Справа № 420/12190/22
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про:

- визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 05.08.2022 № 452 «Про застосування до працівника УПП в Одеській області ДПП дисциплінарного стягнення».;

- визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 18.08.2022 року № 1062 о/с «По особовому складу»;

- поновлення позивача на посаді інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП;

- стягнення з відповідача на користь позивача суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 18 серпня 2022 року по день ухвалення судового рішення, з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.

В обґрунтування вказаних позовних вимог позивач зазначив, що Наказом відповідача від 05.08.2022 року №452 «Про застосування до працівника УПП в Одеській області ДПП дисциплінарного стягнення» за вчинення дисциплінарного проступку до нього застосовано стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Поряд з цим позивач зазначає, що відповідач допустив істотну неповноту і необ`єктивність у з`ясуванні обставин інкримінованого дисциплінарного проступку, не визначився з кваліфікацією дисциплінарного проступку, не з`ясував мотив ймовірного проступку, не визначився з формою вини, поклав на позивача та іншого члена екіпажу колективну відповідальність склав неконкретний і такий, що не містить встановлених елементів складу, дисциплінарного проступку, висновок службового розслідування, не довів вини встановленому законом порядку. Зміст інкримінованого дисциплінарного проступку ОСОБА_1 не зрозумілий.

Враховуючи вищенаведене позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

03.10.2022 року через канцелярію суду від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що у ході проведення службового розслідування встановлено порушення службової дисципліни ОСОБА_1 .

Представником відповідача зазначено, що з наявних відеозаписів старший лейтенант поліції ОСОБА_2 та лейтенант поліції ОСОБА_3 , в присутності особи, яка ймовірно вчинила адміністративне правопорушення, відмовлювався вживати заходів реагування в межах компетенції задля виконання одного з основних завдань поліції щодо забезпечення публічної безпеки і порядку, тим самим вчиняють дії, що підривають авторитет органів поліції і ставлять під сумнів ефективність діяльності підрозділів

Також представником відповідача у відзиві зазначено, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням відповідних обставин і не потребує наведення неможливості застосування інших дисциплінарних стягнень.

Таким чином відповідач за наслідками службового розслідування правомірно та обґрунтовано зробив висновок про наявність в діяннях позивача вчинку, який слугує підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Накладене на позивача дисциплінарне стягнення є пропорційним, встановленим за результатами службового розслідування порушенням, під час проведення службового розслідування дотримані норми законодавства, що регламентують його процедуру, в зв`язку з чим позовні вимоги необґрунтовані та безпідставні.

Ухвалою суду від 19.09.2022 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 19.09.2022 року зобов`язано Департамент патрульної поліції надати протягом 10-ти робочих днів з дня отримання ухвали до Одеського окружного адміністративного суду, розташованого за адресою: 65062, м. Одеса, Фонтанська дорога, 14, матеріали службового розслідування, яке призначено наказом УПП в Одеській області ДПП від 15.06.2022 №294 №294 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії»; довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 за два місяці, що передують місяцю його звільнення згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»; а також відомості щодо вакантності посади яку займав ОСОБА_1 , а саме посада інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП.

Ухвалою суду від 13.01.2023 року провадження у справі поновлено.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Дослідивши адміністративний позов, відзив на адміністративний позов, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебував на посаді інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку Упп в Одеській області ДПП лейтенанта поліції.

09.02.2022 року Володимир Ріпка командир батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капітан поліції подав рапорт на ім`я т.в.о. начальника управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції підполковнику поліції Дмитру Хмаруку.

Згідно вищенаведеного рапорту, ОСОБА_4 доповів, що: 08.02.2022 року в нічну зміну заступили роти №1, 2, 3 та 4, батальйону №1, полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції для забезпечення безпеки дорожнього руху та громадської безпеки на території міста Одеси та Одеської області. Перед заступанням на службу, ним було проведено цільовий інструктаж на якому було наголошено на дотриманні законності та реагуванні на всі правопорушення. Під час несення служби 08.02.2022 року о 23 годині 37 хвилин по вулиці Небесної сотні в м. Одесі було виявлено екіпаж «Океан 0103» у складі інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПГ старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 (далі інспектор Вірич О.Ф.) та інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 (далі позивач, інспектор Роззувайло Д.В.), які слідували за легковим автомобілем з увімкненими проблисковими маячками червоного та синього кольору. У зв`язку з чим було прийнято рішення надати допомогу вказаному екіпажу. За адресою м. Одеса вул. Небесної сотні поблизу буд. 30а було зупинено екіпажем «Океан 0103» автомобіль DACIA LOGAN, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 у якого під час спілкування було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та інспектором Віричем О.Ф., було проведено освідування із-за допомогою газоаналізатора «Drager», результат якого показав 2.26 % проміле. Після закінчення освідування інспектор взводу ОСОБА_5 та інспектор взводу ОСОБА_1 відмовилися складати протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП по відношенню водія ОСОБА_6 , так як у них відсутнє відео руху автомобіля, але вказаним поліцейським було вказано, що їм буде надано відео моменту руху автомобіля DACIA LOGAN, номерний знак НОМЕР_1 де також зафіксовано, як з цього авто виходить водій. Після цього інспектора ОСОБА_5 та ОСОБА_1 вказали, що відмовляються складати адміністративний протокол за ч.1, ст. 130 КУпАП, мотивуючи незрозумілими принципами та тим, що їм це не потрібно, на що мені було вказано їм зробити доповідь про це їх безпосередньому керівнику. Вказані інспектора в телефонному режимі зробили доповідь командиру роти, після чого на місце прибув екіпаж «Океан 0151» на чолі командира роти №1 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , який оцінивши відео та всі обставини склав адміністративний протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №161068 за ч.1 ст. 130 КУпАП по відношенню водія ОСОБА_6 . Також ОСОБА_8 вказав, що під час цільового інструктажу було доведено, щоб всі суворо дотримувалися заходів особистої безпеки та під час нічної зміни всі перебували в бронежилетах, але цю вказівку інспектор взводу ОСОБА_5 та ОСОБА_1 проігнорували та перебували без них.

З підстав вищенаведеного ОСОБА_8 просив провести службове розслідування у зв`язку з тим, що в нічну зміну 08.02.2022 інспектор ОСОБА_5 та інспектор ОСОБА_1 неналежно виконували свої службові обов`язки.

За наведених вище обставин, т.в.о. заступника начальника управління начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП капітаном поліцій Олександром Нікончуком підготовлено доповідну записку на ім`я т.в.о. начальника управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції підполковнику поліції ОСОБА_9 , згідно якої просив призначити службове розслідування у формі письмового провадження.

15.06.2022 року Департаментом патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області прийнято наказ №294 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», яким призначено дисциплінарне службове розслідування у формі письмового провадження.

30.06.2022 року прийнято наказ №344 «Про продовження строку проведення службового розслідування», яким строк продовжено на 15 днів.

Після надання пояснень зокрема ОСОБА_1 та ОСОБА_10 відповідачем 14.07.2022 року виготовлено висновок службового розслідування щодо встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 та інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виразилось у можливому неналежному виконані своїх службових обов`язків 08.02.2022 року, який затверджено Начальником управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції підполковником поліції ОСОБА_11 .

У вищенаведеному висновку зокрема встановлено, що як описує опитаний ( ОСОБА_8 ), в ході несення служби, близько 23.37, по вулиці Небесної сотні м. Одеса, виявили наряд поліції «Океан-103» у складі: ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , які рухалися за транспортним засобом з увімкненими проблисковими маячками червоного та синього кольорів. ОСОБА_8 описує, що у зв`язку з вищеописаним, прийняв рішення надати допомогу вказаному наряду поліції. Так, по вул. Небесна сотня, біля будинку 30а, наряд поліції «Океан-103» зупинив транспортний засіб Dacia Logan номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого, під час спілкування, було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , провів огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Drager». Результат тесту - 2,26 % (проміле). Після закінчення огляду, як зазначає опитаний, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовилися складати протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП у відношенні водія ОСОБА_6 , оскільки, як зазначили поліцейські, у них не було відеозапису, на якому зафіксовано рух транспортного засобу. ОСОБА_8 вказує, що під час розмови з поліцейськими, він повідомив останнім, що має в наявності такий відеозапис та надасть при складанні адміністративних матеріалів. Однак, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зазначили, що відмовляються складати матеріали, мотивуючи це незрозумілими принципами. Надалі, як зазначає опитаний, вищезазначеному наряду поліції, було надано вказівку зробити доповідь про подію безпосередньому керівнику, після чого командир роти приїхав на місце події. Командир роти №1 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП Олександр Зінько, оцінивши наявні відеозаписи та всі обставини події, склав протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №161068 за частиною першою статті 130 КУПАП.

Відповідно до відомостей, що містяться в журналі обліку видачі, повернення технічних засобів УПІП в Одеській області ДПП (арх. № 1235), ОСОБА_3 отримав планшетний пристрій S-36, про що засвідчив власним підписом. Відповідно до даних інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - система ІПНП), наряд поліції «Океан-103» о 23.32 самостійно створили службове завдання «Перерва». В ході проведення службового розслідування, капітан поліції ОСОБА_8 надав відеозапис із відеореєстратора (23.36 - 23.38 08.02.2022), на якому зафіксовано сам рух транспортного засобу, який в подальшому був зупинений нарядом поліції «Океан-103». Згідно із записами в роздавальній відомості технічних пристроїв за 08.02.2022 (нічна зміна) наряд поліції «Океан-103», перед заступанням на несення служби, отримував портативні відеореєстратори №471326 та №471816; наряд поліції «Океан» - портативні відеореєстратори №474523, №474391; №470956 та №471476. Так, на відеозаписах із відеореєстраторів №471326 - розміщений на однострої ОСОБА_12 , №470956 - розміщений на однострої ОСОБА_13 зафіксовано, як поліцейські спілкуються із водієм транспортного засобу Dacia Logan номерний знак НОМЕР_2 . Під час розмови, ОСОБА_3 пропонує водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. O 23.42.30 (відеореєстратор №471326), на запитання поліцейських щодо вживання алкогольних напоїв, водій повідомляє, що випив пиво. Тест огляду - 2.26 проміле. Під час спілкування із водієм, ОСОБА_3 о 23.43.41 зазначає «да, щас приїде» (мовою оригіналу). Із контексту вбачається, що на місце події має приїхати командир роти. На шо водій відповідає (о 23.43.42) «Та нашо вам хтось приїде. Нате оформляйте» (мовою оригіналу). О 23.43.47 ОСОБА_3 зазначає: «У нас принципиальная позиция» ОСОБА_8 : «В смысле?» (мовою оригіналу). ОСОБА_3 : « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (мовою оригіналу). ОСОБА_2 о 23.44.14 (портативний відеореєстратор №470956) зазначає: «Я писать не буду 130-. Того шо в мене факта нема за шо його остановили. Нас як всігда за це наказують» (мовою оригіналу). Поліцейські пояснюють командиру батальйону ОСОБА_14 , що не можуть скласти адміністративні матеріали на водія, у зв`язку з тим, що у них відсутні відеозаписи руху транспортного засобу. На місце події, викликають командира роти - Олександра Зінька. О 23.51 ОСОБА_3 ще раз вказує, що не має відеофіксації, на що ОСОБА_8 відповідає, що має відеозапис з власного відеореєстратора. Однак, поліцейські цю інформацію ігнорують. Надалі, на місці події, командиром роти №1 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_15 , на водія складено протокол про адміністративне правопорушення, серії ОБ №161068 за частиною першою статті 130 КУпАП.

Таким чином враховуючи все вищевикладене зазначено наступні висновки, зокрема:

- за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини першої статті 1, пунктів 1, 2, 3, 5, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, частини третьої статті 11, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18, пунктів 1, 2, 3, 8, 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини другої статті 251, частин першої та другої статті 254 КУпАП, абзацу другого пункту 5 розділу I Інструкції №1395, пункту 1.2 розділу I, підпунктів 2, 6 пункту 2.1, підпунктів 10, 11 пункту 2.2 розділу II, підпунктів 1, 4, 10, 11, 13 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.11.2018 року №5112, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

28.07.2022 року Начальником УПП в Одеській області ДПП підполковник поліції ОСОБА_11 направлено клопотання за результатами службового розслідування, призначеного наказом УПП в Одеській області ДПП від 15.06.2022 року №294, до якого додано висновок службового розслідування та згідно якого останній просив порушити питання про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції відносно позивача.

Судом встановлено, що 05.08.2022 року відповідачем прийнято наказ №452 «Про застосування до працівника УПП в Одеській області ДПП дисциплінарного стягнення», яким наказано за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини першої статті 1, пунктів 1, 2, 3, 5, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, частини третьої статті 11, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18, пунктів 1, 2, 3, 8, 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини другої статті 251, частин першої та другої статті 254 КУпАП, абзацу другого пункту 5 розділу I Інструкції №1395, пункту 1.2 розділу I, підпунктів 2, 6 пункту 2.1, підпунктів 10, 11 пункту 2.2 розділу II, підпунктів 1, 4, 10, 11, 13 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.11.2018 року №5112, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 18.08.2022 року №1062о/с звільнено з посади лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку, з 18.08.2022 року.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюється Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII) та Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №580-VIII, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з ч.1 ст. 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Основні обов`язки поліцейського визначені статтею 18 Закону №580-VIIІ. Зокрема, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (пп. 1 частини 1); професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (пп. 2 частини 1);

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, відповідно до статті 11 якого за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з ч. 2 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно пунктів 1, 2, 9, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Відповідно до статей 11, 12, 13 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1)зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

За приписами частини першої статті 77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Тобто, зазначена норма містить вичерпний перелік підстав для звільнення особи зі служби в поліції.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Відповідно до частини першої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Згідно статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

Кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право:

1) одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;

2) одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи;

3) отримувати консультації спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

-зауваження;

-догана;

-сувора догана;

-попередження про неповну службову відповідність;

-пониження у спеціальному званні на один ступінь;

-звільнення з посади;

-звільнення із служби в поліції.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

У разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Втім, застосування стягнення можливе лише в тому разі, коли порушення службової дисципліни сталося внаслідок винної протиправної поведінки поліцейського, яка належним чином доведена та підтверджена відповідними достатніми доказами.

При цьому, обираючи вид дисциплінарного стягнення, який має бути застосований, керівник порушника зобов`язаний враховувати, зокрема, характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, наявність та ступінь вини порушника.

Суд вказує, що фактично, при обранні виду дисциплінарного стягнення має дотримуватись принцип пропорційності, тобто, справедливий баланс між тяжкістю проступку, вчиненого внаслідок доведеної винної протиправної поведінки порушника, негативними наслідками, до яких призвела чи може призвести гака поведінка з одного боку, та суворістю покарання за вчинений проступок, глибиною необхідного втручання у права порушника, необхідних для досягнення мети застосування стягнення, з іншого боку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У пункті 1 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок № 893) зазначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що мас ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до положень п. 1, 4,7 розділу V Порядку № 893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (п. 2 розділу VI Порядку № 893).

Відповідно до абзаців 1, 2, 5 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179 (далі - Правила) під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

Суд зазначає, що враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Так, судом досліджено та проаналізовано всі надані разом з відзивом документи, а також відеоматеріали, з підстав чого суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З наданих до суду відеофайлів вбачається, що інспектори наряду поліції «Океан-103» ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у відповідності до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» на службовому автомобілі із ввімкненими проблисковими маячками здійснювали переслідували автомобілю Dacia Logan, зупинили вказаний автомобіль, відповідно до вимог ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», провели перевірку водійського посвідчення та страхового полісу та відповідно до розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395 провели огляд водія автомобілю на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

За таким умов суд відхиляє висновки службового розслідування про те, що інспектори наряду поліції «Океан-103» ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не відреагували на адміністративне правопорушення. Більш того, суд вказує, що згідно відеозаписів, вбачається, що позивач та його напарник перебували у службовому завданні «Перерва», що також знаходить своє відображення у відзиві на адміністративний позов, проте наряд поліції «Океан-103» (до якого зокрема входив позивач) проявивши пильність встановили порушення з боку водія і почали переслідування порушника.

Також у висновку та рапорті ОСОБА_10 зазначено, про те, що інспектора ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відмовлялись складати протокол про адміністративне правопорушення. Проте суд вказує, що відеоматеріалами не підтверджено того, що ОСОБА_1 відмовлявся складати протокол, оскільки саме ОСОБА_5 вказував ОСОБА_10 про те, що він не буде писати протокол. Більш того суд акцентує увагу на те, що в подальшому ОСОБА_5 (у відповідь ОСОБА_10 ) зазначив якщо відео зупинки водія є то він «оформе» (мовою оригіналу), тобто складе протокол.

