Справа № 200/3843/22
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2023 року Справа№200/3843/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому сформулював позовні вимоги таким чином:

визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії від 13 квітня 2022 року номер справи 96, у зв`язку з порушенням вимог абзацу четвертого пункту 1.9 розділу I Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1;

зобов`язати надіслати через електронний кабінет користувача вебпорталу повідомлення про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві в електронній формі (електронному зверненні) про призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років від 05 квітня 2022 року, номер звернення 475, зробити відповідний запис, та, якщо вказані документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважати дату реєстрації заяви в електронній формі (електронному зверненні) про призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років від 05 квітня 2022 року, номер звернення 475, на вебпорталі, а саме: 05 квітня 2022 року, відповідно до абзацу четвертого пункту 1.9 розділу I Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1;

визнати протиправними та такими, від яких слід утриматися у разі відсутності підстав для їх вчинення, дії в частині застосування Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, по відношенню до встановлення, зарахування, стажу роботи, який дає право на пенсію, на підставі показань свідка ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 22 червня 2022 року, і на підставі показань свідка ОСОБА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 22 червня 2022 року, якими підтверджується стаж роботи у колгоспі «Победа» Великоновосілківського району Донецької області та у КСП «Перемога» Великоновосілківського району Донецької області за період з 15 березня 1981 року по 12 березня 1998 року, у зв`язку з порушенням вимог пункту 2 і абзацу першого пункту 17 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, абзацу першого частини п`ятої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV;

зобов`язати здійснити встановлення, зарахування, стажу роботи, який дає право на пенсію, на підставі показань свідка ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 22 червня 2022 року, і на підставі показань свідка ОСОБА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 22 червня 2022 року, якими підтверджується стаж роботи у колгоспі «Победа» Великоновосілківського району Донецької області та у КСП «Перемога» Великоновосілківського району Донецької області за період з 15 березня 1981 року по 12 березня 1998 року, застосувавши загальний порядок розгляду документів про призначення пенсії, відповідно до вимог пункту 2 і абзацу першого пункту 17 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, абзацу першого частини п`ятої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV;

зобов`язати призначити пенсію за віком з урахуванням вимог абзацу четвертого і абзацу п`ятого пункту 1.9 розділу I Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, і пункту 1 частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, з 08 січня 2022 року, враховуючи фактичну наявність всіх необхідних документів, на підставі яких призначається пенсія та проводиться її виплата, відповідно до пункту 1.2 розділу І, підпункту 1 пункту 2.1 розділу II, абзацу першого підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ, абзацу п`ятого підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ, підпункту 4 пункту 2.1 розділу ІІ, абзацу першого підпункту 2.9 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 05.04.2022 року звернувся до відповідача через портал електронних послуг із заявою про призначення пенсії за № 475, разом з якою подав необхідний пакет документів. Проте 14 квітня 2022 року через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України отримав повідомлення про відмову в призначенні мені пенсії за віком без зазначення причин відмови. На додаткове звернення отримав рішення про відмову у призначенні пенсії від 13 квітня 2022 року № 96 в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не зарахуванням до загального страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки колгоспника № 515 від 20.01.1982 з 01.07.1981 по 11.03.1993, так як не долучена довідка про кількість відпрацьованих вихододнів у колгоспі.

Позивач не погоджується з вказаним рішенням, посилається на порушення відповідачем порядку розгляду заяви про призначення пенсії, неможливість отримання довідок з архівних установ під час ведення бойових дій, неприйняття відповідачем показів свідків. На підставі чого просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 18 липня 2022 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 15 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, в тому числі, розумні строки розгляду справи судом. Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Тому, відповідно до наведених норм справа розглянута впродовж розумного строку, враховуючи обставини збройної агресії проти України.

Відповідачем наданий відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у спосіб та у межах повноважень, визначених чинним законодавством. Рішенням від 13.04.2022 № 96 відповідач відмовив в призначені пенсії з посиланням на не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи по трудовій книжці колгоспника з 01.07.1981 по 11.03.1993, оскільки записи про трудову участь не завірені печаткою та підписом уповноваженої особи за кожний рік. Згідно наданих документів заявник не має необхідного стажу роботи та буде мати право на пенсію за віком після досягнення 65 років. Також відповідач посилається на відсутність заяв позивача щодо допиту свідків, які б могли підтвердити факт сумісної роботи у колгоспі за спірні періоди роботи.

Позивач надав відповідь на відзив, де підтвердив доводи позовної заяви та додатково зазначив про відхилення розгляду заяви від 22.06.2022 про підтвердження трудової діяльності на Комісії в зв`язку з находженням колгоспу «Перемога» на непідконтрольній території.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.04.2022 № 96 розглянуто заяву позивача від 05 квітня 2022 року та відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років. Не зараховано період роботи з 01.07.1981 по 11.03.1993 у колгоспі у зв`язку з відсутністю довідки про кількість відпрацьованих днів та мінімум трудової участі в громадського господарстві.

