Справа № 420/2586/23
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2586/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (майдан Волі,3, м.Тернопіль, Тернопільська область, 46001) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №10 від 24.10.2022 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 трудову книжку НОМЕР_1 , дата заповнення 01.09.1981 року, та періоди роботи з 01.09.1981 року по теперішній час, згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКГП: НОМЕР_2 , пенсію за віком з дня, що настає за Днем досягнення пенсійного віку, тобто з 16 січня 2022 року;

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, Тернопільська область, м. Тернопіль, майдан Волі, буд. 3, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судові витрати сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №10 від 24.10.2022 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, в зв`язку із тим, що «за доданими документами до страхового стажу не враховано трудову книжку НОМЕР_1 , дата заповнення 01.09.1981р., оскільки перша сторінка трудової книжки не засвідчена відбитком печатки». Позивач вважає, що відповідачем неправомірно відмовлено їй у призначенні пенсії за віком, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №10 від 24.10.2022 року про відмову у призначенні пенсії с протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 13.02.2023 р. відкрито провадження у справі та визначено, що її розгляд буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (ст.262 КАС України).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не вбачає у своїх діях будь-яких ознак порушення прав позивача на соціальне забезпечення при відмові у перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

19 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про призначення пенсії за віком згідно із статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон 1058-IV).

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України B Тернопільській області від 24.10.2022 №10 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу.

Зокрема в оскаржуваному рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не враховано трудову книжку НОМЕР_1 , дата заповнення 01.09.1981 р., оскільки перша сторінка трудової книжки не засвідчена відбитком печатки.

Незгода з вказаним рішенням обумовила позивача на звернення до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи даний адміністративний спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У спірних правовідносинах із 01.01.2004 таким законом є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 №1788-XII.

Статтею 8 Закону від 09.07.2003 №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст. 24 Закону від 09.07.2003 №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, страховий стаж отриманий до впровадження системи персоніфікованого обліку обчислюється на підставі документів згідно законодавства, що діяло до набрання чинності Закону від 09.07.2003 №1058-IV.

Згідно вимог ст.62 Закону від 05.11.91 №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 по справі №235/805/17, від 06.12.2019 по справі №663/686/16-а, від 06.12.2019 по справі №500/1561/17, від 05.12.2019 по справі №242/2536/16-а.

Щодо не зарахування страхового стажу ОСОБА_1 трудову книжку НОМЕР_1 , дата заповнення 01.09.1981 року, та періоди роботи з 01.09.1981 року по теперішній час, згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 , суд зазначає наступне.

На час первісного заповнення трудової книжки НОМЕР_1 діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СССР від 20.06.1974 року №162 (в редакції постанови Держкомпраці СССР від 02.08.1985 року №252 зі змінами, внесеними постановою Державного комітету СССР з праці та соціальних питань від 19.10.1990 року №412) (надалі Інструкція). -

Відповідно до п.1.2 вказаної Інструкції, прийом на роботу без трудової книжки не допускається.

Згідно пунктів 2.2, 2.3 вказаної Інструкції, заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення та повинні точно відповідати тексту наказу.

За приписами п.2.10 Інструкції, відомості про робітника записуються на першій сторінці (титульному листку) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочень чи заміни ім`я та по батькові ініціалами) і дата народження зазначаються на підставі паспорта чи свідоцтва про народження. Освіта середня, середня спеціальна чи вища - зазначається лише на підставі документів (атестату, посвідчення, диплому). Запис про незакінчену середню або незакінчену вищу освіту також може бути здійснений лише на підставі відповідних документів (студентського квитка, залікової книжки, довідки учбового закладу і т.д.). Професія чи спеціальність записується у трудовій книжці на підставі документу про освіту чи іншого належним чином оформленого документа.

Згідно із п.2.11 Інструкції, після зазначення дати заповнення трудової книжки робітник своїм підписом засвідчує правильність внесених даних. Першу сторінку (титульний лист) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до п.1.4 Інструкції, питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та облік врегульовано постановою Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 року №656 «Про трудові книжки робітників та службовців» та даною Інструкцією.

Пунктом 1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 року №656 «Про трудові книжки робітників та службовців» встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та державних службовців, кооперативних і громадських підприємств, установ та організацій, що i пропрацювали більше 5 днів, в тому числі на сезонних та тимчасових роботах, а також позаштатних працівників при умові, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 13 вказаної постанови «Про трудові книжки робітників та службовців», при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та подяки, занесені до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, в установі засвідчуються підписом керівника або спеціально уповноваженої особи та печаткою.

При цьому, відповідно до пункту 18 вказаної Постанови, відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації.

Судом встановлено, що 01.09.1981 року ОСОБА_1 була прийнята в члени колгоспу Імені 22 з`їзду КПРС Березівського району Одеської області різноробочою, про що до її трудової книжки НОМЕР_1 уповноваженою особою колгоспу, у якому вперше заповнювалася трудова книжка, був внесений відповідний запис за №1.

Згідно Історичної довідки Колективного сільськогосподарського підприємства імені Ведути с. Ставкове Березівського району Одеської області, виданої 23.11.2022 року Відділом трудового архіву Виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області, 7 грудня 1992 року на загальних зборах членів колгоспу імені 22 з`їзду КПРС, було вирішено назвати колгосп на честь керівника господарства двічі Героя соціалістичної праці ОСОБА_2 .

Архівною довідкою, виданою 23.11.2022 року Відділом трудового архіву Виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області підтверджується, що в книгах нарахування заробітної плати працівників КСП ім. Ведути Березівського району Одеської області значиться за 1981 рік - ОСОБА_1 (так в документі), вихододні складали 61 день.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в ОСОБА_1 народився син ОСОБА_3 , і ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька - ОСОБА_4 , в зв`язку із чим ОСОБА_1 знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

09.12.1985 року ОСОБА_1 було звільнено з членів колгоспу в зв`язку зі зміною місця проживання, про що до трудової книжки НОМЕР_1 внесений відповідний запис за №2.

Вищевказані записи у трудовій книжці НОМЕР_1 за №№1,2 посвідчені підписом уповноваженої особи та відбитком печатки колгоспу Імені 22 з`їзду КПРС Березівського району Одеської області.

Крім того, трудова книжка НОМЕР_1 містить інформацію про трудовий стаж ОСОБА_1 з відповідними записами про роботу на інших підприємствах із посиланням на відповідні накази, на підставі яких зроблено записи про прийняття ОСОБА_1 на роботу та звільнення з роботи. Вказані записи у трудовій книжці НОМЕР_1 є належними та допустимими доказами підтвердження мого трудового стажу.

Отже, відсутність відбитку печатки на першій сторінці трудової книжки НОМЕР_1 не може бути підставою для неврахування до страхового стажу трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки за висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 24.05.2018 року по справі №490/12392/16-а, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприемства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Верховний Суд у своїх постановах від 28.02.2018 року у справі №428/7863/17, від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року у справі №423/1881/17, від 29.03.2019 року у справі №548/2056/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для підрахунку стажу при призначенні пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року, справа № 275/615/17, провадження №К/9901/768/17.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення кадрових документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та передання документації до архівних установ, даний факт не може бути підставою для позбавлення Позивачки її конституційного права на належний соціальний захист. Аналогічні за змістом висновки з приводу подібних правовідносин відображені у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 року (справа №583/392/17).

За наведеного суд погоджується з тим, що не зарахування спірного періоду до обрахунку пенсії позивача порушує її майнові права оскільки вона має законні сподівання на отримання належних сум пенсії, що є прямим втручанням у її право на мирне володіння особистим майном - пенсією.

З урахуванням викладеного суд по даній справі надавши правову оцінку спірним правовідносинам дійшов висновку, що в страховий стаж позивачці повинні бути зараховані періоди її роботи, які відображені у трудовій книжці НОМЕР_1 , дата заповнення 01.09.1981 року, та періоди роботи з 01.09.1981 року по теперішній час, згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 .

З огляду на викладене рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №10 від 24.10.2022 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачці підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення та зобов`язання ГУ ПФУ в Тернопільській області з урахуванням правової оцінки наданої судом в рішенні, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.10.2022 року про призначення пенсії.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (майдан Волі,3, м.Тернопіль, Тернопільська область, 46001) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №10 від 24.10.2022 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (майдан Волі,3, м.Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 трудову книжку НОМЕР_1 , дата заповнення 01.09.1981 року, та періоди роботи з 01.09.1981 року по теперішній час, згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (майдан Волі,3, м.Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.10.2022 року про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

В решті позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (майдан Волі,3, м.Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко