Справа № 160/14121/22
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2023 року м. Дніпросправа № 160/14121/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 р. (суддя: Ільков В.В.) в адміністративній справі №160/14121/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №17 від 06 червня 2022 р., яким їй відмовлено у нарахуванні та виплаті грошової допомоги в розмірі десяти пенсій, які не підлягають оподаткуванню; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити їй грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позову зазначила про протиправну відмову їй у виплаті, передбаченої пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», допомоги з з підстави відсутності необхідного спеціального стажу роботи.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, позов ОСОБА_1 задоволено. Суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №17 від 06 червня 2022 р., яким ОСОБА_1 відмовлено у нарахуванні та виплаті грошової допомоги в розмірі десяти пенсій, які не підлягають оподаткуванню. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Скаржник просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Скаргу обґрунтовує тим, що у позивачки відсутній стаж роботи, що дає їй право на отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Також вказує, що рішення про відмову позивачу у виплаті даної допомоги прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, а отже є безпідставним визначення судом першої інстанції зобов`язання Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вчинити на користь позивача дії щодо нарахування та здійснення виплати.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд першої інстанції встановив, що, починаючи з 22 травня 2022 р. ОСОБА_1 призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У червні 2022 р. ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано документи для нарахування і виплати грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які були передані на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області за принципом екстериторіальності. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №17 від 06 червня 2022 р. ОСОБА_1 відмовлено у нарахуванні та виплаті даної грошової допомоги з підстав відсутності в неї необхідної кількості стажу, передбаченого пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на виплату, передбаченої пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» одноразової грошової допомоги, оскільки на дату призначення їй пенсії за віком вона працювала на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, має необхідний спеціальний стаж, будь-яку пенсію до призначення пенсії за віком не отримувала.

Колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту «е» частини першої статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом па день її призначення.

Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1191 визначено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної і комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 р. №909.

Таким чином, законодавцем визначені наступні умови нарахування та виплати одноразової грошової допомоги:

1) якщо пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначається після 1 жовтня 2011 року (п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191);

2) якщо на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особа працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

3) якщо страховий стаж на зазначених посадах становить 35 років для чоловіків, 30 років - для жінок;

4) якщо до цього особа не отримувала будь-яку пенсію.

Спірним при розгляді позову ОСОБА_1 є питання наявності у неї спеціального стажу роботи, необхідного для отримання грошової допомоги, який за законом складає 30 років.

У Рішенні № 17 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області розраховано такий стаж позивачки, як 25 років 7 місяців 3 дні (а.с.58).

При цьому, як слушно зауважив суд першої інстанції, зазначене Рішення не містить жодного обґрунтування визначеного стажу; у ньому не наведено ані періодів роботи позивачки, які зараховані до спеціального стажу, ані періодів, які не включені до такого стажу із належним мотивуванням.

Як вбачається з наявних у справи письмових доказів, ОСОБА_1 в період з 13 серпня 1990 р. по дату призначення пенсії за віком (22.05.2022) працювала вихователем, виконувачем обов`язків завідуючої та завідуючою в дитячому садку "Ромашка". Цей дошкільний навчальний заклад до 01.07.1993 перебував на балансі Новомосковського ремонтно-механічного заводу, а з 01.07.1993 - був переведений на баланс Новомосковського району, тобто відбулась зміна форми власності - з державної на комунальну. Підтвердженням цієї обставини є записи № 12, 13, 14 у трудовій книжці позивачки (а.с.70).

Проте, ця обставина не впливає на вид стажу роботи, оскільки до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 р. №909, включено дошкільні навчальні заклади всіх типів, а посади - серед іншого, вихователі, директори (завідуючи).

Колегія суддів вважає, що для визначення стажу, необхідного для виплати одноразової грошової допомоги позивачці слід враховувати її роботу з 13 серпня 1990 р. (вихователька) дитячого садка "Ромашка" Новомосковського ремонтно-механічного заводу до 22 травня 2022 р. (день призначення пенсії за віком), і цей стаж складає 31 рік 7 місяців 18 днів.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність спірного Рішення № 17 та його скасування.

Скаржник в апеляційній скарзі стверджує, що він не приймав рішення про відмову у призначенні позивачці одноразової грошової допомоги, тому не зобов`язаний її нараховувати та виплачувати.

Проте, такі доводи колегія суддів вважає неспроможними, оскільки згідно пункту 7 Порядку № 1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Тобто, питання нарахування одноразової грошової допомоги мало бути вирішено при призначенні позивачці пенсії за віком безвідносно наявності чи відсутності її відповідної заяви, і тому рішення суду першої інстанції в цій частині також є законним і обгрунтованим.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів на спростування рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, його перевірка в апеляційному порядку у зазначеній частині не здійснюється, що відповідає приписам статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 р. в адміністративній справі №160/14121/22 - - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 07 березня 2023 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий