Справа № 120/2102/23
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

13 березня 2023 р. Справа № 120/2102/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Підрезою І.В., до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, серед іншого, чи подано позов у строк, установлений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

За загальним правилом для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, перебіг строку для звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Щодо відліку строку звернення із адміністративним позовом, суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен дізнатися», що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, викладеної у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

У постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 Верховний Суд також відступив від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах. При цьому, Верховний Суд вважав, що з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, за змістом позовних вимог у цій справі позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області щодо неврахування при призначенні їй пенсії заробітної плати за період трудової діяльності з січня 2001 року по листопад 2002 року на території РФ в ТОВ "Агава" на посаді гранувальника алмазів відповідно до довідки б/н без дати виданої ТОВ "Агава" та стажу за період роботи з 03.10.1994 по 01.02.1998 на посаді продавця в МПІ "Буг" та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області перерахувати їй з 01.02.2018 пенсію з урахуванням її заробітної плати за період трудової діяльності з січня 2001 року по листопад 2002 року на території РФ в ТОВ "Агава" на посаді гранувальника алмазів відповідно до довідки б/н без дати виданої ТОВ "Агава" та стажу за період роботи з 03.10.1994 по 01.02.1998 на посаді продавця в МП "Бут".

Отже, як вбачається із позовних вимог позивача, остання стверджує про те, що її право порушено відповідачем ще у лютому 2018 року. Водночас, із цим позовом позивач звернулась до суду лише 02.03.2023 (згідно відмітки на поштовому конверті), тобто з істотним (понад п`ять років) пропуском строку передбаченого статтею 122 КАС України. Разом із тим, заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду подана із позовом не була.

Поряд із тим позивач обґрунтовуючи позов зазначає, що лише після одержання відповіді на адвокатський запит її представника щодо детального розрахунку розміру нарахованої пенсії, стажу та заробітної плати, вона дізналась, що дані про заробітну плату за період її трудової діяльності з січня 2001 року по листопад 2002 року на території РФ в ТОВ "Агава" на посаді гранувальника алмазів та стажу за період роботи з 03.10.1994 по 01.02.1998 на посаді продавця в МПІ "Буг" не були взяті відповідачем до уваги при призначені її пенсії.

Проте, суд вкотре наголошує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Окрім того, на переконання суду, звернення до відповідача із адвокатським запитом та отримання відповіді на нього не змінює моменту, з якого починає свій відлік строк звернення до суду, а свідчить лише про час, коли позивач виявила зацікавленість щодо складових її пенсій та почала вчиняти дії щодо реалізації свого права, тим більше, що такі дії заявником вчинені через 5 роки від тоді, коли, на її думку, мав місце факт порушення її прав.

Водночас, в даному випадку суд не заперечує наявність у позивача права на заявлення позовних вимог про перерахунок пенсії в межах шестимісячного строку з дати звернення до суду (починаючи з 02.09.2022). Однак наголошує на тому, що заявлення позовних вимог за інший період здійснено з пропуском визначеного ч. 2 ст. 122 КАС України строку.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як зазначено у частині 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданого позову вимогам закону, позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви у спосіб надання суду заяви про поновлення строку звернення до суду разом із доказами, які, на думку позивача, вказують на поважність причин пропуску такого строку, або визначення позовних вимог з урахуванням шестимісячного строку звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 122, 160, 161, 169, 256, 293 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити позивачу 10-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію даної ухвали направити позивачу (представнику позивача).

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович