Справа № 420/9503/22
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2023-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9503/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2023 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.,

за участі сторін:

представника позивача: адвоката Ільченко К.Р. (за ордером),

представників відповідача: Безуглої А.С. (згідно Витягу),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , за результатом розгляду якого, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 17.11.2022 року, позивач просить суд:

Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 872 від 13.06.2022 «Про застосування дисциплінарного стягнення до підполковника поліції ОСОБА_3 »:

Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1140 о/с від 22.06.2022 «По особовому складу» відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацію дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції) з 22 червня 2022 року підполковника поліції ОСОБА_1 (0064280), заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області:

Поновити ОСОБА_1 , який мав спеціальне звання підполковник поліції, на посаді заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області:

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22.06.2022 року по день фактичного поновлення на посаді;

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області;

Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1511 о/c від 12.09.2022 року «По особовому складу».

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що він проходив службу в органах внутрішніх справ з 1994 року, а з 2015 року в органах поліції. У відповідності до п.1 Наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області № 872 віл 13.06.2022 «Про застосування дисциплінарного стягнення до підполковника поліції ОСОБА_3 », за скоєння дисциплінарного проступку, що виразилися у порушенні вимог пунктів 1, 2, 5, 6, 8, 13 частини 3, статті 1, пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги поліцейського, пунктів 1, 2, 6 частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», пункту 2 розділу 1, підпунктів 1, 2, 12 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, розділу III Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в Одеській області від 01.02.2021 № 177, пункту 12 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 15.11.2017 № 930, пункту 1 частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», а також посадової інструкції, заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, підполковника поліції ОСОБА_1 звільнити із служби в поліції. Наказом № l140 о/c від 22.06.2022 року, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», позивача звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з 22.06.2022.

ОСОБА_1 з наказами не згоден та вважає, що вони належать до скасування, оскільки його фактично звільнено за вчинення корупційного правопорушення, тоді як вироку суду, який набрав законної сили, відносно позивача у кримінальному провадженні № 0000105 не існує. Доводи відповідача з приводу того, що поведінка позивача підірвала довіру населення до органів поліції, позивач вважає безпідставними, оскільки у інтернет виданнях не згадувалося його прізвище. Також, ОСОБА_1 вважає безпідставними доводи відповідача з приводу того, що ним порушено вимоги посадової інструкції.

Ухвалою суду від 25.07.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

09.09.2022 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, згідно з яким, ГУ НП в Одеській області позовні вимоги не визнає. Представник відповідача зазначає, що 21.05.2022 року до Головного управління надійшла доповідна записка УГІ ГУНП в Одеській області (вих. УГІ ГУНП № 55/676) про те що, 20.05 2022 на площі імені Овідія біля адміністративної будівлі відділення поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, розташованого по пул. Берегова, 9 в смт. Овідіополь, Одеського району Одеської області, слідчими слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві спільно з працівниками УСБУ в рамках кримінального провадження № 0000105 від 17.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, затримано заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 . Крім того, 21.05.2022 до Головного управління з ОУ ДВБ НПУ надійшло подання для усунення виявлених недоліків та вжиття відповідних заходів реагування за вказаним фактом. 3 метою перевірки відомостей, викладених у вказаній доповідній записці, наказом ГУНП в Одеській області від 23.05.2022 року № 763 призначено службове розслідування, у ході якого з`ясовано, що підполковник поліції ОСОБА_1 , нехтуючи взятими на себе обов`язками, повноваженнями, достовірно розуміючи суть кримінального правопорушення та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність, замість здійснення превентивної, профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень, виявлення, припинення кримінальних і адміністративних правопорушень та виявлення причин, умов, що сприяли їх вчиненню, сам вчинив протиправне корупційне діяння.
Ухвалою суду від 16.09.2022 року суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 11.10.2022 року.

11.10.2022 року та 14.10.2022 року від представника позивача надійшли письмові пояснення, згідно до яких позивача звільнили під час перебування на лікарняному, коли позивач не міг виконувати взяті на себе посадові обов`язки, з поважних причин. Також, представник позивача зазначив, що відповідач застосував до позивача крайній захід дисциплінарного стягнення та фактично порушив принцип пропорційності. Крім того, представник позивача не погоджується з довідкою про середньоденне грошове забезпечення позивача.

04.11.2022 року від представника відповідача надійшли письмові пояснення у справі. Представник відповідача зазначив, що відповідачу не було відомо, на час звільнення позивача, про знаходження останнього на лікарняному, тому в подальшому, були внесені зміни до наказу про звільнення, а саме змінено дату звільнення з « 22 червня 2022 року» на « 04 липня 2022 року, та відповідні зміни до вислуги років позивача. Представник відповідача, також, зазначив, що суб`єкт владних повноважень наділений дискреційними повноваженнями з питань звільнення поліцейських зі служби в поліції. Суд, на думку представника відповідача, може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення. Щодо додаткової винагороди, представник відповідача зазначив, що вона виплачується в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебування в тимчасовій окупації, оточенні (блокування). Також, представник відповідача зазначив, що оскільки посада позивача не є вакантною, то до участі у справі має бути залучена третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 .

17.11.2022 року від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом.

28.12.2022 року від представника відповідача надійшов відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог, вказавши, що оскаржувані накази є законними та обґрунтованими, прийнятими відповідно до вимог та в порядку визначеному чинним законодавством.

09.01.2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Представник позивача зазначив, що зміна дати звільнення під час судового розгляду справи не може вважатися поновленням порушеного права позивача. Представник позивача вважає, що Постанова КМУ від 28.02.2022 року № 168 встановлює, що на період дії воєнного стану виплачується додаткова винагорода у розмірі 30 000 гривень щомісячно.

17.01.2023 року суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 30.01.2023 року.

Під час судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові, відповіді на відзив та поясненнях.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення адміністративного позову з підстав, наведених у відзиві на адміністративний позов та поясненнях.

27.12.2022 року від третьої особи, ОСОБА_2 , надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Суд вислухав думку сторони позивача та відповідача, розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками справи докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Відповідно до наказу № 763 від 23.05.2022 року, у зв`язку із надходженням до ГУ НП в Одеській області доповідної записки начальника УГІ ГУ НП в Одеській області полковника поліції ОСОБА_4 вих. № 55/576 щодо порушень службової дисципліни окремими посадовими особами ОРУП № 2 та ГУ НП в Одеській області, призначено службове розслідування за вказаним фактом.

Відповідно до вказаної доповідної записки, 20.05 2022 року на площі імені Овідія біля адміністративної будівлі відділення поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, розташованого по пул. Берегова, 9 в смт. Овідіополь, Одеського району Одеської області, слідчими слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві спільно з працівниками УСБУ в рамках кримінального провадження № 0000105 від 17.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, затримано заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 .

21.05.2022 року ОСОБА_1 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.05.2022 року у справі № 947/9603/22, до ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та визначено розмір застави 1 037 058,00 грн.

06.06.2022 року начальником ГУ НП в Одеській області затверджено висновок службового розслідування щодо можливих неправомірних дій окремих посадових осіб ОРУП № 2 та ГУНП в Одеській області.

З огляду на вказаний висновок, за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні Присяги поліцейського, п.п. 1, 2, 5, 6, 8, 13 ч. 3 ст. 1, п. 7 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України НПУ, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, ч. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2 р. 1, п.п. 1, 2, 12 п. 1 р. ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, р. III Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНІІ в Одеській області затверджених наказом ГУНП в Одеській області № 177 від 01.02.2021, п. 12 р. IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 15.11.2017 № 930, п. 1, ч. 1, ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», п.п. 2.5, 2.8, 2.9, 2.11, 2.16, 2.17, 2.19, 2.20, 2.26 розділу II Посадових інструкцій заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, затверджених начальником ОРУП № 2 ГУНП 19.03.2021 за № 61.3/2352, заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 ОРУ № 2 ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 передбачено звільнити із служби в поліції.

Згідно з п. 1 наказу № 872 від 13.06.2022 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до підполковника поліції ОСОБА_3 », за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні Присяги поліцейського, п.п. 1, 2, 5, 6, 8, 13 ч. 3 ст. 1, п. 7 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України НПУ, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, ч. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2 р. 1, п.п. 1, 2, 12 п. 1 р. ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, р. III Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНІІ в Одеській області затверджених наказом ГУНП в Одеській області № 177 від 01.02.2021, п. 12 р. IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 15.11.2017 № 930, п. 1, ч. 1, ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», п.п. 2.5, 2.8, 2.9, 2.11, 2.16, 2.17, 2.19, 2.20, 2.26 розділу II Посадових інструкцій заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, затверджених начальником ОРУП № 2 ГУНП 19.03.2021 за № 61.3/2352, заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 передбачено звільнити із служби в поліції.

Вказаний наказ був реалізований відповідно до наказу ГУ НП в Одеській області від 22.06.2022 року № 1140 о/с, з огляду на який, підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, з 22.06.2022 року звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Відповідно до наказу ГУ НП в Одеській області від 12.09.2022 року № 1511 о/с, внесено зміни у наказ від 22.06.2022 року № 1140 о/с, а саме: визначено дату звільнення позивача з 04.07.2022 року.

Відповідно до положень ст. 2 ЗУ «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно з ст. 6 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з ч.ч.2-4 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції. Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук. Додаткові обов`язки, пов`язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

Статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Порядок складання Присяги працівника поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Приписами ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного Статуту передбачено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 3 ст.1 Дисциплінарного Статуту передбачено, зокрема пунктами 1, 2, 5,6, 8, 13 визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного Статуту, керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний: контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.

Відповідно до абзаців першого, другого та дванадцятого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2036 року № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (частина перша та друга статті 16 Дисциплінарного статуту).

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Так, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

У разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 21 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з ч.ч.2-3 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Суд зазначає, що з огляду на висновок службового розслідування, підставами для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції стало те, що ОСОБА_5 розповів своєму знайомому, заступнику начальника з превентивної діяльності відділення поліції № 1 ОРУП № 2 ГУ НП в Одеській області про факт вилучення наркотичної речовини у військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 з ОСОБА_7 та повідомив про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчим слідчого відділу ввіреного йому підрозділу. Після вищевказаних подій, у підполковника поліції ОСОБА_1 виник умисел, направлений на отримання від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неправомірної вигоди за непритягнення їх до кримінальної відповідальності за дії, пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів.

Так, під час службового розслідування було встановлено, що ОСОБА_6 , прибувши до адміністративної будівлі відділення полці № 1 ОРУП № 2ГУ НП в Одеській області, зустрівся на вулиці з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , після чого разом з останнім зайшов до відділення поліції та піднявся на другий поверх, до службового кабінету підполковника поліцій ОСОБА_1 . Знаходячись у службовому кабінеті, ОСОБА_6 написав розписку про отримання від працівників поліції належного йому мобільного телефону «Iphone 7 Plus», текст якої продиктував йому особисто підполковник поліції ОСОБА_1 , після чого безпідставно (без письмових доручень, постанов слідчого, вказівок прокурора, ухвал слідчого судді) не будучи стороною кримінальному провадженні № 0000245, в порушення Присяги поліцейського, пп. 2, п. 1, розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, перевищуючи свої повноваження, втрутився у хід розслідування вказаного кримінального провадження та незаконно здійснював його оперативне супроводження, що виразилось у передачі на відповідальне зберігання, ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон «Іphone 7 Plus», який раніше ним було добровільно надано в рамках вказаного кримінального провадження.

Вказаний факт підтверджується у тому числі поясненнями підполковника поліції ОСОБА_9 від 30.05.2022 року, який підтвердив, що саме підполковник поліції ОСОБА_1 забрав у нього телефон військовослужбовця для передачі та повернув розписку про відповідальне зберігання.

Також, вказаний факт не спростовувався представником позивача під час розгляду справи.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Таким чином, суд робить висновок про те, що матеріалами службового розслідування підтверджено факт порушення ОСОБА_1 пп. 2, п. 1, розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, що виразилось у діях поза межами своїх повноважень.

