Справа № 160/16007/22
Суддя: Курбанова Н. М.
Дата ухвалення: 2023-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження номер 2а/205/29/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2023 р. м.Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Курбанової Н.М.,

за участю секретаря - Галушки А.А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Мамедова Гумбат Тахір огли,

представника відповідача - Лавренкова О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся досуду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що вперше прибув в Україну з республіки Азербайджан в 2018 р. як турист. У серпні 2018 року уклав шлюб з громадянкою України ОСОБА_2 . В 2019 р. поїхав до Азербайджану з метою обміну закордонного паспорту, термін дії якого сплинув у квітні 2019 року. Після отримання нового паспорту громадянина республіки Азербайджан для виїзду за кордон, повернувся в Україну у вересні 2019 року. З моменту прибуття в Україну позивач звернувся до органів Державної міграційної служби України та отримав посвідку на тимчасове проживання. Кожного року позивач завчасно надавав документи та термін посвідки на тимчасове проживання продовжувався. Строк дії останньої посвідки на тимчасове проживання до 13 вересня 2022 року. На початку лютого 2022 року позивач надав документи для отримання посвідки на постійне проживання. В кінці серпня 2022 року позивач звернувся до відповідача для продовження дії/отримання нової посвідки на тимчасове проживання, але через хворобу та тривале лікування позивач не встиг звернуться за 3 (три) тижні до спливу терміну дії посвідки на тимчасове проживання, упустивши декілька днів. Працівник відповідача надав пораду позивачеві, після спливу терміну дії посвідки на тимчасове проживання та сплати штрафу на підставі протоколу відповідача, повторно звернутися для продовження дії посвідки на тимчасове проживання. На момент звернення до відповідача для продовження дії посвідки на тимчасове проживання серпень 2022 року, позивач не отримав посвідку на постійне проживання. 05 жовтня 2022 року позивач звернувся до відповідача для продовження дії/отримання нової посвідки на тимчасове проживання, але незважаючи на численні прохання позивача та застереження про те, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 165 від 28 лютого 2022 р. строк дії посвідки на тимчасове проживання продовжено до моменту припинення чи скасування воєнного стану на відповідній території України, що це суперечить діючому законодавству України, працівником відповідача все ж, спочатку було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 203 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн. серії ПН МДН № 004160, а потім було винесено рішення № 112 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Позивача було зобов`язано покинути територію України у термін до 03 листопада 2022 року. Постанову від 05.10.2022 р. серії ПН МДН № 004160 про накладення адміністративного стягнення та рішення № 112 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина від 05.10.2022 р., позивач вважає противоправними та безпідставними виходячи з наступного. Відповідно до діючого законодавства України дія його посвідки на тимчасове проживання була продовжена до моменту припинення чи скасування воєнного стану на відповідній території України. Зазначені рішення відповідача позивач отримав 05.10.2022 р., тобто звертається до суду за захистом порушених прав протягом місячного строку, наданого для повернення до країни походження або третьої країни та 15-денного строку, наданого для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення. В країні свого походження в Азербайджані позивач не має коштів для існування, джерела доходу і не вважає за можливе проживання там, хоча б виходячи з того факту, що дружина позивача разом з дітьми проживають постійно в Україні. Більш того, враховуючи наявність в Україні воєнного стану та те, що авіакомпанії призупинили авіасполучення між Україною та Азербайджаном, а ціна білетів підвищилася у кілька разів, позивач не зможе покинути територію України. Просить визнати противоправними та скасувати постанову від 05 жовтня 2022 року серії ПН МДН №004160 Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн. та рішення від 05 жовтня 2022 року № 112 Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області повторно розглянути питання про обмін посвідки на тимчасове проживання, термін дії якої закінчився 13 вересня 2022 року.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Мамедов Гумбат Тахір огли, який діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у позові просили його задовольнити.

Крім того, позивач зазначив, що строк продовження посвідки на постійне проживання він пропустив з вини посадових осіб відповідача, які давали йому неправильні поради та консультації, бо він завчасно звернувся до ДМС та мав можливість покинути територію України до складання протоколу та накладення на нього такого великого розміру штрафу. Протокол складався у його присутності, перекладач був з української мови на російську, так як російську мову він розуміє.

Представник відповідача Лавренкова О.В., який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні заперечував протии задоволення адміністративного позову та вважав позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне.

29.09.2019 р. громадянин Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув на територію України через пункт пропуску «Гоптівка» за паспортом № НОМЕР_1 у напрямку «В`їзд». 30.09.2021 р. задокументований посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_2 , виданою ГУ ДМС у Дніпропетровській області, на підставі передбаченій положеннями ч. 14 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», строком дії до 13.09.2022 р. З заявою про продовження строку дії посвідки, згідно до положень ч. 14 ст. 5, ч. 1, ч. 2 ст. 53, ч. 1 ст. 55 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», громадянин Азербайджану ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та його територіальних підрозділів не звертався. Документів для отримання (обміну) посвідки на тимчасове проживання, згідно до переліку документів визначеного положеннями ч. 14, ч. 18 ст. 5, ч. 1 ст. 54 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», громадянин Азербайджану ОСОБА_1 до ГУ ДМС у Дніпропетровській області, або ж до його територіальних підрозділів, не надав. Разом з цим, зазначив, що з заявами про продовження строку перебування на території України, про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, громадянин Азербайджану ОСОБА_1 до ГУ ДМС у Дніпропетровській області, не звертався. Таким чином, після закінчення строку дії посвідки, тобто, починаючи 13.09.2022 р., позивач був зобов`язаніий в семиденний строк знятися з реєстрації місця проживання та виїхати за межі України. Однак, після закінчення визначеного законодавством дозволеного строку тимчасового перебування на території України позивач ухилився від виїзду з України, чим порушив правила перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні та перейшов на нелегальне положення в Україні. Даний факт виявлення порушення з боку позивача правил перебування іноземців осіб без громадянства в Україні зафіксовано Головним управлінням Держави міграційної служби України в Дніпропетровській області в протоколі про адміністративне правопорушення від 05.10.2022 р. серії ПР МДН номер 004168. За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, вчинення якого передбачена відповідальність згідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП, Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, відносно громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 05.10.2022 р. серії ПН МДН номер 004160 у вигляді штрафу. З метою забезпечення вимог законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства (у громадянина Азербайджану ОСОБА_1 відсутні підстави для перебування на території України, виключний перелік яких визначено ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»), та в зв`язку з порушенням позивачем законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, керуючись положеннями ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», 05.10.2022 р. Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області відносно громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 05.10.2022 року № 112, яким позивача зобов`язано покинути територію України у термін до 03.11.2022 р. Заборона щодо подальшого в`їзду в Україну не застосовувалася. Таким чином, виконавши рішення про примусове повернення іноземець має право повернутись на територію України та перебуваючи в Україні на законних підставах з дотриманням норм чинного законодавства України звернутись до органів ДМС за оформленням дозвільного документу на проживання в Україні. Один із примірників рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 05.10.2022 р. видано громадянину Азербайджану ОСОБА_1 . Враховуючи вищевикладені обставини та положення чинного законодавства, яким визначено правовий статус іноземців та осіб без громадянства, що перебувають в Україні, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області вважає, що рішення ГУ ДМС у Дніпропетровській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 05.10.2022 р. № 112, прийняте відносно громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є законним та обгрунтованим рішенням компетентного суб`єкта владних повноважень.

Крім того, представник відповідача зазначив, що відсутність факту звернення позивача з заявою про продовження посвідки на тимчасове проживання, у Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (компетентний суб`єкт надання адміністративної послуги з оформлення (обміну) посвідки на тимчасове проживання), відсутні законні підстави як для надання йому адміністративної послуги з обміну посвідки на тимчасове проживання у зв`язку з закінченням строку дії посвідки, так і для зупинення строків надання вказаної адміністративної послуги на підставі пункту 1 постанова КМУ № 165 від 28 лютого 2022 р. «Про зупинення строків надання адміністративних послуг та видачі документів дозвільного характеру». Введення воєнного стану в Україні, не припиняє обов`язку іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, дотримуватися правил перебування в Україні, та виїхати з України після закінчення відповідного терміну перебування. Також представник відповідача не погодився з доводами позивача про те, що позивач в Азербайджані не має коштів для існування. Перебуваючи на нелегальному становищі, позивач не має права на офіційні працевлаштування в Україні, а враховуючи тривалий строк проживання позивача в країні походження, це дає підстави вважати про наявність родинних відносин у позивача в Азербайджані, наявність місця проживання, де проживав до 2018 року. Окрім того, рішення про примусове повернення прийнято без заборони, отже позивач матиме змогу повернутись на територію України після визначеного чинним законодавством України терміну. Просить відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Вислухавши позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно до вимог п. 2 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.

Згідно діючого законодавства України, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначено Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», встановлено що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Згідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Положеннями ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», передбачено, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Виключний перелік підстав для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України визначений в ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 15 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасово проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України.

Згідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи ба громадянства, зазначені у частинах четвертій - п`ятнадцятій, вісімнадцятій та двадцятій ст. 4 цього Закону, отримують посвідку на тимчасове проживання.

Положеннями ч. 14 ст. 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», передбачено, що підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною чотирнадцятою ст. 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України, дійсний поліс медичного страхування. Якщо шлюб між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства було укладено за межами України відповідно до права іноземної держави, дійсність такого шлюбу визначається згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право».

Крім того, відповідно до ч. 18 ст. 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», окрім документів для відповідної категорії осіб, визначених частинами першою - сімнадцятою цієї статті, іноземці та особи без громадянства подають для отримання посвідки на тимчасове проживання такі документи: 1) чотири кольорові фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра; 2) паспортний документ іноземця або особи без громадянства з відповідною довгостроковою візою та копією сторінки паспортного документа з такою візою, крім випадків, якщо особа не зобов`язана отримувати таку візу відповідно до цього Закону, інших законів України або міжнародних договорів України. Іноземці або особи без громадянства, зазначені у частині двадцятій ст. 4 цього Закону, можуть подавати паспортний документ, термін дії якого закінчився або який підлягає обміну, у разі якщо за отриманням нового документа особа зобов`язана звернутися до органів державної влади країни громадянської належності або країни попереднього постійного проживання, якщо така країна вчинила акт агресії проти України або не визнає територіальну цілісність та суверенітет України, або відмовляється визнавати протиправність посягань на територіальну цілісність та суверенітет України, зокрема, голосувала проти Резолюції Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй «Про територіальну цілісність України» від 27 березня 2014 року № 68/262; 3) копії сторінок паспортного документа іноземця або особи без громадянства з особистими даними з перекладом на українську мову, засвідченим в установленому порядку; 4) документ, що підтверджує сплату державного мита та адміністративного збору за видачу, оформлення або продовження строку дії посвідки. У разі продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання іноземці та особи без громадянства додатково подають оригінал посвідки на тимчасове проживання. Уповноважений орган повертає паспортний документ особі одразу після прийняття заяви про видачу або продовження строку дії посвідки.

Згідно до п. 5 ч. 1 ст. 5-1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», строк дії посвідки на тимчасове проживання для відповідних категорій іноземців та осіб без громадянства становить: в усіх інших випадках, визначених ст. 4 цього Закону , - один рік.

Відповідно до ч. 3 ст. 5-1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», строк дії посвідки на тимчасове проживання може бути продовжено необмежену кількість разів, за наявності підстав, передбачених законом.

Згідно до ч. 1 ст. 5-3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», посвідка на тимчасове проживання видається у десятиденний строк з дня отримання заяви про її оформлення або продовження строку дії посвідки.

Положеннями ч. 2 ст. 5-3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства подає документи для продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання не пізніш як за 10 календарних днів до закінчення строку її дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 5-5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства подає заяву про оформлення або продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання та відповідні документи, визначені цим Законом та Кабінетом Міністрів України, особисто або через свого представника на підставі довіреності до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Згідно до ч. 3 ст. 5-5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства отримує посвідку на тимчасове проживання особисто.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» і ч. 18 ст. 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. №322, затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищенні посвідки на тимчасове проживання.

Згідно до п. 19 вищевказаного Порядку оформлення, видачі, обміну скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. № 322, у разі закінчення строку дії посвідки документи для її обміну можуть бути подані не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку її дії. У такому випадку посвідка, що підлягає обміну, після прийому документів повертається особі та здається нею під час отримання нової посвідки.

Відповідно до пункту 67 Порядку оформлення видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. №322, після закінчення строку дії посвідки іноземець та особа без громадянства зобов`язані в семиденний строк зняти з реєстрації місце проживання та виїхати за межі України. При цьому посвідка здається до територіального органу/територіального підрозділу ДМС.

Згідно до п.п. 7 п. 71 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. № 322, посвідка вилучається, визнається недійсною та знищується у разі закінчення строку її дії або прийняття рішення про обмін посвідки до закінчення строку її дії.

Судом встановлено, що 29.09.2019 р. громадянин Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортний документ іноземця (паспорт громадянина Азербайджану) серії НОМЕР_1 , виданий 18.04.2019 р., строком дії до 17.04.2029 р., прибув на територію України через пункт пропуску «Гоптівка» за паспортом № НОМЕР_1 у напрямку «В`їзд».