Згідно з наданими документами та індивідуальними відомостями страховий стаж ОСОБА_1 на дату звернення становить 20 рік 08 місяців 14 днів

Трудова книжка позивача № 515 від 20.01.1982 містить записи про прийняття до членів колгоспу «Перемога» Великоновоселківського району Донецької області з 15.03.1981 по 07.02.1998. Записи містять підписи відповідальної особи та печатки установи. Також трудова книжка містить записи про трудову участь в суспільного господарстві із порічним зазначення трудового мінімуму та його виконання, в тому числі за період з 1981 по 1989 завірені за кожний рік.

Відповідно до листів Державного архіву Донецької області від 03 травня 2022 року № 01-31/183 від 22 червня 2022 року № 01-31/212 у зв`язку із постійними бойовими діями з 24 лютого 2022 року на території, де знаходяться/знаходилися архівні установи: архівний відділ Волноваської райдержадміністрації і Комунальна установа «Великоновосілківський об`єднаний Трудовий архів» зупинили діяльність, на теперішній час відсутні діючі варіанти зв`язку із зазначеними архівними установами.

На виконання приписів законодавства з питань можливості підтвердження трудового стажу позивач звернувся 22.06.2022 із відповідною заявою, зазначивши двох свідків для опитування. Матеріали справи містять акти опитування свідків від 22.06.2022, складені представником органу Пенсійного фонду Вінницької області.

Відповідно до листа відповідача від 06.07.2022 № 10625-6215/П-15/8-0500/22 заяву позивача від 22.06.2022 з пакетом документів направлено до розгляду Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка листом від 28.07.2022 за № 0500-1518-8/47588 відмовила у розгляді документів в зв`язку з находженням колгоспу «Перемога» на непідконтрольній території.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд зазначає, що за приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV, страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Стосовно правового регулювання спірних відносин суд вказує, що абзацом першим частини 1 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк) протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менші ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до приписів частини 4 статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

При обчисленні страхового стажу позивача, до складу якого входять періоди роботи до впровадження системи персоніфікованого обліку, відповідач мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІV, а саме положеннями Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ).

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до пунктів 1.6, 1.7 якого, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Розділом 2 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до підпункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29 липня 1993 року (далі - Інструкція № 58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Суд також зазначає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи такого нормативного акту як «Основные положения о порядке выдачи и ведения трудовых книжек колхозников» (мовою оригіналу), затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 року № 310, які чинні на час розгляду справи (далі - Положення) та підлягають застосуванню на підставі постанови Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» від 12 вересня 1991 року N 1545-XII, як такі, що не суперечать Конституції та законом України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Положень).

Згідно з пунктом 6 Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до вимог пункту 13 Положень відповідальність за організацію робіт по веденню, обліку, зберіганню та видачі трудових книжок покладається на голову колгоспу. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть відповідальність у відповідності до статуту та правилами трудового розпорядку колгоспу, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З огляду на зазначене, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17.

Крім того, суд звертає увагу, що трудова книжка позивача містить інформацію про встановлений мінімум трудової участі в громадського господарстві та його виконанні, отже відмова в призначені пенсії прийнята без належного розгляду наданих документів.

З урахуванням того, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, в якій є запис про прийняття ОСОБА_1 до членів колгоспу «Перемога» Великоновоселківського району Донецької області з 15.03.1981 по 07.02.1998, який засвідчено печаткою установи та підписом відповідальної особи, та інформація про виконання мінімуму трудової участі в громадського господарстві, доводи позивача щодо неналежного виконання обов`язків відповідачем щодо розгляду наданих документів при призначені пенсії та безпідставного не прийняття до уваги записів трудової книжки, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Стосовно способу захисту права суд зазначає, що більшість занадто деталізованих формулювань у прохальній частині позовної заяви не спрямоване на захист безпосереднього об`єкта права у спірних правовідносинах.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При розгляді цієї справи судом встановлений факт протиправних дій відповідача, який знаходиться у безпосередньому причинному зв`язку з негативними наслідками для позивача, пов`язаними з неотриманням останнім належних йому сум грошової допомоги. Крім того, судом встановлено, що вказана бездіяльність суперечить встановленим функціональним обов`язкам відповідача та не відповідає спеціальним нормативним актам, які регулюють його діяльність.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправним та скасування рішення від 13.04.2022 № 96 та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 квітня 2022 року про призначення пенсії з урахуванням висновків суду про включення до страхового стажу періоду роботи у колгоспі «Перемога» Великоновоселківського району Донецької області з 01.07.1981 по 11.03.1993.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн., наведена сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.04.2022 № 96 про відмову у призначенні пенсії за віком на загальних умовах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 05 квітня 2022 року про призначення пенсії з урахуванням висновків суду про включення до страхового стажу періоду роботи у колгоспі «Перемога» Великоновоселківського району Донецької області з 01.07.1981 по 11.03.1993.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/) відповідно до наявних умов функціонування програмного забезпечення через обставини збройної агресії проти України.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.А. Чекменьов