Справа № 420/4960/23
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4960/23
УХВАЛА

13 березня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової академії (Військовий інститут Одеського національного політехнічного університету) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Військової академії (Військовий інститут Одеського національного політехнічного університету), яка полягає у не здійсненні ОСОБА_1 нового розрахунку матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яку отримував під час проходження військової служби в період з 2015 року по 2017 рік; зобов`язати Військову академію (Військовий інститут Одеського національного політехнічного університету) здійснити перерахунок матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 , яку отримував під час проходження військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди під час проходження військової служби в період з 2015 року по 2017 рік з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язати Військову академію (Військовий інститут Одеського національного політехнічного університету) виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення з урахуванням щомісячної грошової винагороди та здійснити виплату ОСОБА_1 недоплачених частин за період з 2015 року по 2017 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Так, судом встановлено, що в позовній заяві позивач визначає відповідачем Військову академіку (Військовий інститут Одеського національного політехнічного університету) (). Водночас, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо коду 24983020 міститься інформація щодо Військової академії (м. Одеса).

Отже, позивачеві слід визначитися з відповідачем по справі, вказати його дані відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, та відповідно зміст позовних вимог щодо нього.

Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу з наказу начальника Військової академії (по стройовій частині) від 02.06.2018 № 111 позивача з 02 червня 2018 року знято з усіх видів забезпечення, виключено зі списків особового складу Військової академії (м. Одеса) та наказано вважати таким, що вибув для подальшого проходження військової служби.

З огляду на зміст заявлених позовних вимог предметом розгляду вказаної справи є протиправна, на думку позивача, бездіяльність Військової академії (Військовий інститут Одеського національного політехнічного університету), яка полягає у не здійсненні ОСОБА_1 нового розрахунку матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яку отримував під час проходження військової служби в період з 2015 року по 2017 рік, та зобов`язання Військову академію (Військовий інститут Одеського національного політехнічного університету) здійснити перерахунок матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 , яку отримував під час проходження військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди під час проходження військової служби в період з 2015 року по 2017 рік з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язання Військову академію (Військовий інститут Одеського національного політехнічного університету) виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення з урахуванням щомісячної грошової винагороди та здійснити виплату ОСОБА_1 недоплачених частин за період з 2015 року по 2017 рік.

Отже, спірні правовідносини виникли у зв`язку з проходженням позивачем публічної служби та невиплатою всіх належних, на думку позивача, сум.

Згідно ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом даний спір є публічно-правовим, а саме спором з приводу проходження та звільнення з публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Так, суд акцентує, що 19.07.2022 набули чинності зміни до статті 233 Кодексу законів про працю України, внесені Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин». Так, частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, чинній з 19.07.2022) передбачено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

В постанові від 11.02.2021 року по справі № 240/532/20 Верховний Суд зазначив, що відповідно до статей 3 і 221 КЗпП України в порядку, передбаченому главою XV цього Кодексу, підлягають розгляду індивідуальні трудові спори працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої приналежності. За приписами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України справи, що виникають з трудових правовідносин, суди розглядають у порядку цивільного судочинства. При цьому норми Цивільного кодексу України визначають загальну позовну давність тривалістю у три роки (стаття 257) та передбачають можливість установлення законом для окремих видів вимог спеціальної позовної давності (стаття 258), яка може бути скороченою або більш тривалою за загальну позовну давність. Виходячи з цього, встановлений у частині першій статті 233 КЗпП України тримісячний строк є скороченим строком позовної давності, в межах якого працівник може звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою про вирішення трудового спору. Натомість строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців. Усталеною є позиція Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір. Отже, з огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах частини першої статті 233 КЗпП України.

В позовній заяві позивач вказує, що 22.08.2014 по 02.06.2018 проходив службу у Військовій академії. До матеріалів позовної заяви додано копію наказу від 02.06.2018 року № 111, згідно якої ОСОБА_1 виключено зі списків Військової академії (м. Одеса).

Отже, з наведеного вбачається, що позивач пропустив законодавчо встановлений місячний строк звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Водночас, всупереч вимогам ч. 6 ст. 161 КАС України до позовної заяви не додано заяву про поновлення строку звернення до суду з належними, достатніми, допустимими доказами на підтвердження поважності причин його пропуску.

Також, суд наголошує, що згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом на 1 січня 2023 року, становить 2684,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, сума судового збору за подання до суду даної позовної заяви складає 1073,60 грн., проте доказів на підтвердження сплати судового збору до позовної заяви не додано.

При цьому, до позовної заяви позивачем додано копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 .

Водночас, суд зазначає, що відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Верховний Суд в постанові від 12 лютого 2020 року по справі № 545/1149/17 зазначив, що норма п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

З позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду щодо нарахування та виплати матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення, з урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, яку він отримував під час проходження військової служби в період з 2015 року по 2017 рік, а отже враховуючи положення ст. ст. 12, 22 Закону № 3551-XII, дана справа жодним чином не стосується захисту прав позивача, як учасника бойових дій (прирівняної до нього особи).

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, встановивши позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду уточненого адміністративного позову з урахуванням вище окреслених акцентів суду, доказів сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн., та відповідної заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, з відповідними належними та обґрунтованими доказами на підтвердження поважності причин його пропуску.

При цьому, суд вважає за доцільне зазначити, що у разі своєчасного виконання ухвали суду, та направлення необхідних документів засобами поштового зв`язку, позивачеві, з метою попередження повернення судом позовної заяви позивачеві з підстав невиконання вимог Ухвали суду про залишення адміністративного позову без руху, необхідно завчасно повідомити суд відповідними засобами зв`язку (телефон, факс, електрона пошта, тощо) про надіслання матеріалів, оскільки згідно з п.1 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013року №958, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014року за №173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): місцевої - Д+2; у межах області та між обласними центрами України - Д+3, пріоритетної - Д+1, де Д день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 3 кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

Керуючись ст.ст.160, 161 169, 171, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової академії (Військовий інститут Одеського національного політехнічного університету) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути, визначені даним судовим рішенням недоліки, та роз`яснити, що у разі не усунення у визначений судом термін недоліків, позов буде повернуто позивачеві відповідно до приписів п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Харченко Ю.В.