30.09.2021 р. громадянин Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_2 , виданою ГУ ДМС у Дніпропетровській області на підставі передбаченій положеннями ч. 14 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», строком дії до 13.09.2022 р.

З заявою про продовження строку дії посвідки, згідно до положень ч. 14 ст. 5, ч. 1, ч. 2 ст. 53, ч. 1 ст. 55 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», громадянин Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та його територіальних підрозділів не звертався та таких доказів суду не надав.

Документів для отримання (обміну) посвідки на тимчасове проживання, згідно до переліку документів визначеного положеннями ч. 14, ч. 18 ст. 5, ч. 1 ст. 5-4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», громадянин Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ГУ ДМС у Дніпропетровській області, або ж до його територіальних підрозділів, не подавав.

Згідно копії службової записки відділу з питань тимчасового проживання іноземців та осіб без громадянства Управління у справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління ДМС у Дніпропетровській області від 20.12.2022 р. № 1201.3.1/36549-22, з заявою про продовження строку перебування на території України громадянин Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не звертався.

Згідно копії службової записки відділу з питань шукачів захисту та соціальне інтеграції Управління у справах іноземців та осіб без громадянства Головного управління ДМС у Дніпропетровській області від 20.12.2022 р. № 1201.3.3/36443-2, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадянин Азербайджану ОСОБА_1 до ГУ ДМС у Дніпропетровській області, не звертався.

Таким чином, після закінчення строку дії посвідки, тобто, починаючи 13.09.2022 р., громадянин Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зобов`язаний в семиденний строк зняти з реєстрації місце проживання та виїхати за межі Україна як це передбачено вимогами ч. 15 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та п. 67 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилученні повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. № 322.

Однак, після закінчення визначеного законодавством дозволеного строку тимчасового перебування на території України, громадянин Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухилився від виїзду з України, чим порушив правила перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні, а саме вимоги ч. 15 ст. 4, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», п. 67 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення держав визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. №322, та перейшов на нелегальне положення в Україні.

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення від 05.10.2022 р. серії ПР МДН номер 004168, складеного Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, виявлено факт порушення з боку громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правил перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні, чим останній порушив ч.1 ст. 203 КУПАП.

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення від 05.10.2022 р. серії ПН МДН номер 004160, винесеної Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, на громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладене адміністративне стягнення, відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Протокол та постанова складені у відповідності з вимогами законодавства України , із залученням перекладача, понятих, які підтвердили відмову позивача від отримання копії постанови.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного суд не находить підстав для скасування постанови від 05.10.2022 р., серії ПН МДН, номер 004160, винесеної Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, на громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладене адміністративне стягнення, відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Положеннями ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 05.10.2022 року № 112, вирішено громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусово повернути до країни походження Азербайджан та зобов`язано покинути територію України у термін до 03.11.2022 р. Заборона щодо подальшого в`їзду в Україну не застосовувалася. Один із примірників вказаного рішення від 05.10.2022 р. видано громадянину Азербайджану ОСОБА_1 .

Таким чином, виконавши рішення про примусове повернення іноземець має право повернутись на територію України та перебуваючи в Україні на законних підставах з дотриманням норм чинного законодавства України звернутись до органів ДМС за оформленням дозвільного документу на проживання в Україні.

Згідно копії листа Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 05.10.2022 р. за вих. № 1201.17.2-14395/12.3-22, повідомлено про факт прийняття Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області вказаного рішення від 05.10.2022 р. відносно громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , а також, про підстави прийняття цього рішення, надіслано до Дніпропетровської обласної прокуратури.

Враховуючи вищевикладені обставини та положення чинного законодавства, яким визначено правовий статус іноземців та осіб без громадянства, що перебувають в Україні, суд вважає, що рішення ГУ ДМС у Дніпропетровській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 05.10.2022 року № 112, прийняте відносно громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є законним та обгрунтованим рішенням компетентного суб`єкта владних повноважень.

Крім того, посилання позивача в позові на те, що згідно постанови Кабінету Міністрів України №165 від 28.02.2022 року, зупинені строки надання адміністративних послуг суб`єктами, їх надання та видачу дозвільними органами документів дозвільного характеру на час воєнного стану в Україні. Поновити зупинені строки буде можливим лише у місячний строк після припинення чи скасування воєнного стану на відповідній території України. Таким чином, позиція позивача, що дію Посвідки на тимчасове проживання було продовжено до моменту припинення чи скасування воєнного стану на відповідній території України, суд вважає безпідставними і необгрунтованими, з огляду не наступне.

