Справа № 120/17879/21-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2023-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/17879/21-а

Головуючий у 1-й інстанції: Яремчук К.О.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

01 березня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Гонтарука В. М.

за участю:

секретаря судового засідання: Лунь Т. С.,

представника позивачів - Бойка А.М.

представників третьої особи - Дробінчук Н.М., Корнійчука С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Ольга" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 до Козятинської міської ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Селянське (фермерське) господарство "Ольга" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з позовом до Козятинської міської ради Вінницької області, в якому просили визнати протиправною бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо нерозгляду клопотань про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею по 2 гектари кожному з позивачів, а також зобов`язати Козятинську міську раду на найближчій сесії міської ради прийняти рішення, яким затвердити поданий проект землеустрою.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року було залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Селянське (фермерське) господарство "Ольга".

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року позов задоволено частково.

А саме, суд визнав протиправною бездіяльність Козятинської міської ради Хмільницького району Вінницької області щодо неприйняття рішення за результатами розгляду клопотань позивачів про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність площею по 2 гектари кожному для ведення особистого селянського господарства на території Сокілецької сільської ради (Козятинської територіальної громади) Хмільницького району Вінницької області та зобов`язав Козятинську міську раду Хмільницького району Вінницької області розглянути клопотання позивачів про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність площею по 2 гектари кожному для ведення особистого селянського господарства на території Сокілецької сільської ради (Козятинської територіальної громади) Хмільницького району Вінницької області та за результатами розгляду таких прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою або про відмову у його затвердженні.

В іншій частині позовних вимог судом першої інстанції відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, третьою особою подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору.

Так, на переконання скаржника, бажані позивачами земельні ділянки, щодо яких виготовлено проект землеустрою, сформовані без наявності дозвільних документів та без наявності нотаріальної згоди землекористувача, тобто СФГ "Ольга" на вилучення земельних ділянок, що передбачено статтями 116, 118 Земельного кодексу України.

Також, апелянтом відзначено про відсутність звернень позивачів до Козятинської міської ради Хмільницького району Вінницької області з проханням надати їм дозволи на розроблення проектів землеустрою та факт скасування рішенням Господарського суду Вінницької області від 22 квітня 2021 року у справі № 902/114/21 кадастрового номеру земельної ділянки :04:002:0253, в межах якої позивачі бажали отримати земельні ділянки, оскільки остання накладалася повністю на земельну ділянку СФГ "Ольга".

Апелянтом також зазначено, що спір підлягав розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинство.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачів заперечив проти задоволення вимог третьої особи та просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В судовому засіданні представники третьої особи, апелянта у справі, доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.

Представник позивачів заперечив проти доводів апелянта та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Відповідач явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Враховуючи відсутність заперечень з боку учасників справи, судова колегія ухвалила здійснювати розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Судом встановлені наступні обставини справи.

30 квітня 2021 року ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_27 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_20 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_25 , ОСОБА_18 , ОСОБА_6 та ОСОБА_15 звернулися через центр надання адміністративних послуг "Прозорий офіс" до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотаннями про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею по 2 гектари кожному на території Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області (за межами села Сокілець) Козятинського району Вінницької області.

Як свідчить витяг із інформаційної бази, такі клопотання прийнято та повідомлено про кінцевий термін їх розгляду Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області 31 травня 2021 року.

Станом на 07 червня 2021 року Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області не прийнято жодного з передбачених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України рішень: або про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, або про відмову в його наданні.

Оскільки Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області в місячний термін не розглянуло клопотання позивачів про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, керуючись частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент подання клопотань позивачами), позивачі 07 червня 2021 року звернулися до фізичної особи-підприємця ОСОБА_28 із заявами щодо розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області (за межами населеного пункту).

09 червня 2021 року позивачами направлено на адресу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та Козятинської міської ради Хмільницького району Вінницької області повідомлення про застосування принципу мовчазної згоди відповідно до частини 7 статті118 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент звернення із відповідними клопотаннями).

Після виготовлення проекту землеустрою 20 серпня 2021 року ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_27 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до Козятинської міської ради Хмільницького району Вінницької області із клопотаннями про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею по 2 гектари кожному для ведення особистого селянського господарства на території Сокілецької сільської ради (Козятинської територіальної громади) Вінницької області.

04 жовтня 2021 року з такими ж клопотаннями до Козятинської міської ради Хмільницького району Вінницької області звернулися ОСОБА_20 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_25 , ОСОБА_18 , ОСОБА_6 та ОСОБА_15 .

Зі змісту протоколу засідання 15 сесії 8 скликання Козятинської міської ради Хмільницького району Вінницької області, що відбулося 10 вересня 2021 року, слідує, що питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_27 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства обговорювалось депутатами міської ради. Проте за результатами голосування за затвердження такого проекту землеустрою голоси депутатів міської ради розподілились наступним чином: із 23 депутатів, що були присутні на засіданні ради, 14 депутатів утрималися, 2 - не голосували, а 4 проголосували проти затвердження проекту землеустрою, що свідчить про те, що рішення з цього питання не прийнято, адже такий проект рішення не набрав необхідної кількості голосів депутатів ради, що передбачено абзацом 2 частини 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Зі змісту протоколу засідання 16 сесії 8 скликання Козятинської міської ради, що відбулося 29 жовтня 2021 року, слідує, що питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_20 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_25 , ОСОБА_18 , ОСОБА_6 та ОСОБА_15 земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства обговорювалось депутатами ради. Проте за результатами голосування за затвердження такого проекту землеустрою голоси депутатів міської ради розподілились наступним чином: із 24 депутатів, що були присутні на засіданні ради, 9 депутатів проголосували за затвердження проекту землеустрою, а 12 - не голосували, що з огляду на абзац 2 частини 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» свідчить про неприйняття рішення з цього питання.

Наведені обставини стали підставою для звернення позивачів до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про часткову доведеність позивачами власних вимог.

Суд апеляційної інстанції надаючи оцінку доводам апеляційної скарги та висновкам суду першої інстанції, виходить з наступного.

Як вірно відзначено судом першої інстанції, спірні правовідносини стосуються особливостей розгляду клопотань (заяв) про затвердження технічної документації із землеустрою та прийняття за результатами таких рішень.

Частиною першою статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Положеннями частини 6 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 цієї статті визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (частина 9 статті 118 ЗК України).

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина 10 статті 118 ЗК України).

Отже, приписами ЗК України чітко визначено, що орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність, розглядає клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою та приймає одне із рішень: або про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, або відмовляє у його затвердженні.

При цьому у випадку відмови у затвердженні проекту землеустрою таке рішення має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Водночас, частиною 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" відзначено, що на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Положеннями статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

При цьому за наслідком розгляду клопотання про затвердження розробленої документації із землеустрою обов`язковим є прийняття рішення про її затвердження або рішення про відмову у затвердженні такої документації.

Так, Верховним Судом у постанові від 09 липня 2020 року у справі № 454/160/17 сформовано правовий висновок, згідно із яким протокол сесії міської ради як і витяг з протоколу засідання ради відображають лише результати голосування, однак мотивів прийняття того чи іншого рішення, які б дозволяли скористатись можливістю його оскарження, такі документи не містять і не відповідають поняттю акту органу місцевого самоврядування.

Як було встановлено судом першої інстанції в ході розгляду справи, за результатами розгляду клопотань позивачів про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок Козятинською міською радою Хмільницького району Вінницької області не прийнято жодного із передбачених ЗК України рішень, ні рішення про затвердження проекту землеустрою, а ні рішення про відмову в затвердженні проекту землеустрою, що суперечить вимогам статті 118 ЗК України.

При цьому, доказів в спростування вказаного факту відповідачем не було надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції.

В даному випадку, судова колегія зауважує, що положення ЗК України не передбачають випадків коли орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за результатом розгляду заяви про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок може не прийняти позитивного або негативного для заявника рішення. Тобто, у спірних правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції.

В розрізі встановлених обставин справи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про допущення відповідачем протиправної бездіяльності, яка полягає у неприйнятті одного з передбачених ЗК України рішень за результатами розгляду поданих позивачами клопотань, оскільки неприйняття рішення про розгляд клопотань позивачів про затвердження проекту землеустрою у двотижневий строк та в порядку, передбаченому ЗК України, свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові № 826/14320/17 від 19 серпня 2021 року.

Таким чином, судом першої інстанції вірно відзначено про необхідність задоволення позовних вимог у спосіб визнання протиправною бездіяльності Козятинської міської ради Хмільницького району Вінницької області щодо неприйняття рішень за результатами розгляду клопотань позивачів про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Варто звернути увагу на тому, що у позовній заяві йдеться про допущення відповідачем саме бездіяльності під час розгляду клопотань позивачів. Такі доводи знайшли підтвердження в ході судового розгляду.

Відносно обраного судом першої інстанції способу захисту прав позивачів, судова колегія відзначає наступне.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Іншими словами, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Виходячи із обставин цієї справи суд першої інстанції вірно врахував, що відповідачем не прийнято жодного рішення, яке б давало можливість суду з`ясувати обставини, які є необхідними і важливими при розгляді питання про затвердження проекту землеустрою.

