Справа № 380/15492/22
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2023-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
10 березня 2023 року
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді: Кисильової О.Й.,
розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження заяву про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам Лайн" до Головного управління ДПС у м. Києві, Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрам Лайн" (далі позивач, ТОВ "Фрам-Лайн", Товариство) звернулося до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі відповідач-1), Головного управління ДПС у Львівській області (далі відповідач-2), у якому просить визнати протиправними та скасувати:
- рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у місті Києві від 08.12.2021 № 218805;
- рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у місті Києві від 29.12.2021 № 231093;
- рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області від 27.01.2022 № 2776;
- рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області від 08.02.2022 № 4608;
- рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області від 17.02.2022 № 7453;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області виключити товариство з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам Лайн" до Головного управління ДПС у м. Києві, Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволений повністю. Визнані протиправними та скасовані рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві від 08.12.2021 № 218805, від 29.12.2021 № 231093, від 27.01.2022 № 2776, від 08.02.2022 № 4608, від 17.02.2022 № 7453, від 27.05.2022 № 36273 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, яким ТОВ "Фрам Лайн" віднесене до ризикових. Зобов`язано Головне управління ДПС у Львівській області виключити товариство з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.

Також суд стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" судові витрати зі сплати судового збору у сумі 4962,00 грн; за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" судові витрати зі сплати судового збору у сумі 12405,00 грн.

17.02.2023 позивач надіслав до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу вна суму 90000,00 грн, з яких фіксована вартість послуг по наданню правової допомоги у сумі 60 000,00 грн та 30000,00 грн гонорару успіху.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч. 1, ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України однією з підстав для ухвалення додаткового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати.

Відповідно до мотивувальної частини судового рішення від 07.02.2023 розподіл судових витрат здійснений судом за правилами ст. 139 КАС України. Питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу в рішенні суду не вирішене.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

24.02.2023 Головне управління ДПС у Львівській області надіслало заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розміру витрат на правничу допомогу, мотивуючи тим, що представник позивача належним чином не обґрунтував суму компенсації, яка б фактично відповідала дійсно наданими адвокатом послуг та відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витрачених адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу. Крім цього, необхідно враховувати відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, за даними яких мають місце оприлюднення численних судових рішень судів різних інстанцій з аналогічного предмету спору, що значно спрощувало роботу адвоката при підготовці до справи в суді. Також відповідач просить врахувати, що в Україні запроваджений воєнний стан, а будь-яке завищення вартості послуг у такий час є неприпустимим. Головне управління ДПС у Львівській області вважає, що позивачем не доведено те, що розмір витрат є реальним, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим, співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт. Так, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Обов`язковий перелік документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору був окреслений Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18 та є актуальним станом на сьогодні. Відтак, Головне управління ДПС у Львівській області просить відмовити у стягненні судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 90 000,00 грн.

08.03.2023 Головне управління ДПС у м. Києві надіслало заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій звертає увагу на позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 22.05.2018 у справі № 826/8107/16, відповідно до якої підтримано позицію суду апеляційної інстанції (постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2018 у справі № 826/8107/16). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України", пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України", пункт 80 рішення у справі "Двойних проти України", пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відтак, ДПС України вважає, що надані позивачем документи не можуть слугувати належними та допустимими доказами для підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 90 000 грн та є штучно завищеними, а тому просить відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 90 000 грн.

Статтею 139 КАС України визначені правила розподілу судових витрат за результатами ухвалення судом рішення по суті позовних вимог (задоволення позову повністю або частково, відмова в задоволенні позову).

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судовими витратами є лише оплата тих послуг, які надаються адвокатами, що відповідають вимогам ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та здійснюють свою діяльність у організаційних формах, зазначених у ст. ст. 4, 13, 14, 15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу, уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно зі ст. 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Із матеріалів справи слідує, що 03.09.2018 між ТОВ "Фрам-Лайн" та адвокатом Захарчуком Іваном Анатолійовичем, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 13.12.2011 № 4775, укладений договір про надання правової допомоги,

11.10.2022 між ТОВ "Фрам-Лайн" та адвокатом Захарчуком Іваном Анатолійовичем, укладена Додаткова Угода № 1-22 до Договору про надання правової допомоги від 03.09.2018 (далі Додаткова Угода).

Відповідно до п. 2 Додаткової Угоди, сторони, виходячи з того, що дана справа є складною, матеріали справи є об`ємними, наявна велика кількість документів, домовились та встановили, що вартість послуг по наданню правової допомоги адвокатом під час розгляду справи в суді першої інстанції складають:

- 60 000 гр., відповідно до п. 2.4. Договору про надання правової допомоги і є фіксованою винагородою (гонораром) адвоката (не залежить від результату розгляду справи);

- 30 000 грн гонорар успіху, що виплачується в разі ухвалення судового рішення на користь Клієнта (залежить від результату розгляду справи).

Згідно із пунктами 1-2 акту приймання-передачі наданої правової допомоги № 1-23 від 13.02.23 до договору про надання правової допомоги від 03.09.2018 адвокат надав, а клієнт прийняв юридичні послуги в рамках надання правничої допомоги щодо представництва інтересів та захисту прав Клієнта під час розгляду справи № 380/15492/22 за позовом ТОВ "Фрам-Лайн" до Головного управління ДПС у м. Києві, Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, щодо повного юридичному супроводу судового процесу, представництва інтересів та захисту прав клієнта в суді, як козивача в Львівському окружному адміністративному суді. Вартість послуг Адвоката: 60 000,00 грн (фіксована винагорода); 30 000,00 грн (гонорар успіху). Загальна вартість послуг Адвоката за цим Актом складає 90 000,00 грн.

Разом із тим, суд зауважує, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо є неспівмірним.

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.02.2021 у справі № 520/9115/19.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відтак, з урахуванням наведеного, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, надаючи оцінку співмірності заявленої до стягнення суми понесених витрат із критеріями, встановленими ч. 5 ст. 134 КАС України, суд враховує, що дана справа є справою незначної складності, оскільки існує численна судова практика із аналогічних правовідносин, розгляд справи здійснений в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Також суд наголошує, що виконані адвокатом роботи з підготовки та подання позову до суду включають підготовчі роботи щодо консультації.

Отже, суд встановив, що фактично адвокат надав позивачу послуги зі складання позовної заяви у справі та відповіді на відзив, надіслання позову з додатками через електронний суд, клопотань про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, та участі у судових засіданнях у режимі відеоконференції з використанням комплексу технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon", а тому заявлені витрати на правову допомогу в розмірі 60000,00 грн не є співмірним із складністю справи.

Таким чином, суд вважає, що розумною та співмірною є сума витрат на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

Щодо стягнення на користь позивача гонорару успіху, суд зважає на таке.

Згідно із п 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22.12.2018 у справі №826/856/18.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

У той же час, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Оцінюючи доводи касаційної скарги Верховний Суд у вказаній вище справі вказав, що за змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Відтак, суд вважає, що додаткова винагорода адвокату в разі позитивного рішення у справі ("гонорар успіху"), за своїм змістом і правовою природою не є ціною договору (платою за надані послуги), а платою за сам результат і є бонусною складовою яка не ставиться в залежність від фактично наданих послуг.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про відсутність факту неминучості та обґрунтованості понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в частині сплати адвокату гонорару успіху за досягнення мети представництва.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заява про стягнення суми витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 241-252 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (; 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" (; 79040, м. Львів, вул. Курмановича В. генерала, буд. 9) витрати на правничу допомогу у сумі 10000 (десять тисяч) грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (; 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" (; 79040, м. Львів, вул. Курмановича В. генерала, буд. 9) витрати на правничу допомогу у сумі 10000 (десять тисяч) грн.

У задоволенні решти заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кисильова О.Й.