Між іншим, суд враховує той факт, що ОСОБА_5 та позивач здійснили дзвінок до свого командира ОСОБА_16 , дочекались його, пояснили всі обставини зупинки автомобіля. Водночас суд враховує те, що ОСОБА_17 не заперечував скласти протокол про адміністративне правопорушення при розмові з ОСОБА_5 .

Також суд вказує на те, що висновок не містить відомостей про мотиви відмови інспекторів Роззувайло Д.В. та ОСОБА_5 складати протокол про адміністративне правопорушення, що приводить до нерозуміння суб`єктивної сторони ймовірного проступку та форму вини. Тоді як згідно відеозапису, який долучено до відзиву на позовну заяву, після зупинки автомобілю, проведення огляду водія на стан сп`яніння та підтвердження стану сп`яніння водія, інспектор ОСОБА_5 звертається до капітана поліції ОСОБА_13 : «Я не буду писати. Нам не має факту за що його зупиняти. А у нас як всегда за це наказують. У нас по столбам вопросов не було, а сейчас хочуть наказати, просто так» (мовою оригіналу). Капітан поліції ОСОБА_8 відповідає, щоб інспектор ОСОБА_5 зателефонував своєму командиру. Інспектор ОСОБА_5 робить телефонний дзвінок. Інспектор ОСОБА_1 запитує: «Хтось приїде?». На що командир ОСОБА_13 відповідає, що зараз приїдуть, будуть оформляти. Далі інспектор ОСОБА_5 звертається до капітана поліції ОСОБА_13 : «Я на ніч таких могу десять зупинити, но так як така ситуація, я не буду. Все по закону. У мене не має відео, що робити».

Також з вищенаведеного вбачається той факт, що ОСОБА_10 сам пропонує ОСОБА_5 зателефонувати до свого командира та відповів ОСОБА_1 , що на оформлення приїде командир, тобто фактично сам погодився з тим, що запропоновано здійснити оформлення ОСОБА_18 .

Аналіз розмов на відеозапису приводить до висновків, що інспектор ОСОБА_5 та інспектор ОСОБА_1 не відмовлялись виконувати свої службові обов`язки без поважних причин, або в силу недбалості, або в силу корупційної складової Інспектор ОСОБА_5 прямо заявляє, що побоюється бути притягнутим до дисциплінарної відповідальності за зупинку автомобілю без відповідної відеофіксації, посилаючись на прецеденти у минулому.

Судом з відеоматеріалів наданих до суду встановлено, що з розмови між інспектором ОСОБА_5 та капітаном поліції ОСОБА_19 висновки службового розслідування про невиконання інспектором ОСОБА_1 вимог нормативно-правових актів, що регулює діяльність патрульних спростовується, оскільки вказані інспектори поліції здійснили все для того, щоб настигнути автомобіль правопорушника під час переслідування, зупинки автомобілю, проведення огляду та фіксування стану сп`яніння водія, але з відповідних обставин, яким у висновку взагалі не надавалась оцінка, не наважувались скласти протокол самостійно.

Тобто суд вказує, що умови які могли призвести до вчинення проступку під час службового розслідування не з`ясовувались, і не перевірялись відповідачем при здійсненні службового розслідування.

Також суд вказує на те, що відповідач поклав колективну відповідальність зокрема на інспектора ОСОБА_1 (позивача).

У висновку службового розслідування зазначено, що лейтенант ОСОБА_1 та старший лейтенант ОСОБА_5 відмовились складати протокол про адміністративне правопорушення відносно водія, аргументуючи це відсутністю доказів, а саме відеозапису де зафіксовано здійснення руху автомобілю (аркуш 9 висновку).

На аркуші 13 висновку зазначається, що лейтенант ОСОБА_1 і старший лейтенант ОСОБА_5 не дотримались низки одних і тих самих нормативно-правових актів.

У наказі Департаменту патрульної поліції від 05.08.2022 року №452 зазначається що інспектори ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не відреагували на вчинене водієм ОСОБА_20 адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ч. 2 ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до п. 9 Розділу II «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 N° 1376 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень).

Із наведених нормативно-правових актів вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення складається індивідуально, одним членом екіпажу поліції, а не колективно всіма поліцейськими, що входять до складу екіпажу. Відтак дисциплінарна відповідальність поліцейського також має носити індивідуальний характер.

Отже з висновку службового розслідування щодо позивача слідує, що в ході проведення службового розслідування та при виданні оскаржуваного наказу, відповідачем не проведено об`єктивного, повного та всебічного дослідження обставин; не встановлено та не обґрунтовано, в чому полягають наслідки проступку та тяжкість вчиненого проступку; не встановлено обставин, які передували скоєному проступку, що в свою чергу, спричинило застосування дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення, що за даних обставин є надмірним та передчасним.

Зокрема, відповідачем при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення - звільнення, не було в повній мірі враховано сукупність обставин за яких вчинено дисциплінарний проступок, який по своїй суті не призвів до жодних негативних наслідків або ж заподіяння шкоди, з урахуванням того, що на водія складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_15 (командиром позивача).

Суд зауважує також і на тому, що відповідач прийнявши спірне рішення про покарання, безпідставно не врахував попередню поведінку позивача, що у сукупності з наведеними вище аргументами суду свідчить про те, що до останнього застосоване покарання, яке є не співмірним з вчиненим проступком.

Таким чином, наявні у матеріалах справи докази та обставини справи не дають підстав кваліфікувати виявлені одиничні порушення (в т.ч. відсутність бронежилету про, що вказувалось у рапорті ОСОБА_10 та висновку) як порушення дисципліни чи посадових інструкцій, достатніх для застосування такого виду стягнення як звільнення до позивача.

При цьому, як свідчать матеріали справи, на час вирішення питання про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді "звільнення" останній не мав діючих дисциплінарних стягнень, раніше до дисциплінарної відповідальності не притягувався, доказів зворотного відповідачем до суду не надавалось.

До того ж, відповідач жодним чином не мотивував обрання суворішого з видів стягнень, що передбачені статтею 13 Дисциплінарного статуту.

Отже, проаналізувавши наведене вище, суд вказує на те, що службове розслідування відносно позивача проведено не повно та не об`єктивно, без з`ясування всіх обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку, без встановлення дійсних причин і умов його вчинення. Не в повній мірі враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, відсутність негативних наслідків, особу позивача, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до служби.

Також слід зазначити, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не містить конкретних обставин, які вказують на порушення позивачем службової дисципліни.

В наказі зазначено: "за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини першої статті 1, пунктів 1, 2, 3, 5, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, частини третьої статті 11, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18, пунктів 1, 2, 3, 8, 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини другої статті 251, частин першої та другої статті 254 КУпАП, абзацу другого пункту 5 розділу I Інструкції №1395, пункту 1.2 розділу I, підпунктів 2, 6 пункту 2.1, підпунктів 10, 11 пункту 2.2 розділу II, підпунктів 1, 4, 10, 11, 13 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.11.2018 року №5112, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції".

Тобто, в наказі перелічені лише загальні правові норми, але не вказано в чому конкретно полягає порушення службової дисципліни позивачем.

Суд наголошує, що дотримання правила юридичної визначеності як невід`ємної складової, запровадженого ст. 8 Конституції України принципу верховенства права, а також з метою додержання критеріїв законності рішень згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідач повинен у тексті спірного рішення з достатністю поза розумним сумнівом зазначити юридичну кваліфікацію проступку з посиланням на положення закону, обґрунтувати обраний вид дисциплінарного стягнення, і ступінь тяжкості скоєного дисциплінарного проступку, і заподіяну внаслідок проступку шкоду, і попередню поведінку особи, і ставлення особи до виконання службових обов`язків, і рівень кваліфікації особи. Будь-які фактори не звільняють суб`єкта владних повноважень від обов`язку під час прийняття рішення діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією законами України, обґрунтовано та добросовісно.