При цьому, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх визначених Законом підстав у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що недотримання усіх необхідних передумов для затвердження проекту землеустрою унеможливлює прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача затвердити такий проект. При цьому, затвердження в такому випадку проекту землеустрою призведе до вирішення судом питань, віднесених до виключної компетенції органу місцевого самоврядування.

Отже, належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивачів, є саме зобов`язання відповідача на черговому засіданні сесії міської ради прийняти відповідне рішення, передбачене частиною девлятою статті 118 Земельного кодексу України.

Стосовно доводів апелянта про те, що земельна ділянка площею 50 гектарів, яка розташована на території Козятинської міської територіальної громади Вінницької області (колишня територія села Сокілець Козятинського району Вінницької області), яку позивачі мають намір отримати у власність, перебуває в користуванні Селянського (фермерського) господарства "Ольга" на підставі Державного акту на право постійного користування землею, що унеможливлює передачу такої ділянки у власність позивачів без згоди на те фермерського господарства, судова колегія відзначає наступне.

Так, суд першої інстанції, оцінюючи аргументи третьої сторони і докази, надані на їх підтвердження, дійшов висновку, що матеріали справи не містять достовірних доказів з яких можливо було б встановити факт накладання земельних ділянок, стосовно яких розроблений проект землеустрою, на земельну ділянку, яка надавалася у постійне користування громадянину ОСОБА_29 , засновнику СФГ "Ольга", чим в порушення ст. 77 КАС України фактично розширив предмет доказування у даній справі та намагався встановити обставини, які не було покладено в основу позовних вимог та які не могли бути предметом доказування в межах адміністративного судочинства.

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо оцінки аргументів третьої особи слід виключити зі змісту мотивувальної частини оскаржуваного рішення, оскільки останні не стосуються предмету доказування, яким є обставини, що підтверджують або спростовують допущення бездіяльності Козятинською міською радою Хмільницького району Вінницької області щодо неприйняття рішення за результатами розгляду клопотань позивачів про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Стосовно доводів апелянта про необхідність розгляду даного спору в порядку цивільного судочинства, оскільки позивачі претендують на отримання права власності стосовно сформованих нових земельних ділянок, поверх існуючої, то судова колегія останні відхиляє, оскільки суд першої інстанції надав лише оцінку бездіяльності відповідача стосовно розгляду звернень позивачів та прийняття відповідних рішень, а питання наявності чи відсутності у позивачів будь-яких прав стосовно сформованих земельних ділянок в межах даної справи не розглядалось.

Натомість, суд апеляційної інстанції повторно звертає увагу на те, що спірні правовідносини у даній справі зводяться виключно до питання належного розгляду суб`єктом владних повноважень, а саме відповідачем у справі, клопотань (заяв) позивачів про затвердження технічної документації із землеустрою та прийняття відповідних рішень. А отже даний спір належить до розгляду саме в порядку адміністративного судочинства.

Отже, підсумовуючи викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що юридична та фактична обґрунтованість доводів позовної заяви свідчить про наявність підстав для її часткового задоволення шляхом зобов`язання Козятинську міську раду Хмільницького району Вінницької області розглянути клопотання позивачів про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність площею по 2 гектари кожному для ведення особистого селянського господарства на території Сокілецької сільської ради (Козятинської територіальної громади) Хмільницького району Вінницької області та за результатами розгляду таких прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою або про відмову у його затвердженні.

З урахуванням викладеного, належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме зобов`язання відповідача розглянути клопотання позивачів про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та за результатами розгляду таких прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою або про відмову у його затвердженні, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому, слід звернути увагу відповідача на Закон України від 24 березня 2022 року №2145-ХІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану", який набрав чинності 07 квітня 2022 року і яким внесено зміни до Земельного кодексу України.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного питання правомірно дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, однак, судова колегія, вважає за необхідне змінити мотивувальну частину оскаржуваного рішення суду шляхом виключення з її змісту висновки суду першої інстанції стосовно оцінки аргументів третьої особи, наведених у письмових поясненнях, а саме виключити абзаци 3-13 сторінки 11 рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є зокрема неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.4 ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Ольга" задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 до Козятинської міської ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Селянське (фермерське) господарство "Ольга" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії змінити в мотивувальній частині рішення суду з підстав, викладених в постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду.

В решті рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 13 березня 2023 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Матохнюк Д.Б. Гонтарук В. М.