Положеннями п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 165 «Про зупинення строків надання адміністративних послуг та видачі документів дозвільного характеру» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин від 28.04.2022 р.), Кабінет Міністрів України постановлено: зупинити строки надання, крім строків надання адміністративних послуг у сферах державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації актів цивільного стану, суб`єктами (особами), що провадять діяльність під час воєнного стану, адміністративних послуг суб`єктами їх надання та строки видачі дозвільними органами документів дозвільного характеру на час воєнного стану в Україні.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адміністративні послуги» (в чинній редакції від 19.02.2022 р.), адміністративна послуга - це результат здійсненна владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або здійснення обов`язків такої особи відповідно до закону.

Враховуючи вищевикладене, постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 165 «Про зупинення строків надання адміністративних послуг та видачі документів дозвільного характеру», зупиняла строки саме надання адміністративної послуги державними органами, а як встановлено судом громадянин Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заявою про продовження посвідки на тимчасове проживання до ГУ ДМС Дніпропетровській області не звертався.

Таким чином, відсутність факту звернення громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , з заявою про продовження посвідки на тимчасове проживання, у Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (компетентний суб`єкт надання адміністративної послуги з оформлення (обміну) посвідки на тимчасове проживання), відсутні законні підстави як для надання громадянину Азербайджану ОСОБА_1 , адміністративної послуги з обміну посвідки на тимчасове проживання, у зв`язку з закінченням строку дії посвідки, так і для зупинення строків надання вказаної адміністративної послуги на підставі пункту 1 Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 165 «Про зупинення строків надання адміністративних послуг та видачі документів дозвільного характеру».

Крім того, зі змісту та суті положень ч. 15 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», вбачається, що підставою для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, є прибуття в Україну саме з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, що проживають або перебувають на території України, та при умові отримання іноземцем посвідки на тимчасове проживання.

Разом з цим, згідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», правовий статус іноземців та осіб без громадянства, юридичних осіб іноземних держав, які перебувають на території України під час дії воєнного стану, визначається Конституцією та законами України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи, місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Положеннями ч. 1 ст. 122 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», також передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Відповідно до п. 30 розділу 2 Стратегії національної безпеки України, затвердженої Указом Президента України від 14.09.2020 року № 392/2020, до поточних та прогнозованих загроз національній безпеці та національним інтересам України з урахуванням зовнішньополітичних та внутрішніх умов віднесено, зокрема, зростання кількості порушень міграційного законодавства України іноземцями та особами без громадянства, зокрема вихідцями з держав міграційного ризику, а також залучення цих осіб до протиправної діяльності.

Відповідно до п. 33 розділу 3 вищевказаної Стратегії національної безпеки України, затвердженої Указом Президента України від 14.09.2020 року №392/2020, одним з основних напрямів зовнішньополітичної та внутрішньополітичної діяльності держави для забезпечення її національних інтересів і безпеки, є активна участь України у протидії нелегальній міграції.

З вищевказаних положень чинного законодавства вбачається, що введення воєнного стану в Україні не створює жодних додаткових підстав для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, крім тих, що передбачені ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», за умови наявності таких підстав у конкретної особи.

Разом з цим, введення воєнного стану в Україні, не припиняє обов`язку іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, дотримуватися правил перебування в Україні, га виїхати з України після Закінчення відповідного терміну перебування.

Крім того, посилання позивача у позовній заяві на те, що в країні свого походження - в Азербайджані, не має коштів для існування, джерела доходу, і не вважає за можливе проживання там, суд вважає безпідставними і необгрунтованими, з огляду наступне.

Наявність прав іноземців та осіб без громадянства прямо пов`язано із законністю їх перебування на території України, відповідно до ст. 26 Конституції України, в разі порушення певних встановлених державою умов їх перебування останні несуть відповідальність, а сааме перебуваючи на нелегельному становищі позивач не зможе офіційно працевлаштуватися в Україні, мати дохід.

Суд погоджується з доводами представника відповідача, що позивач до 2018 року проживав в країні свого громадянського походження та прибув в Україну у віці приблизно 37 років, що дає підстави вважати про наявність родинних відносин у позивача в Азербайджані, наявність місця проживання, де останній проживав до 2018 року та рішення про примусове повернення прийнято без заборони в`їзду, а отже, позивач матиме змогу повернутись на територію України після визначеного чинним законодавством України терміну.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вишевикладене, керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 44, 47, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 162, 269, 288 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяи ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Курбанова Н.М.