Справа № 440/4267/22
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 березня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/4267/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Хлопецького Олександра Олександровича про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2023 року до суду надійшла заява представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 440/4267/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії шляхом зобов`язання відповідача подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду, за наслідками розгляду звіту відповідача про виконання рішення суду у справі №440/4267/22 накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області штраф у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування вказаної заяви заявником зазначено, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року у справі №440/4267/22 залишається невиконаним в частині виплати заборгованості з пенсії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року у справі №440/4267/22 призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Вирішуючи заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року у справі №440/4267/22, суд виходить з такого.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року у справі №440/4267/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 вересня 2018 року з обмеженням максимального розміру. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01 вересня 2018 року виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням проведених виплат. Ухвалено стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось.

23 листопада 2022 року Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи у справі №440/4267/22 про:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01 вересня 2018 року виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням проведених виплат;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31 липня 2018 року у справі №235/7638/16-а.

Крім того, в постанові від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 Верховний Суд звертав увагу на те, що застосування статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

З матеріалів заяви слідує, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року у справі №440/4267/22 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.09.2018 (вид пенсії - вислуга років) та нараховано доплату пенсії за рішенням суду за період з 01.09.2018 по 20.11.2018 та з 21.11.2018 по 30.06.2020 (перехід на інший вид пенсії - у зв`язку з інвалідністю) у розмірі 23397,58 грн. Однак заборгованість не виплачена та така сума заборгованості зареєстрована у підсистемі "Реєстр судових рішень", виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, згідно пояснень відповідача.

Окрім цього, з метою повного виконання рішення суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області звернулося до Пенсійного фонду України із запитом від 06.03.2023 за вих. №1600-0404-5/16048 щодо виплати заборгованості пенсії за рішенням суду по даній справі, що включено до реєстру, який функціонував згідно "Порядку ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремною бюджетною програмою".

Статтею 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно із статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, виконання рішення суду у цій справі залежить від отримання Пенсійним фондом України коштів з Державного бюджету України, за рахунок яких забезпечується виплата пенсій згідно статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та відповідно отримання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Полтавській області коштів для фінансування відповідної виплати позивачу.

Оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в межах своїх повноважень виконало залежні від нього дії, спрямовані на виконання судового рішення у цій справі, та позивачем не доведено, а судом не встановлено, що відповідач, маючи можливість здійснити відповідну виплату заборгованості пенсії позивачу, створює перешкоди для виконання судового рішення, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач буде надалі ухилятися від виконання судового рішення.

Вищенаведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, що викладений в постанові від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19 (№К/9901/7195/20).

Суд погоджується з доводом позивача про те, що ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок. Проте, суд зазначає, що затримка виконання судового рішення на період, що є необхідним для вирішення проблем публічного порядку, може у виняткових випадках бути виправдана.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №0640/3719/18 та від 11 червня 2020 року у справі №640/13988/19.

Крім того, представником ОСОБА_1 - адвокатом Хлопецьким Олександром Олександровичем не надано доказів того, що засоби примусового виконання рішення суду відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" вичерпано.

Враховуючи викладене, заява представника ОСОБА_1 - адвоката Хлопецького Олександра Олександровича про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 440/4267/22 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 243, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Хлопецького Олександра Олександровича про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 440/4267/22.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя

С.С. Бойко