Справа № 400/11454/21
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/11454/21

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Миколаїв;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

14.11.2022 року;

Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Імідж Груп" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило підтвердити обґрунтованість повного адміністративного арешту майна платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Імідж Груп" (), яке знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вулиця Маршала Василевського, 40/2, застосованого рішенням Головного управління ДПС у Миколаївській області від 28.10.2021 року.

В обґрунтування позову зазначено, що в жовтні 2021 року Головним управлінням ДПС у Миколаївській області видано наказ про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Імідж Груп" на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України. На виконання вказаного наказу та з метою реалізації своїх функцій фахівцями відділу податкового контролю здійснено вихід за місцем провадження платником своєї господарської діяльності, але у допуску податкового органу до проведення перевірки Товариство відмовило.

Посилаючись на положення пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, позивач зазначає про виникнення правових обставин для застосування арешту на майно платника податків, обґрунтованість якого відповідно до положень пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України підлягає перевірці адміністративним судом.

При цьому, податковий орган у позові повідомив, що із такими ж вимогами вже звертався до суду в порядку статті 283 КАС України та у відкритті провадження за відповідною заявою було відмовлено, оскільки із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право (оскарження платником до суду наказу про проведення фактичної перевірки).

У зв`язку із чим, податковий орган, з огляду на положення пункту 283.5 статті 283 КАС України, додає про наявність у нього права на звернення до суду із відповідним позовом в порядку загального провадження з дотриманням загальних строків звернення до суду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року у задоволенні позову Головного управління ДПС у Миколаївській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Імідж Груп" про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна, застосованого рішенням від 28.10.2021 року, відмовлено.

Проаналізувавши положення статтей 80, 94 Податкового кодексу України та пославшись на правові позиції Верховного Суду у постановах від 24 квітня 2020 року по справі №805/4974/18-а, від 16 грудня 2020 року по справі №820/5045/18, суд першої інстанції виходив з того, що за наявності відповідних умов, визначених у пункті 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого має бути перевірена судом в обов`язковому порядку протягом 96 годин. Відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків та унеможливлює його повторне накладення з тих саме підстав.

Отже, вимоги про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, заявлені поза межами 96-годинного строку, не є такими, що можуть бути задоволеними, адже, у цьому випадку, відсутні відповідні обставини, з якими положення статті 94 Податкового кодексу України пов`язують можливість забезпечення виконання платником податків його обов`язків.

Крім того, судом першої інстанції враховано, що судовим рішенням, яке набрало законної сили в іншій адміністративній справі, встановлена протиправність наказу податкового органу про проведення відносно платника податків фактичної перевірки.

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням статтей 81, 94 Податкового кодексу України і помилково не враховано, що з відмовою платника у допуску контролюючого органу до податкової перевірки виникають правомірні обставини для застосування арешту майна такого платника податків.

Також, посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 26 червня 2020 року по справі №280/2993/19, апелянт наголошує на тому, що податковий орган має право/обов`язок звернутись до суду в порядку загального провадження з дотриманням загальних строків звернення до суду з позовними вимогами про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. При розгляді вимоги щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків до предмета доказування входить, зокрема, наявність підстав та дотримання порядку призначення контролюючим органом перевірки та прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна.

Податковий орган, звертаючись до адміністративного суду, самостійно визначає порядок такого звернення: в загальному порядку або відповідно до статті 283 КАС України з метою термінового розгляду, про що обов`язково зазначається у позовній заяві (заяві). Законодавцем визначено, що в порядку статті 283 КАС України податковий орган може звернутись виключно у разі безспірності таких вимог, оскільки в протилежному випадку суд зобов`язаний відмовити у відкритті провадження відповідно до частини 4 статті 283 КАС України у зв`язку із наявністю спору про право.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, 20.10.2021 року, на виконання підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, а саме здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, Головним управлінням ДПС у Миколаївській області видано наказ за №1953-П про проведення з 22 жовтня 2021 року тривалістю у 10 діб фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Імідж Груп" () за місцем здійснення діяльності за адресою: м. Миколаїв, вулиця Маршала Василевського, 40/2.

26.10.2021 року на підставі вказаного наказу та направлень від 22.10.2021 року №2515/14-29-09-02-10, №2516/14-29-09-02-10, від 26.10.2021 року №2535/14-29-09-02-10 посадовими особами Головного управління ДПС у Миколаївській області з метою проведення фактичної перевірки здійснено вихід за місцем провадження платником господарської діяльності.

У допуску посадових осіб податкового органу до перевірки платником відмовлено, про що складено акт від 26.10.2021 року за №1523/14-29-09-02-12/36813710.

У зв`язку із відмовою Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Імідж Груп" у проведенні фактичної перевірки Головним управлінням ДПС у Миколаївській області прийнято рішення від 28.10.2021 року за №22, яким до Товариства застосовано повний адміністративний арешт майна платника податків, що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: вул. Маршала Василевського, 40/2, м. Миколаїв.

29.10.2021 року податковий орган в порядку статті 283 КАС України подав до адміністративного суду заяву про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року по справі №400/10470/21 відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою Головного управління ДПС у Миколаївській області, оскільки обставини справи свідчать про наявність між сторонами спору про право (платником в адміністративній справі №400/10456/21 оскаржено в судовому порядку наказ від 20.10.2021 року №1953-П про призначення фактичної перевірки).

У зв`язку із чим, керуючись положеннями частини 5 статті 283 КАС України та з огляду на правомірність застосування арешту майна платника податків, податковий орган звернувся до адміністративного суду із даним позовом в загальному порядку.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У пункті 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів на проведення камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За правилами пункту 80.1, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

За правилами пунктів 80.5 статті 80 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Приписами підпункту 94.2.3 пункту 92.2 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин як, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

У підпункті 94.6.1 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається, зокрема, платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.

Пунктом 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України визначено, що арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

За правилами підпункту 94.19.1 пункту статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт припиняється у разі відсутності протягом вказаного строку рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

У разі якщо майно платника податків звільняється з-під адміністративного арешту у випадку, визначеному, зокрема, пунктом 94.19.1, повторне накладення адміністративного арешту з підстав накладення першого арешту не дозволяється (пункт 94.21 статті 94 Податкового кодексу України).

Статтею 283 КАС України передбачено право звернення податкових органів до суду із заявою щодо, зокрема, підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі (частина друга статті 283 КАС України).

Отже, адміністративний арешт майна є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано на підставі рішення керівника податкового органу, якщо з`ясовується, що платник податків відмовляється від проведення перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки.

Разом з цим, за наявності відповідних умов, визначених у пункті 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого має бути перевірена судом в обов`язковому порядку протягом 96 годин. Відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків та унеможливлює його повторне накладення з тих саме підстав.

Вимоги про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, заявлені поза межами 96-годинного строку, не є такими, що можуть бути задоволеними, адже, у цьому випадку, відсутні відповідні обставини, з якими положення статті 94 Податкового кодексу України пов`язують можливість забезпечення виконання платником податків його обов`язків.

Виходячи з обставин цієї справи, звернення Головного управління ДПС у Миколаївській області до суду із позовом про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна Товариства, накладеного рішенням начальника контролюючого органу від 28 жовтня 2021 року №22, відбулось лише 18 листопада 2021 року, тобто після спливу строку у 96 годин, протягом якого судом має бути перевірена обґрунтованість цього рішення, та припинення застосованого ним адміністративного арешту в силу вимог пункту 94.19.1 статті 94 Податкового кодексу України.

Зазначене підтверджує обґрунтованість висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Головного управління ДПС у Миколаївській області.

Обставини ж звернення позивача до суду в порядку статті 283 КАС України із заявою щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у строк, встановлений пунктом 94.10 статті 94 Податковим кодексом України, та відмова у відкритті провадження у такій справі, на які посилається Головне управління ДПС у Миколаївській області як на підставу для звернення до суду із даним позовом, не спростовують висновку апеляційного суду, оскільки не змінюють порядку застосування адміністративного арешту майна, дотримання якого є передумовою для забезпечення виконання платником податків його обов`язків.

Як вірно встановив суд першої інстанції, аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 24 квітня 2020 року по справі №805/4974/18-а, від 16 грудня 2020 року по справі №820/5045/18, яка, з огляду на подібність спірних правовідносин відповідно до положень частини 5 статті 242 КАС України, підлягає застосуванню у цій справі.

При цьому, не знаходять свого обґрунтованого підтвердження доводи апелянта про необхідність застосування до спірних правовідносин правових висновків Верховного Суду у постанові від 26 червня 2020 року по справі №280/2993/19, оскільки предметом перевірки у цій справі не являється правильність дотримання судом першої інстанції норм процесуального права в частині обчислення строку звернення контролюючого органу із відповідною заявою.

Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що відповідно до ст. 316 КАС України рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв