Справа № 360/171/23
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду після усунення її недоліків та відкриття провадження у справі

13 березня 2023 року м. ДніпроСправа № 360/171/23
Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., перевіривши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Шевченко, 9) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 28 лютого 2023 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо застосування абз.3 п.1 постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14 липня 2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», при нарахуванні та виплаті щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1 , у розмірі 2000,00 грн;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області з 01.07.2021 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 , відповідно до абз.1, 2 п.1 постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14 липня 2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на виконання рішення суду від 12.07.2019 у справі №360/2449/19 відповідач здійснив перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії з 10 травня 2019 року, з урахуванням індексації у розмірі 113,03 грн.

16.07.2021 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», якою, зокрема вирішено встановити з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону № 2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Після перерахунку пенсії позивача, проведеного на виконання судового рішення по справі №360/2449/19, відповідач нарахував та виплачує ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 1886,97 грн (2000,00 грн - 113,03 грн = 1886,97 грн), передбачену постановою №713, що підтверджується даними розрахунку пенсії за вислугу років (з пенсійної справи ), станом на 20.02.2023. Відповідачем, з урахуванням абз.3 п.1 постанови №713, відповідно до розрахунку пенсії за вислугу років на 01.08.2021 нараховано, зокрема: щомісячна доплата до 2000 грн відповідно до постанови (від суми ОСНП 8238,25 грн на 01.03.2018) 1886,97 грн.

Разом з тим, відповідач при нарахуванні позивачу пенсії станом на 01.08.2021 скористався приписами абз.3 п.1 постанови №713, а саме: у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 грн, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Позивач вважає, що застосуванню підлягають абз.1,2 п.1 постанови № 713, а не абз.3 п.1, внаслідок чого, на його думку, відповідачем не нараховується та не виплачується щомісячна доплата до пенсії, передбачена постановою №713 у повному обсязі, а саме, у розмірі 2000,00 грн.

ОСОБА_1 21.02.2023 звернувся до відповідача із заявою (ВЕБ -12001-Ф-С-23- 025617) про здійснення нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, відповідно до постанови №713, з 01.07.2021.

Проте відповідачем, листом №1094-1406/Ш-02/8-1200/23 від 23.02.2023 повідомлено позивача про дії щодо відмови у нарахуванні та виплаті з 01.07.2021 доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, згідно постанови №713, оскільки, на думку Пенсійного органу, розмір підвищення до пенсії позивача встановлено згідно вимог чинного законодавства.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 у повному обсязі з 01.07.2021 доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», та такими, що порушують права позивача на пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Ухвалою суду від 06.03.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти календарних днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом надання суду через підсистему "Електронний суд" обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з зазначенням обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами поважності причин пропуску строку звернення.

На виконання вищевказаної ухвали суду, позивачем 08.03.2023 надано клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, в обґрунтування якого, серед іншого зазначено таке.

Внаслідок ухвалення постанови №713, з 01.07.2021, зокрема, колишнім поліцейським, до яких відноситься позивач, та пенсії яким призначено за нормами Закону №2262-ХІІ до 01.03.2018 було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн.

Відповідно до листа відповідача №1094-1406/Ш-02/8-1200/23 від 23.02.2023, станом на 01.03.2018 основний розмір пенсії позивача складав 8238,25 гривень (11768,93 грн х 70%). Після проведення перерахунку пенсії за рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 у справі №360/2449/19 основний розмір пенсії станом на 01.12.2019 склав 8351,28 гривень (11930,40 грн х 70%). В результаті проведення перерахунку за рішенням суду, основний розмір пенсії позивача збільшився на 113,03 гривень (8351,28 грн - 8238,25 грн.).

Позивач був впевнений, що відповідачем з 01.07.2021 щомісячно нараховувалась та виплачувалась пенсія, з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн., а не у розмірі 1886,97 грн (2000,00 грн - 113,03 грн = 1886,97 грн), оскільки різниця у виплаті в 113,03 грн, в загальному розмірі пенсії (близько 1% від основного розміру пенсії), була не помітною та не відчутною на бюджеті позивача. Крім того, відповідач не надавав жодної інформації позивачу про вищевказаний перерахунок та його розмір збільшення.

Так, у липні 2021 року позивач отримав пенсійні виплати, розмір яких склав - 8854,78 грн; у серпні 2021 року 12628,72 грн; у вересні 2021 року 10741,75 грн.

Таким чином, у позивача не було сумніву, що відповідач здійснив не правильний перерахунок та виплату пенсії з 01.07.2021, без урахування щомісячної доплати до пенсії у повному розмірі, а саме 2000,00 грн.

Наприкінці лютого 2023 року, ознайомившись з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.11.2022 у справі №420/2473/22, у якій предметом спору є правомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови пенсіонеру у нарахуванні з 01.07.2021 в повному розмірі доплати до пенсії, згідно із постановою №713, у зв`язку з перерахунком пенсії на виконання рішення суду до 01.03.2018, позивач вирішив перевірити правильність перерахунку його пенсії з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн, відповідно до постанови №713, з 01.07.2021.

У зв`язку з чим, 20.02.2023 позивач в особистому кабінеті Пенсійного фонду України (сайт https://portal.pfu.gov.ua) витребував довідку розрахунок пенсії за вислугу років, відповідно до якої щомісячна доплата до 2000 грн відповідно до постанови (від суми ОСНП 8238,25 грн на 01.03.2018 року) склала 1886,97 грн, а не 2000,00 грн (2000,00 грн- 113,03 грн = 1886,97 грн), яка передбачена постановою №713.

