Справа № 460/48562/22
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2023 року м. Рівне №460/48562/22
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВМ Груп Україна» до Рівненської митниці про визнання протиправним скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВМ Груп Україна» (далі - позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненської митниці (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості від 27 вересня 2022 року № UA204020/2022/000043/2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «АВМ Груп Україна» подано до Рівненської митниці митну декларацію № UA204020/2022/024289 від 27.09.2022 щодо митного оформлення товару: телескопічний циліндр арт. 190-5-7130 FE 15 комплектів (до комплекту входять: циліндр 1шт., кріплення SBR 02/60-368 2шт, кріплення КВR 04/60 2шт); телескопічний циліндр арт. 190-5-7130 FЕТ (New model 2021-04) 10 комплектів (до комплекту входять: циліндр 1шт., кріплення SBR 02/65-368 2шт, кріплення КВR 04/65 1шт); телескопічний циліндр арт. 190-5-6250 FЕ 5 комплектів (до комплекту входять: циліндр 1шт, кріплення SBR 02/65-368 2шт, кріплення КВR 02 - 2шт). До митної декларації надано усі належні документи для застосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною контакту. Позивач вказує, що в процесі здійснення процедури митного контролю посадовою особою відповідача зазначено, що митна вартість імпортованого товару за ціною договору не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом. Виходячи з викладеного, митниця не погодилась із задекларованою митною вартістю та прийняла рішення про коригування митної вартості. Позивач вказує, що таке рішення контролюючого органу є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки подані до митного оформлення документи у повній мірі підтверджували числові значення митної вартості товару. Просить задовольнити позов повністю.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову. Свої заперечення аргументує тим, що за митною декларацією були подані супровідні документи, які не є достатніми для визнання заявленої митної вартості товару за першим методом та містять розбіжності. Зазначає, що на вимогу митниці декларантом не було подано додаткових документів на підтвердження митної вартості товару, тому митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості. Оскільки декларантом подано документи, які на думку митниці фактично не підтверджують заявлену позивачем вартість товару, рішення про коригування митної вартості, прийняте митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позовна заява надійшла до суду 25.11.2022.

Ухвалою суду від 30.11.2022 позов залишений без руху.

11 січня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

26 січня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позов.

Розглянувши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини спору, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

01 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВМ Груп Україна» та компанією Gemma Otomotiv Petrol Urunleri Ins. San. ve Tic. LTD. STI. укладено контракт № 1/01/2022.

Відповідно до п. 1.1. даного Контракту, продавець продає, а покупець купує запасні частини до сідельних тягачів (далі Товар), найменування, асортимент та ціна якого перераховані у відповідній Специфікації до цього контракту, що є невід`ємною частиною Контракту.

Відповідно до п. 2.1. Контракту, ціна товару на дату його замовлення вказується в інвойсі на кожну поставку.

Згідно п. 2.3. Контракту, ціна товару на дату його замовлення вказується в інвойсі на кожну поставку.

В ціну Товару включена вартість тари, упаковки і маркування, права на використання знаку для товарів і послуг або інших прав інтелектуальної власності щодо Товарів (п. 2.2 Контракту).

Відповідно до п. 2.3 Контракту, остаточна ціна Контракту складається з вартості Товару, поставленого на підставі цього Договору, згідно інвойсів на кожну партію поставки Товару, сформованих протягом дії цього Контракту.

Згідно із п. 3.1. цього ж Контракту, продавець поставляє товар покупцю на умовах, зазначених в Контракті, відповідно до «EXW Конья».

Судом встановлено, що згідно зазначеного Контракту, декларантом було придбано товар на суму 52190 доларів США, а саме: телескопічний циліндр арт. 190-5-7130 FE 15 комплектів (до комплекту входять: циліндр 1шт., кріплення SBR 02/60-368 2шт, кріплення КВR 04/60 2шт); телескопічний циліндр арт. 190-5-7130 FЕТ (New model 2021-04) 10 комплектів (до комплекту входять: циліндр 1шт., кріплення SBR 02/65-368 2шт, кріплення КВR 04/65 1шт); телескопічний циліндр арт. 190-5-6250 FЕ 5 комплектів (до комплекту входять: циліндр 1шт, кріплення SBR 02/65-368 2шт, кріплення КВR 02 - 2шт).

Вартість вказаної господарської операцій підтверджується інвойсом від 05.07.2022 № 1/01/2022, специфікацією від 19.09.2022 № GMM366 та платіжним дорученням № МТ103 від 26.07.2022, у відповідності до якого вартість товару була сплачена покупцем в повному розмірі.

З метою митного оформлення товару Рівненській митниці було подано митну декларацію від 27 вересня 2022 року № UA204020/2022/000043/2 та передбачений МК України перелік документів. Зокрема, в підтвердження митної вартості, що була визначена на основі першого методу декларант подав:

- зовнішньоекономічний контракт № 1/01/2022 від 01.01.2022;

- проформу-інвойс № Рr. 1702816 від 05.07.2022;

- специфікацію № GMM366 від 19.09.2022;

- договір про офіційне дистриб`юторство компанії Gemma Otomotiv Petrol Urunleri Ins. San. ve Tic. LTD. STI. від 01.01.2020;

- договір перевезення № 01/02/22 від 01.02.2022;

- заявка № 05/09/22 від 05.09.2022 про надання послуг з транспортного обслуговування згідно договору перевезення № 01/02/22 від 01.02.2022;

- довідка про вартість транспортних послуг від 27.09.2022;

- платіжне доручення від 26.07.2022.

За результатами розгляду поданих документів, в процесі здійснення процедури митного контролю відповідач дійшов висновку, що митна вартість товару не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом у зв`язку з відсутністю у поданих до митного оформлення документах належних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена (підлягає сплаті) за ці товари.

На підставі цього, 27.09.2022 Рівненською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за № UA204020/2022/000043/2.

У графі 33 спірного рішення наведені обставини його прийняття, зокрема вказано, що:

І. Митна вартість імпортованого товару № 2 не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки (1) декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р. 2) подані до митного оформлення документи, в тому числі на вимогу митниці, містять розбіжності та неточності: Відповідно до пункту 1.1 контракту від 01.01.2022 № 1/01/2022 найменування, асортимент та ціна зазначається у відповідності до Специфікації яка є невід ємною частиною цього контракту. Однак, до митного оформлення Специфікації не надано. B п. 2.2 та 6.2 зовнішньоекономічного договору Контракту від 01.01.2022 № 1/01/2022, вказано що вартість упаковки, тари включено у вартість товару, однак в документах, які надано для підтвердження митної вартості дані складові митної вартості ніде окремо не підтвердженні. Наданий до митного оформлення розрахунок ціни (калькуляція) від 01.11.2021 6/н не містить відомостей про вартість упаковки, що ставить під сумніви включення всіх складових транспортних витрат на товар. Додаткове надане платіжне доручення від 26.07.2022 № 30JBKLM7 не може бути взяте до уваги як таке, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар оскільки містить реквізити зовнішньо-економічного договору (контракту), що не кореспондується з графою 44 МД та поданим до митного оформлення зовнішньо-економічним договором (контрактом) від 01.01.2022 № 1/01/2022. 2. Не надано всі додаткові документи, витребувані митним органом, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митно вартості. шо позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994р. II. Митниця володіє ціновою інформацією стосовно вартості товарів, схожих за назвами та призначенням, країною походження тощо , МД від 21.08.2022 № UA100320/2022/313839 - 4,50дол. США/кг.), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митно вартості, заявлено декларантом. ІІІ. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митним органом за умови надання додаткових документів, які підтверджують інформацію щодо числових значень складових митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, зокрема, шляхом надання додаткових документів витребуваних згідно вимоги митного органу, таких як:

1) специфікацію, згідно пункту 1.1 Контракту від 01.01 2022 № 1/01/2022;

2) висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

3) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

4) виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно формування вартості транспортного засобу на заявлених комерційних умовах поставки.

IV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операції щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість товару № 2 скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України. Митну вартість імпортованих товарів визначено на основі раніше визнаних митним органом митних вартостей: Товар № 2: телескопічні гідроциліндри лінійної дії, телескопічний циліндр - 4,50 USD/кг. Числове значення митної вартості товару № 2 становить 1773942,786 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення 48510 USD.

На погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся за захистом свої прав до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зважає на таке.

Відповідно до частини 1 статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частинами 1-2 статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу вимог частини 5 статті 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 2 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 1 статті 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому, частиною 1 статті 57 Митного кодексу України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

У силу вимог частини 2-3 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією (частина 4 статті 57).

Таким чином, до виключних повноважень митного органу належить здійснення контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, яке полягає у перевірці числового значення та методу визначення заявленої митної вартості.

Разом з тим, з урахуванням положень частини 3 статті 318 Митного кодексу України, яка встановлює, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, реалізація зазначених повноважень повинна відбуватись із обмеженим втручанням у процедуру самостійного визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, котрому повинна передувати наявність в митного органу обґрунтованих сумнівів у правильності визначення заявленої митної вартості товарів.

Відповідно до частини 4 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною 5 статті 58 Митного кодексу України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною 10 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажом на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною 11 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Відповідно до частини 9 статті 58 Митного кодексу України, розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Згідно з частиною 2 статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (частина 3 статті 58 Митного кодексу України).

Системний аналіз вищенаведених норм вказує на те, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на імпортерові. Митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнiвiв у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених норм, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли:

- надані декларантом документи містять розбіжності,

- або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари,

- або наявні ознаки підробки.

Відповідно, наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи, необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналізуючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що підставою його прийняття є відсутність усіх даних необхідних для визначення митної вартості товарів за методом обраним декларантом у документах поданих до митного оформлення, а також наявність розбіжностей у таких документах.

Надаючи правову оцінку висновкам митного органу про розбіжності у поданих декларантом до митного оформлення документах, а також перевіривши їх фактичну відповідність закону, суд зазначає наступне.

Щодо відсутності необхідних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена (підлягає сплаті).

Як стверджує відповідач у спірному рішенні, відповідно до п. 1.1. контракту від 01.01.2022 року № 1/01/2022 найменування, асортимент та ціна зазначаються в специфікації, яка є невід`ємною частиною цього контракту. Однак до митного оформлення Специфікації не надано.

Матеріалами справи стверджується, що декларантом на вимогу митного органу, що передувала прийняттю рішення про коригування митної вартості, для підтвердження митної вартості товару додатково разом з іншими документами було долучено специфікацію від 19.09.2022 р. до контракту від 01.01.2022 № 1/01/2022 на товари, ідентичні тим, що значаться в інвойсі на суму 52190,00 доларів США. Тобто, асортимент та вартість товару були підтверджені інвойсом та специфікацією згідно умов Контракту. Вказана обставина стверджується листом за вих. № 92709-1 від 27.09.2022 року поданого брокерською Компанією Рівненській митниці.

Отже, рішення про коригування митної вартості містить безпідставні висновки про те, що декларантом не було подано Специфікації, що вплинуло на наявність в митного органу сумніву в достовірності заявленої митної вартості товару. Такі доводи оскаржуваного рішення спростовуються поданими Декларантом документами та фактичними обставинами, що мали місце.

Далі у спірному рішенні відповідач зазначає, що у п. 2.2. зовнішньоекономічного договору (контракти) від 01.01.2022 № 1/01/2022 вказано, що вартість упаковки, тари включено у вартість товару, однак в документах які надано для підтвердження митної вартості дані складові митної вартості ніде окремо не підтвердженні.

Таке формулювання оскаржуваного рішення про коригування митної вартості є на думку суду нелогічним, позаяк п. 2.2. контракту передбачає наступне: "В ціну товари включена вартість тари, упаковки і маркування, права на використання Знаку для товарів та послуг або інших прав інтелектуальної власності"

Таке формулювання дає підстави для висновку, що, власне, такі платежі уже враховані Продавцем при визначенні вартості товару, включені в таку вартість та додатково отримувачем товару не оплачуються. Як наслідок такі платежі не можуть бути відокремлені як додаткові, оскільки це прямо суперечитиме домовленостям сторін та п. 2.2. контракту, що укладений між сторонами.

Отже, такі вимоги Рівненської митниці є необґрунтованим та безпідставними.

Також в обґрунтування винесення оскаржуваного рішення відповідач посилається на невідповідність даних в платіжному документі про оплату вартості товару.