Проаналізувавши матеріали справи, а також приписи чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного наказу не розглянуто можливості застосування до позивача іншого передбаченого ст. 13 Дисциплінарного статуту, виду дисциплінарного стягнення, окрім як звільнення; оскаржуваний наказ не відповідає критеріям юридичної визначеності, усім фактичним обставинам, не відповідає критеріям правомірності рішень суб`єкта владних повноважень, а отже, є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування наказів відповідача від 05.08.2022 № 452 «Про застосування до працівника УПП в Одеській області ДПП дисциплінарного стягнення» та від 18.08.2022 року № 1062 о/с «По особовому складу».

При цьому, оскільки заявлені позовні вимоги зобов`язального характеру нерозривно пов`язані із попередніми вимогами, які підлягають задоволенню, про визнання протиправними та скасування наказів, тому, як наслідок, підлягає задоволенню і похідна позовна вимога, а саме про поновлення позивача на посаді інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 18 серпня 2022 року по день ухвалення судового рішення, з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Насамперед суд вказує на те, що строк за який позивач має право на відшкодування грошового забезпечення за час вимушеного прогулу починається з наступної дати після звільнення, тобто у випадку позивача з 19.08.2022 року, а не з 18.08.2022 року як просить позивач.

Виплата грошового забезпечення поліцейських регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988).

Пунктом 2 Постанови № 988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 06 квітня 2016 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 29 квітня 2016 року № 669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 квітня 2016 року №260, передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Зі змісту Порядку, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

У свою чергу, пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, визначено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 від 21.09.2022 року №1510, нарахована заробітна плата позивача у червні 2022 року складала 14 822, 34 грн., у липні 2022 року 14 822,34 грн.

Судом встановлено, що кількість календарних днів за два місяці, що передують звільненню позивача, а саме за червень 2022 року та липень 2022 року складає 61 календарний день.

Таким чином, середньоденне грошове забезпечення позивача становить 485, 98 грн. (14 822, 34 грн. грн. + 14 822,34 грн. = 29 644, 68 грн./61 календарні дні) за 1 календарний день, що також зазначається в довідці від 21.09.2022 року №1510 наданої відповідачем до відзиву.

Період вимушеного прогулу позивача з 19.08.2022 року (перший календарний день після звільнення позивача) по 13.03.2023 року (дата прийняття судом рішення про поновлення позивача на посаді) складає 207 календарних дня.

Отже, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу позивача за період з 19.08.2022 по 13.03.2023 року включно складає 100 597, 86 грн. (207 календарних днів х 485, 98 грн.), з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Суд звертає увагу, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові по справі № 809/4462/15 від 18 липня 2019 року, п. 39-41 постанови Верховного Суду 08 листопада 2018 у справі №805/1008/16-а.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У відповідності з п. 2, 3 ч. 1 ст. 371 КАС України рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби, про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць підлягають негайному виконанню.

Суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП та в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Що стосується клопотання позивача про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, суд зауважує на таке.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення статті 382 КАС України не є імперативними, тобто, передбачають право суду діяти на власний розсуд в залежності від обставин справи. Суд вважає, що за своїм змістом такі заходи контролю за виконанням судового рішення є додатковим засобом для спонукання суб`єкта владних повноважень до вчинення дій з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду у визначений чинним законодавством спосіб.

За таких обставин відсутня необхідність застосування положень статті 382 КАС України одночасно з ухваленням рішення у справі.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Проте позивачем сплачено судовий збір у сумі 2977,20 грн, згідно квитанції №0.0..1 від 31.08.2022 року (а.с.4).

Відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про судовий збір», у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Відповідно до пункту 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Враховуючи все вищевикладене суд вказує про необхідність повернення надміро сплаченого судового збору у розмірі 2977,20 грн.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 180, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати накази Департаменту патрульної поліції від 05.08.2022 №452 «Про застосування до працівника УПП в Одеській області ДПП дисциплінарного стягнення» та від 18.08.2022 року № 1062 о/с «По особовому складу».

Поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 19.08.2022 по 13.03.2023 року включно у розмірі 100 597, 86 грн., з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП та в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повернути через Управління державної казначейської служби України в м. Одесі Одеської області ОСОБА_1 надмірно сплачений судовий збір у розмірі 2977,20 грн. відповідно до квитанції №0.0..1 від 31.08.2022 року за подання адміністративного позову у справі №420/12190/22.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_3 ).

Відповідач Департамент патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ).

Суддя Іванов Е.А.