Справа № 480/3693/21
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 березня 2023 року

м. Київ

справа №480/3693/21

адміністративне провадження № К/990/7397/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2022 року у справі №480/3693/21 за позовом ОСОБА_1 до Сумської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора в особі Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сумської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора в особі Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Чотирнадцятої кадрової комісії № 10 від 9 березня 2021 року «Про неуспішне проходження прокурором атестації»;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Сумської обласної прокуратури № 203-к від 22 березня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури Сумської області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора окружної прокуратури у структурі Сумської обласної прокуратури;

- стягнути з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року позовну заяву задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Чотирнадцятої кадрової комісії № 10 від 9 березня 2021 року «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки»;

- визнано протиправним та скасовано Наказ Сумської обласної прокуратури № 203-к від 22 березня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури Сумської області;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури Сумської області;

- стягнуто з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі: 146 896,25 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі: 18 072, 41 грн допущено до негайного виконання.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2022 року рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року по справі № 480/3693/21 скасовано та прийнято постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалами Верховного Суду від 08 листопада 2022 року, від 06 грудня 2022 року та від 30 січня 2023 року касаційні скарги повернуто скаржнику.

01 березня 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

Предметом спору цій справі є питання щодо правомірності звільнення позивача на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону № 1697-VII (ліквідація чи реорганізація органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури), у зв`язку з неуспішним проходженням прокурором атестації за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора (2 етап).

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Вирішуючи спір суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до висновків Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справах №200/5038/20-а та №160/6204/20, а також у постановах від 29 вересня 2021 року у справі № 440/2682/20, від 17 листопада 2021 року у справі № 540/1456/20 викладено правовий висновок щодо питання правомірності звільнення прокурора на підставі пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 113-ІХ вказівку на пункт 9 частини першої статті 51 Закону № 1697-VII, як на підставу для звільнення прокурора, необхідно застосовувати до спірних правовідносин у випадках, які визначені нормами спеціального Закону № 113-ІХ, що передбачають умови проведення атестації (а саме три етапи, визначені пунктом 6 розділу І Порядку № 221 відповідно до Закону № 113-ІХ).

Крім того, у наведених справах Верховний Суд зазначив, що аналіз положень абзацу першого пункту 19 Закону № 113-IX дає підстави для висновку про те, що підставою для звільнення прокурора є настання однієї з підстав, визначених у підпунктах 1-4 пункту 19 цього розділу, зокрема й неуспішне проходження атестації; і Закон не вимагає додаткової підстави для звільнення.

Аналогічні висновки щодо застосування положень пункту 9 частини першої статті 51 Закону № 1697-VII у зіставленні з підпунктом 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IХ були також висловлені Верховним Судом у справах № 640/24727/19, № 160/5745/20, № 640/1208/20, № 640/25705/19, № 420/4777/20, № 160/6596/20, № 280/4314/20, № 440/2683/20, які враховуються колегією суддів у силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.

Отож, недостатня кількість балів (на цьому етапі) є достатньою підставою для ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації.

Такі висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, сформованою за подібних фактичних обставин справи у постановах від 29 вересня 2021 року у справі № 440/2682/20, від 04 серпня 2022 року у справі № 440/2683/20.

Верховний Суд відхиляє аргументи касаційної скарги щодо відсутності висновку Верховного суду у подібних правовідносинах. Разом з тим в попередніх ухвалах Верховного Суду від 08 листопада 2022 року, від 06 грудня 2022 року та від 30 січня 2023 року про повернення касаційних скарг скаржнику надавалися вичерпні роз`яснення щодо зазначення підстав касаційного оскарження та умов за яких подається касаційна скарга на підставі визначених частиною четвертою статті 328 КАС України пунктів.

Враховуючи вищезазначене висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах уже сформовано та застосовано судом апеляційної інстанції, що наразі і вирішує проблематику таких спорів та створює умови для формування єдиної правозастосовчої практики. Заявник не зазначає новітніх, проблемних і раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права у подібних правовідносинах, а мотиви скарги зводяться до тлумачення порядку оплати праці прокурорів, із загальними посиланнями на рішення Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, без належної аргументації їхнього застосування у контексті обставин цієї справи.

Враховуючи те, що доводи касаційної скарги зводяться до загальних фраз щодо порушення судами принціпів права, незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанції щодо застосування норми права, які відповідають висновкам Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

За таких обставин, суд не вирішує питання щодо поновлення пропущеного процесуального строку.

Керуючись статтями 248, пунктом 6 частини першої 333 КАС України,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2022 року у справі №480/3693/21 за позовом ОСОБА_1 до Сумської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора в особі Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку.

Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет», а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: А.Г. Загороднюк

Судді: Л.О. Єресько

В.М. Соколов