Щодо доводів відповідача з приводу того, що позивач в порушення вимог ч. 6 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 2 ч. 3 ст. 1, п. 5 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, не вжив заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання ним обов`язків поліцейського та не проінформував безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції, суд зазначає наступне.

Доводи щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку базуються на матеріалах кримінального провадження № 0000245 від 14.05.2022 року.

При цьому, суд зазначає, що згідно з пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 91 Кримінально-процесуального кодексу (далі - КПК), України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, як подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), так і винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КК України, злочин - передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Дії позивача щодо вступу з ОСОБА_6 у неділові стосунки та отримання від нього неправомірної вигоди, які комісія зазначила у висновку, як встановлені такими, що вчинені позивачем, відповідно до ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, підпадають під ознаки злочину.

У відповідності до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до ч. ч. 1 та 5 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Суд зазначає, що станом на час розгляду справи відповідачем не надано суду вироку суду щодо визнання позивача винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З огляду на наведені норми законодавства та встановлені обставини, суд зазначає, що висновки відповідача, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби, щодо вступу позивача у неділові стосунки з ОСОБА_6 , отриманні від нього неправомірної вигоди є передчасними, оскільки відповідач не отримав вироку суду щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а отже, станом на час розгляду справи, позивач вважається невинуватим у вчиненні злочину та не може бути на цій підставі звільнений зі служби.

Проте, суд зазначає, що доводи відповідача з приводу того, що інформація за вказаним фактом, щодо затримання заступника начальника одного з відділень поліції в Одеській області, потрапила до засобів масової інформації. Так 23.05.2022 вона була опублікована на багатьох каналах месенджеру «Telegram», зокрема таких як « ОСОБА_10 » та « ОСОБА_11 », а також та на веб-сайті видання «Думская», що у свою чергу призводить до підриву авторитету та довіри громадян до поліції та свідчить про порушення підполковником поліції ОСОБА_12 вимог п. 2 розділу I Правил етичної поведінки поліцейських, що виразилось у вчиненні дій які підривають авторитет Національної поліції України, є обґрунтованими та такими, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи сторони позивача з приводу того, що у вказаних публікаціях не згадувалося безпосередньо прізвище та ім?я позивача, на думку суду, жодним чином не спростовують тверджень відповідача, оскільки у даному випадку йдеться про відношення суспільства до поліції, як правоохоронного органу, та її працівників в цілому, а не до будь-якого конкретного працівника.

При цьому, суд вважає помилковими та необґрунтованими доводи відповідача щодо самоусунення ОСОБА_1 від виконання своїх посадових обов`язків, що полягає у відсутності довідок, звітів, пропозицій до протоколів оперативних нарад та не проведення занять з особовим складом, оскільки нормами чинного законодавства та посадової інструкції позивача не передбачено такого обов`язку, як формувати і зберігати додатки до протоколів оперативних нарад. Також, не визначено періодичність занять, які має проводити ОСОБА_1 з особовим складом. Суд вважає обґрунтованими посилання позивача на введення на території України воєнного стану, що було перешкодою для проведення навчальної роботи з особовим складом.

Разом з тим, висновки відповідача про неналежний контроль за дотриманням особовим складом службової дисципліни під час виконання службових обов`язків, а саме: несвоєчасна реєстрація заяв і повідомлень, що надходили чергової частини відділення поліції, - є такими, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями працівників ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, суд робить висновок, що застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби поліції є співмірним вчиненому позивачем дисциплінарному проступку.

Також, суд не приймає до уваги посилання представника позивача з приводу того, що позивача звільнено зі служби у період тимчасової непрацездатності, оскільки, як встановив суд, відповідно до наказу ГУ НП в Одеській області від 12.09.2022 року № 1511 о/с, внесено зміни у наказ від 22.06.2022 року № 1140 о/с, а саме: визначено дату звільнення позивача з 04.07.2022 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд робить висновок, що адміністративний позов ОСОБА_1 не належить до задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 139, 173-183, 192-228, 243, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_2 ).

Відповідач Головне управління Національної поліції в Одеській області (адреса 65080, м. Одеса, вул. Ак.Філатова, буд.15-А; код ).

Третя особа ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення суду складений та підписаний судом 09 березня 2023 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.