Справа № 120/548/23
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 березня 2023 р. Справа № 120/548/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницький області із позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницький області щодо відмови у переведенні на пенсію у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_2 згідно ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницький області призначити з 15.09.2022 пенсію у зв`язку з втратою годувальника на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 в розмірі 70% заробітної плати померлого чоловіка ОСОБА_2 , на підставі довідки виданої Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Вінницькій області від 22.07.2022 №4-35/0149.

В обґрунтування своєї позиції позивач зазначає, що перебуває на обліку у відповідача, де отримує пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058. 25.07.2022 року позивач звернулась до відповідача із заявою про переведення її на пенсію по втраті годувальника на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII, в розмірі 70% заробітної плати померлого чоловіка - ОСОБА_2 . Відповідач за результатами розгляду зазначеної заяви, рішенням №52 від 26.07.2022 року відмовив в такому переведенні у зв`язку з відсутністю правових підстав.

Ухвалою суду від 26.01.2023 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, вказаною ухвалою встановлено відповідачеві строк для подачі відзиву на позовну заяву.

15.02.2023 до суду від відповідача надійшов відзив, в якому останній заперечує проти заявленого позову та вважає таким, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування своїх заперечень відповідач вказує, що підстави для призначення пенсії в разі втрати годувальника згідно Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII відсутні, адже чоловік позивачки помер вже після виходу у відставку, що не відповідає умовам призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, викладеними у ст. 37 № 3723-XII.

Окрім того, довідки №4-35/0147 та №4-35/0149 від 22.07.2022 про складові заробітної плати державного службовця « ОСОБА_1 за чоловіка ОСОБА_2 » станом на липень 2022 року, видані ТУ ДСА України у Вінницькій області, не були предметом розгляду територіальних органів Пенсійного фонду України. Адже перш за все, при розгляді заяви позивача вирішувалося питання про законність переведення її на інший вид пенсії.

23.02.2023 надійшла заява позивача про збільнення позовних вимог, відповідно якої просить:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницький області призначити з 15.09.2022 пенсію у зв`язку з втратою годувальника на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 в розмірі 70% заробітної плати померлого чоловіка ОСОБА_2 , на підставі довідки виданої Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Вінницькій області від 22.07.2022 №4-35/0147.

Суд враховує дану заяву позивача та розглядає справу відповідно таких вимог:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницький області щодо відмови у переведенні на пенсію у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_2 згідно ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницький області призначити з 15.09.2022 пенсію у зв`язку з втратою годувальника на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 в розмірі 70% заробітної плати померлого чоловіка ОСОБА_2 , на підставі довідки виданої Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Вінницькій області від 22.07.2022 №4-35/0147.

Як підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 та проживала з ним разом до дня його смерті, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 27.06.1971 серії НОМЕР_1 , свідоцтвом про смерть від 12.07.2021 НОМЕР_2 .

Позивач перебуває на пенсійному обліку відповідача та отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV.

25.07.2022 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII в розмірі 70% заробітної плати померлого чоловіка - ОСОБА_2 .

Відповідач за наслідками розгляду вказаної заяви, прийняв рішення №52 від 26.07.2022 про відмову в задоволенні заяви позивача у зв`язку з відсутністю законних підстав.

15.09.2022 позивач повторно звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII в розмірі 70% заробітної плати померлого чоловіка - ОСОБА_2 .

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницький області №8154-7683/П-02/8-0200/22 від 12.10.2022 повідомлено позивача про винесене рішення №52 від 26.07.2022 про відмову у перерахунку пенсії по втраті годувальника відповідно, оскільки пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України №1058-ІV.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Частина перша статті 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами частини першої статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Закон №1058-ІV) в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника) призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Згідно статті 90 Закону №889 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до закону України №1058-ІV. Однак, у визначених Законом №889 випадках, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється в іншому порядку.

Так, відповідно до пункту 2 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII з 1 травня 2016 року втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, пунктами 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723 є наявність сукупності таких умов:

1) досягнення такими особами певного віку;

2) наявність страхового стажу, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України №1058-ІV, а саме для чоловіків 35 років, оскільки зміст вказаної правової норми передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу, визначеного законом;

3) наявність в особи не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 04.04.2018 року у справі №822/524/18, від 02.04.2020 року у справі №687/545/17, від 15.08.2019 року у справі №676/6166/17.

Частиною 10 статті 37 Закону №3723-XII передбачено, що у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям - незалежно від того, чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв`язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а на двох і більше членів сім`ї 90 відсотків. До непрацездатних членів сім`ї належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 11 статті 37 № 3723-XII визначено, що право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною десятою цієї статті, мають також непрацездатні члени сім`ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом.

Також, слід зазначити, що Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.12.2021 у справі № 440/7341/20 сформував наступний правовий висновок, згідно якого частину першу статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» слід застосовувати з урахуванням того, що розмір пенсії у зв`язку із втратою годувальника - судді у відставці, що отримував щомісячне довічне грошове утримання і на час смерті мав право на пенсію за віком на підставі статті 37 Закону № 3723-XII, визначається на вибір заявника, що звернувся за призначенням пенсії у зв`язку із втратою годувальника у розмірі:

(1) 70% від розміру пенсії за віком, обчисленої на підставі статті 37 Закону № 3723-XII, або

(2) 50% від розміру пенсії за віком, обчисленої на підставі Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також Судова палата у вищевказаній постанові зазначила, що цей правовий висновок прямо не суперечить правовому висновку, від якого колегія суддів мала намір відступити, оскільки дійсно, виплата довічного грошового утримання нерозривно пов`язана з конституційно визначеним статусом професійного судді, не є видом пенсії у розумінні законодавства, а відтак її розмір не може бути базовою величиною при розрахунку розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника, у випадку призначенні такої пенсійної виплати непрацездатним членам сім`ї судді. У справі, що розглядається, судова палата, заперечуючи можливість застосування як базової величини розміру щомісячного довічного грошового утримання судді, вважає за можливе застосування на вибір утриманця розміру пенсії за віком, на яку суддя мав право на підставі статті 37 Закону № 3723, або пенсії за віком, визначеної на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, відповідно до частини другої статті 46 Закону України № 889-VIII до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах суддів.

Як встановлено судом, чоловік позивача станом на день набрання чинності Законом України № 889-VIII мав стаж на посаді судді більше 30 років.

З 23.12.2010 ОСОБА_2 звільнено з посади судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області у відставку.

Отже, на момент такого звільнення законодавством передбачалась можливість отримання ним пенсії на умовах, передбачених ст. 37 Закону України "Про державну службу" або ж за його вибором щомісячного довічного грошового утримання.

Таким чином, оскільки чоловік позивача мав стаж державної служби більше 20 років, то його непрацездатна дружина, яка перебувала на його утриманні (що не заперечується відповідачем), має право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на підставі статті 37 Закону № 3723-XII, а тому відповідно наявні правові підстави для переведення позивача з пенсії в разі втрати годувальника, призначеної їй на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII.

Суд вважає помилковою позицію управління щодо відмови у переведенні позивача на пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, з тих підстав, що Законом № 889-VIII не передбачено призначення даного виду пенсії, з огляду на те, що, розповсюдивши право на особу, законодавець шляхом прийняття закону поширив і право членів сім`ї цієї особи (в даному випадку позивача) при призначенні пенсії на випадок втрати годувальника у разі його смерті відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.

Аналогічні висновки викладено в постанові Верховного Суду у справі №236/3193/16-а від 09.11.2018 року, які в силу частини 5 статті 242 КАС України враховуються судом при ухваленні даного рішення.

З огляду на наведене, позовні вимоги в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницький області щодо відмови у переведенні позивача на пенсію у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_2 згідно ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993, підлягають задоволенню.

Як наслідок, похідні вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити з 15.09.2022 позивачу пенсію у зв`язку з втратою годувальника на підставі ст. 37 Закону №3723-XII в розмірі 70% заробітної плати померлого чоловіка, також підлягають задоволенню, з врахуванням п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України.

Проте вимоги позивача призначити пенсію із суми заробітку померлого годувальника, чоловіка позивача, ОСОБА_2 , який зазначений в довідці Територіального управління державної судової адміністрації України в Вінницькій області від 22.07.2022 №4-35/0147, суд зазначає, що така вимога є передчасною, оскільки при розгляді заяви позивача пенсійний орган взагалі відмовив у переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». Спір щодо нарахування пенсії на підставі вказаної довідки відсутній, висновків щодо відповідності чи невідповідності такої довідки статті 37 Закону України «Про державну службу» пенсійний орган не робив.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у цій справі не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницький області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію у зв`язку із втратою годувальника згідно ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницький області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 в розмірі 70% заробітної плати померлого чоловіка ОСОБА_2 , з 15.09.2022.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, )

Суддя Мультян Марина Бондівна