845)

Суддя Н.В. Друзенко