Справа № 539/753/23
Суддя: Овчаренко О. Л.
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/753/23
Провадження № 2-а/539/6/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2023 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Овчаренко О.Л. за участі секретаря Бобир Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП №1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Івасів Т.З., Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до інспектора СРПП ВП №1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Івасів Т.З., Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Департаменту патрульної поліції, в якій просить визнати дії інспектора СРПП ВП №1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Івасів Т.З. при винесенні постанови БАД №223631 від 18.02.2023 про притягнення її до відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. неправомірними, скасувати вищезазначену постанову, закрити провадження у справі, відшкодувати витрати на правову допомогу та судовий збір.

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню за таких підстав: під час винесення постанови процес розгляду справи не відповідав вимогам 279 КУпАП; інспектор не повідомив причину зупинки та причину витребування ним документів на автомобіль та посвідчення водія; права інспектором водію не озвучувалися; пояснення позивача та свідка (власника транспортного засобу) щодо працюючої підсвітки заднього номеру в автомобілі не враховувалися; в наданні правової допомоги позивачу було відмовлено; інспектором не зазначено в постанові в чому саме виразилося порушення; в графі 7 «До постанови додаються» інспектором не вказано жоден доказ, який би підтверджував факт порушення, не зазначено і засіб фіксації, якщо така і проводилася. Жодних дій з приховування державного номерного знаку позивач не вчиняла.

03 березня 2023 року судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду, витребувано від СРПП ВП №1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області певні докази.

Позивач та її представник адвокат Борсук А.О. у судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач ОСОБА_2 , представники відповідачів Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області та Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, відзиву на позов та будь-яких доказів не надали.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час та місце розгляду справи даної категорії, не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені

Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

18 лютого 2023 року інспектором СРПП ВП №1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Івасів Т.З. було винесено постанову серії БАД № 223631 у справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 1190,00 грн. Згідно спірної постанови, правопорушення полягає в тому, що «18 лютого 2023 року о 20 год. 30 хв. в м. Яремче по вулиці Свободи водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MERSEDES-BENZ днз НОМЕР_1 у темну пору доби, який не освітлюється, що не давало чітко розібрати символи зображення по державному номерному знаку, чим порушила п. 2.9 в ПДР України».

Згідно ч. 1 ст. 121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.9. «в» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Стосовно позовних вимог до відповідача Департаменту патрульної поліції суд зазначає наступне. Згідно з п.9 ч.1 ст.4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача. За змістом позовних вимог позивач просить визнати неправомірними дії інспектора СРПП ВП №1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Івасів Т.З. та скасувати винесену ним постанову у справі про адміністративне правопорушення. Статтею 1 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Згідно п. 8 ч. 1 ст.23 цього Закону у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Згідно ч.1 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції. Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч.1 ст.15 ЗУ «Про Національну поліцію»). З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області зареєстроване як юридична особа за організаційно - правовою формою як орган державної влади. Виходячи з викладеного, належними відповідачами у даній справі є інспектор СРПП ВП №1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Івасів Т.З. та Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, оскільки позивачем оскаржуються дії та постанова інспектора, який є посадовою особою територіального підрозділу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області. Оскільки СРПП ВП №1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області не є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції, відповідно зазначена юридична особа не є належним відповідачем у даній справі, що є самостійною підставою для відмови у позові до Департаменту патрульної поліції.

Щодо позовних вимоги до інспектора СРПП ВП №1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Івасів Т.З. та Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зазначає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, відповідачами інспектором СРПП ВП №1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Івасів Т.З. та Головним управлінням Національної поліції в Івано-Франківській області не доведено, оскільки відповідачами до суду не надано жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

За таких обставин відповідачами не доведено, що у діях позивача 18 лютого 2023 року був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП. Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи відсутність доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та скасувати оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень, а відповідну справу про адміністративне правопорушення закрити.

Щодо вимог про визнання неправомірними дій інспектора Івасів Т.З. суд зазначає, що такий спосіб захисту не віднесений до вичерпного переліку спеціальних способів захисту в подібних категоріях справ, який наведено в ч. 3 ст. 286 КАС України. Достатнім та ефективним способом захисту прав позивача в даному випадку є скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим у задоволенні вимоги про визнання дій інспектора неправомірними слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд враховує, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 536,80 грн., що підтверджується квитанцією № від 25.02.2023. Таким чином, вищевказану суму судового збору слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Позивач також просила стягнути понесені витрати на правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи, у сумі 5000,00 грн.

Відповідно до положень пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частин 3-6 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 7, 9 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З наведеного слідує, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи у суді тощо. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Слід зазначити, що в силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є неспівмірним зі складністю справи, якістю та обсягом наданих послуг, часом, необхідним на надання такого виду правової допомоги.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Надаючи оцінку обґрунтованості розміру заявлених до відшкодування витрат, суд встановив, що 20 лютого 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Борсуком А.О. укладено угоду (договір-доручення) про надання правової допомоги №22-20.02.23. За умовами вказаної Угоди встановлено гонорар за надання правової допомоги у розмірі 5000,00 грн.

З попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та акту надання послуг №1 до Угоди від 25.02.2023 вбачається, що адвокатом Борсуком А.О. надано позивачу наступні послуги:

- ґрунтовний аналіз та опрацювання законодавчої бази (КУпАП, КАС України, реєстр судових рішень), що регулюють спірні відносини 3 год. (500,00 грн./год), всього на суму 1500,00 грн.;

- роз`яснення механізмів захисту прав позивача та судових перспектив, узгодження стратегії захисту прав клієнта, формування правової позиції 1 год. 500,00 грн.

- ґрунтовний аналіз практики судів України та Європейського суду з прав людини, постанов Пленуму Верховного суду України, що може мати значення, або іншим чином бути ревалентно до юридичного захисту клієнта 2 год. (500,00 грн./год.), всього на суму 1000,00 грн.;

- підготовка процесуальних документів по справі (підготовка та оформлення позову для подачі до суду, клопотання, письмові пояснення, виготовлення додатків до позову та копій сторонам) 4 год. (500,00 грн./год.), всього на суму 2000,00 грн.

На підтвердження сплати адвокату Борсуку А.О. 5000,00 грн. за правову допомогу позивачем надано квитанцію № 22 від 25.02.2023. Проте, суд не знаходить обґрунтованим та доведеним належними доказами саме такий розмір винагороди адвокату, оскільки опис виконаних робіт від 25.02.2023 не містить належного обґрунтування необхідності витрати зазначеного часу на відповідні роботи.

Оцінюючи критерії, визначені статтею 139 КАС України, суд зазначає, що дана категорія справ не відноситься до справ значної складності (спір стосується правомірності постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у виді штрафу у розмірі 1190,00 грн.), не потребує вивчення значного масиву законодавства, судова практика щодо розгляду справ подібної категорії є сталою та зрозумілою. Також суд враховує обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, значення цієї справи для особи, яка є стороною у справі.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 1000,00 грн., який є співмірним з особливостями спору та обставинами у даній адміністративній справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 90, 139, 241, 246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП №1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Івасів Т.З., Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора СРПП ВП №1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Івасів Т.З. у справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 223631 від 18 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, і накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1190,00 грн., а відповідну справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121-3 КУпАП закрити.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (, місцезнаходження: місто Івано-Франківськ, вулиця Академіка Сахарова, будинок 15) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у сумі 1000 (одна тисяча) гривень та судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Інспектор СРПП ВП №1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенант поліції Івасів Т.З., місцезнаходження юридичної особи: Івано-Франківська область, місто Яремче, вулиця Руднєва, будинок 13.

Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, , місцезнаходження: місто Івано-Франківськ, вулиця Академіка Сахарова, будинок 15.

Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3.

Суддя О.Л. Овчаренко