Справа № 308/3772/23
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/3772/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді Дергачової Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Федорнак О.В.,
представника позивача Костів Л.А.,

відповідача ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),
представника відповідача адвоката Ільницького С.М.,

перекладача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до відповідачки громадянки республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, -
В С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася в суд з позовною заявою до відповідачки громадянки республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачка громадянка республіки ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) 10 березня 2023 року о 21 год. 40 хв. була виявлена та затримана близько 450 метрів до державного кордону, на напрямку 310 прикордонного знаку під час спроби незаконного перетинання державного кордону з України в Словаччину, у пішому порядку, поза встановленими пунктами пропуску.
Своїми діями відповідачка порушила вимоги статей 9 та 12 Закону України «Про Державний кордон», відповідальність за, яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП «Незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України».
У відповідача наявна ID-карта: АН8692301, проте даний документ не надає законних підстав для перебування на території України та не дає право на перетинання державного кордону країни, отже оригінали документів, що підтверджують законність перебування на території України та дають право на перетинання державного кордону, передбачені п.п. 16-20 ст. 4, ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст. 8 Закону України «Про прикордонний контроль» у відповідача відсутні.
В подальшому відповідно до вимог ст. 263 КУпАП була затримана в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення.
Також позивач зазначає, що між Україною та Республікою Ірак Угоду про реадмісію осіб не укладено.
В ході проведення фільтраційно-перевірочних заходів стало відомо, що громадянка Республіки ОСОБА_5 потрапила на територію України незаконним шляхом, без проходження прикордонного контролю шляхом приховування у причепі вантажного транспортного засобу.
Таким чином, враховуючи вищевикладене встановлені наступні обставини справи, зокрема: затримана за спробу незаконного перетинанні державного кордону з України в Словаччину, поза встановленими пунктами пропуску, скориставшись своїм правом перебувати на території України з метою потрапити до країн Європейського Союзу, документ, що надає законні підстави для перебування на території України - відсутній, тобто Україну використала як транзитну країну та будь-які законні підстави перебувати на території України - відсутні. Тому з метою реалізації державної політики у сфері міграції НОМЕР_2 прикордонний загін вважає за правильним звернутися до суду з позовом про затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземки за межі території України.
Приймаючи до уваги вищевикладене, дотримуючись вимог частини 2 статті 19 Конституції України, якою визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, керуючись вимогами статті 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», позивач просить затримати з метою забезпечення примусового видворення за межі території України республіки ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити з підстав, викладених у змісті позову.
Відповідач громадянка республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, оскільки вона має оригінал закордонного паспорту та бажає законно перебувати на території України. При цьому пояснила, що до України потрапила незаконно у вантажному автомобілі, потім на таксі приїхала до м. Ужгород з метою потрапити через кордон до Словацької Республіки, щоб у подальшому поїхати до Німеччини, де її чекає чоловік.

Представник відповідача позов не визнав, просив суд відмовити у його задоволенні.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, громадянка республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), 10 березня 2023 року о 21 год. 40 хв. була виявлена та затримана близько 450 метрів до державного кордону, на напрямку 310 прикордонного знаку під час спроби незаконного перетинання державного кордону з України в Словаччину, у пішому порядку, поза встановленими пунктами пропуску.
Документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України, у відповідачки відсутні. Окрім того, у відповідачки відсутній документ, що дає право на виїзд з України.

На підтвердження вини громадянки республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), у вчиненні ним адміністративного правопорушення суду надані: копія протоколу про адміністративне затримання від 10.03.2023 року, копія протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей та документів від 10.03.2023, повідомлення заступника начальника штабу начальника оперативного відділу А. Панас щодо затримання громадянки ОСОБА_6 .
Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 цього ж Закону нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.
Судом встановлено, що відповідач із заявою про набуття статусу біженця до відповідних державних органів влади не звертався.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень ст. ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.
У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.
Порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1 ст. 3 КАС України).
Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
За ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, а саме, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.
Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.
Враховуючи встановлені судом обставини про те, що відповідачка порушила вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, намагалася незаконно перетнути державний кордон України, беручи до уваги відсутність у відповідачки документів, що дають право на перетин державного кордону України, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині затримання іноземця з метою забезпечення видворення за межі території України.
Керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 271, 272, 289, 297 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву задовольнити.
Затримати громадянку Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення видворення за межі території України.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області Н.В. Дергачова