Після ознайомлення із вищезазначеним розрахунком пенсії, 21.02.2023 з метою захисту свох порушених прав на пенсійне забезпечення, позивач звернувся до відповідача із заявою (ВЕБ -12001-Ф-С-23-025617) про здійснення нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови №713, з 01.07.2021.

Відповідач листом №1094-1406/Ш-02/8-1200/23 від 23.02.2023 відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті з 01.07.2021 доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, згідно постанови №713, оскільки вважає, що розмір підвищення до пенсії позивача встановлено згідно вимог чинного законодавства.

Таким чином, 23.02.2023 після відмови відповідача у проведенні перерахунку та виплаті щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, позивачу достовірно стало відомо про порушення його прав на пенсійне забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Зазначена позовна заява, після усунення недоліків, відповідає вимогам статей 160, 161, 172 КАС України, підстав для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі не встановлено, тому вважаю за необхідне відкрити провадження у цій справі.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частиною третьою статті 257 КАС України встановлено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин (пункт 20 статті 4 КАС України).

Відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Зазначена справа не є справою у спорах, що відповідно до приписів частини четвертої статті 12 КАС України має розглядатись виключно за правилами загального позовного провадження.

Згідно з частиною першою статті 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Керуючись положеннями статті 9, 77, 80 КАС України, суд вважає за необхідне з власної ініціативи витребувати від відповідача докази, яких, на думку суду, не вистачає для з`ясування всіх обставин у справі.

Щодо заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1, абзацу 1 частини 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу зазначених положень процесуального закону слідує, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Суду як джерело права.

При визначенні місця рішень Європейського суду з прав людини в системі джерел вбачається доцільним підтримати загальновизнаний підхід стосовно того, що за своєю правовою природою рішення Європейського суду з прав людини є актами тлумачення Конвенції, а отже, як і прямі норми Конвенції та протоколів до неї, мають переважне застосування, порівняно із нормами національного законодавства, відповідно до положень частини другої статті 3 КАС України.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року №475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе ЄСПЛ щодо визначення строку звернення до суду в контексті доступу до суду та забезпечення права на суд продемонстровано підхід, згідно з яким стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

За стандартами ЄСПЛ під доступом до правосуддя розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права. Розглядувана категорія разом із такими елементами як остаточність судового рішення та своєчасність виконання остаточних рішень є невід`ємними складовими права на суд, яке, у свою чергу, посідає одне з основних місць у системі фундаментальних цінностей будь-якого демократичного суспільства.

У практиці ЄСПЛ визначають основні проблемні сфери, яких стосується право на доступ до правосуддя, зокрема, процесуальні перешкоди доступу такі, як обмеження строків, оскільки останні є проявом права держав накладати обмеження на потенційних учасників судового розгляду і, як правило, найменшою мірою залежать від волі самих учасників процесу.

У рішенні від 27 червня 2000 року у справі «Ілхан проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично, не має абсолютного характеру і перевіряючи його виконання слід звернути увагу на обставини справи.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог.

Отже, як свідчить позиція ЄСПЛ у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Питання правової визначеності й передбачуваності є невід`ємною складовою верховенства права. У державі, яка керується принципом верховенства права, громадяни виправдано очікують, що вони можуть покладатися на попередні судові рішення в подібних справах, і таким чином можуть передбачати юридичні наслідки своїх дій чи бездіяльності.

Відповідно до частин першої, шостої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

КАС України не пов`язує право суду поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

В цьому випадку, враховуючи обставини, наведені позивачем, зважаючи на те, що різниця у виплаті в 113,03 грн, дісно є незначною різницею між очікуваним розміром пенсії та фактично отриманим позивачем; відповідач не надававав позивачу інформації про перерахунок та розмір перерахованої пенсії, введений в України воєнний стан, з метою додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує позивачу право на справедливий суд шляхом визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись статтями 5, 49, 77, 160, 168, 171, 174, 175, 257, 260, 261 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду із позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, та поновити цей строк.

Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У разі заперечень відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження встановити строк для подання відповідної заяви протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати до суду відзиви на позовну заяву разом зі всіма доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та доказами, що підтверджують надіслання (надання) позивачу копії відзиву та доданих до нього документів.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до частини четвертої статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження надати належним чином засвідчену копію пенсійної справи позивача (в межах предмету позову), заяву позивача (ВЕБ -12001-Ф-С-23-025617) про здійснення нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн з 01.07.2021, разом з усіма поданими документами та рішення за наслідками розгляду такої заяви.

Роз`яснити сторонам, що згідно з частинами другою, четвертою, п`ятою статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Попередити сторони, що відповідно до частини дев`ятої статті 79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Справа розглядатиметься суддею Петросян К.Є. одноособово.

Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі надіслати особам, які беруть участь у справі, разом з витягом про їхні процесуальні права та обов`язки, встановлені статтями 44, 47 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повідомити сторони про можливість реєстрації в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) "Електронний суд» для отримання процесуальних документів в електронному вигляді та інформації по даній справі на офіційному вебпорталі «Судова влада України».

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://court.gov.ua/fair/sud1270/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяК.Є. Петросян