Як встановлено судом, на вимогу митного органу в порядку проведення консультації, позивачем було надано додаткові документи серед яких наявні платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару від 26.07.2022 року. Копія відповіді та платіжного документу долучені також до матеріалів справи.

Крім того, митному органу надано експортну декларацію та договір про надання послуг з перевезення товарів, що виключає будь-який сумнів щодо заявленої митної вартості та достовірно стверджує можливість митного оформлення за обраним декларантом першим методом визначення митної вартості.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки, витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Отже, вартість перевезення є окремою категорією котра може впливати на митну вартість.

В даному випадку, як слідує із матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, такі витрати були понесені та включені декларантом до митної вартості, що підтверджується повним пакетом документів стосовно перевезення (а. с. 23-26) та подавались Декларантом при митному оформленні до прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості.

Тобто, витрати на транспортування включені до митної вартості, однак такі в жодному випадку не впливають на статистичну вартість товару.

Суд нагадує, що відповідно до частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

з) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування

У відповідності до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

3 огляду на наведене, зважаючи на надання декларантом митному органу всіх документів, передбачених МК України, суд вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для витребування у декларанта інших, додаткових документів. Будь-яких неточностей, розбіжностей, ознак підробки в поданих до митного оформлення документах не було. Також у відповідача не було жодних підстав вважати, що подані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують саме числові значення складових митної вартості.

Більше того, рішення Рівненської митниці прямо суперечить ч. 2 ст. 55 МК України та Правилам заповнення рішень про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598.

У відповідності до ч. 2 ст.55 МК України чітко визначено перелік відомостей, які повинно містити прийняте органом доходів та зборів письмове рішення про коригування митної вартості товарів, зокрема:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціни товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст. 53 цього Кодекси, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно із Правилами заповнення рішень про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень ст. ст. 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Водночас жодних пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не містить. Відповідач лише зазначив, шо «митниця володіє ціновою інформацією стосовно вартості товарів, схожих за назвами призначенням, країною походженням тощо. МД від 21.08.2022, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів застосуванням резервного методу (ст. 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при п визначенні.

Згідно оскаржуваного рішення про коригування митної вартості числове значення митної вартості товару № 2 становить 1773942,786 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення 48510 USD.

Жодних посилань щодо зроблених коригувань, як того вимагають Правила заповнення рішень про коригування митної вартості товарів. затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, рішення Рівненської митниці від 27.09.2022 року не містять.

Так, в постанові від 21.12.2018 року Верховний суду робить наступні висновки: «Суд виходить з того, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари били розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку. Суд зазначає, що в силу частини другої статті 55 Митного кодекси України та вимог накази Міністерства фінансів України № 598 від 24 травня 2012 роки «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліки додаткових складових до ціни договори» - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування. Зазначення в рішеннях лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства. Крім того, Суд зазначає, що у спірних рішеннях не наведено обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості, що є самостійною підставою для їх скасування»

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний суд у постановах від 26.02.2019 у справі № 808/454/18 та від 19.06.2018 у справі № 826/6346/16.

Як вбачається з графи 33 оскаржуваного рішення, у ньому зазначено лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та вмотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Таким чином, суд констатує, що позивачем подано до митниці повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїх сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом, внаслідок чого спірне рішення про коригування митної вартості підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості товару у митній декларації № UA204020/2022/024289 від 27.09.2022, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено.

З огляду на викладене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів від 27 вересня 2022 року № UA204020/2022/000043/2 не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушують права та законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом визнання протиправним та скасування відповідного рішень суб`єкта владних повноважень, тому, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2760,39 гривень згідно з платіжним дорученням від 09.01.2023 року.

З огляду на те, що позовну заяву задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2760,39 гривень.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості від 27 вересня 2022 року № UA204020/2022/000043/2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВМ Груп Україна» за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці судовий збір у сумі 2760,39грн (дві тисячі сімсот шістдесят гривень, 39коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 13 березня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АВМ Груп Україна" (вул. Дегтярівська, буд. 21-А, оф. 107, м. Київ, 04119, ЄДРПОУ/РНОКПП 41846051)

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, 104, м. Рівне, 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Суддя Т.О. Комшелюк