Справа № 280/5734/22
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
13 березня 2023 року Справа № 280/5734/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 )

про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
29.09.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

скасувати протокол засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 19.05.2020 №105;

скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 19.05.2020 №500 про затвердження протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 19.05.2020 №105;

зобов`язати житлову комісію Військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на обліку як особу, що потребує поліпшення житлових умов при звільнені з військової служби.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у лавах Збройних Сил України та має загальну вислугу років 26 р. 10 міс. 09 дн. Після звільнення позивача з військової служби відбулось засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , за наслідками якого прийнято оскаржувані рішення про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку. Проте, позивач із такими рішеннями не погоджується та зазначає, що законодавством України гарантовано військовослужбовцям, які мають вислугу понад 20 років, право на забезпечення жилими приміщеннями для постійного користування. З урахуванням викладеного просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 04.10.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Позивачем недоліки позову усунуто.

Ухвалою суду від 31.10.2022 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовною заявою; відкрито провадження у справі №280/5734/22; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач відзиву на позов не направив.

Частиною другою статті 175 КАС України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 1 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу та наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.03.2020 №91 позивача, звільненого наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 05.03.2020 №61 у запас відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту), виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 24.03.2020. У наказі також зазначено, що календарна вислуга позивача складає 21 р. 01 міс. 17 дн., пільгова 05 р. 08 міс. 23 дн., загальна 26 р. 10 міс. 09 дн.

Рішенням житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформленим протоколом від 19.05.2020 №105, позивача знято з квартирного обліку у зв`язку зі звільненням з військової служби як такого, який не відноситься до осіб, які залишаються на квартирному обліку до одержання житла та користуються правом позачергового одержання житла.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 19.05.2020 №500 «Про затвердження протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 19.05.2020 року №105» наказано зняти з квартирного обліку майора ОСОБА_1 , начальника стройової частини відділення персоналу штабу Військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку зі звільненням з військової служби (витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 24.03.2020 №91), який перебував на квартирному обліку при Військовій частині НОМЕР_1 зі складом сім`ї 1 (одна) особа, а саме: він ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , у загальній черзі з 21.02.2018, у першочерговій з 21.02.2018, як такого, що не підпадає до осіб, які залишаються на квартирному обліку до одержання житла та користуються правом позачергового одержання житла.

Незгода із даними рішеннями зумовила звернення ОСОБА_1 до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними мотивами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі Порядок № 1081; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей. (п. 1 Порядку №1081).

Пунктом 3 Порядку № 1081 установлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

За правилами пункту 6 Порядку № 1081 питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців, вирішуються за місцем перебування їх на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

У відповідності до пунктів 22, 24 Порядку № 1081 облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.

Згідно пунктів 29, 30, 31 Порядку № 1081 військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Військовослужбовці знімаються з обліку у разі:

поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла;

засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження;

звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік;

в інших випадках, передбачених законодавством.

Житлові приміщення надаються тільки військовослужбовцям, які перебувають на обліку, крім випадків, передбачених законодавством.

Як встановлено пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.

Відповідно до пункту 21 розділу VI Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380 (далі Інструкція №380), зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Тлумачення зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а, отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, у тому числі і в разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку № 1081.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 24.02.2021 у справі № 460/6032/18.

Як вбачається із матеріалів справи, позивача звільнено наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 05.03.2020 №61 у запас відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту).

На момент звільнення позивача його календарна вислуга років у Збройних Силах України становила 21 р. 01 міс. 17 дн., пільгова 05 р. 08 міс. 23 дн., загальна 26 р. 10 міс. 09 дн.

Таким чином, оскільки вислуга позивача на військовій службі складає більше ніж 20 років, при цьому він звільнений з військової служби в запас (у зв`язку із закінченням строку контракту), суд доходить висновку про відсутність правових підстав для зняття позивача з квартирного обліку у військовій частині.

Наведене, в свою чергу, є підставою для скасування рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформленого протоколом засідання від 19.05.2020 №105, та наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 19.05.2020 №500, в частині, що стосується позивача, як протиправних.

Щодо решти позовних вимог суд зазначає, що дійсно, поновлення позивача на обліку як особи, яка потребує поліпшення житлових умов, забезпечить ефективне відновлення його прав.

Разом із тим, суд звертає увагу, що відповідно до п. 1 р. ІІ Інструкції №380, для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міноборони, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, а також у військових прокуратурах (далі - військова частина) утворюються житлові комісії (далі - житлова комісія військової частини).

На підставі протоколу загальних зборів військовослужбовців військової частини та протоколу засідання житлової комісії військової частини командир (начальник, керівник) військової частини, керівник військової прокуратури (далі - командир військової частини) видає наказ про утворення та діяльність житлової комісії військової частини. (п. 2 р. ІІ Інструкції №380).

Пунктом 4 р. ІІ Інструкції №380 закріплено, що житлова комісія військової частини підзвітна загальним зборам військовослужбовців цієї військової частини. Об`єднана житлова комісія підзвітна загальним зборам військовослужбовців військових частин (підрозділів).

У разі розформування військової частини житлова комісія військової частини припиняє свою діяльність та передає облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, до визначеного правонаступника.

Рішення про припинення діяльності об`єднаної житлової комісії приймає посадова особа, яка видала наказ про її утворення. У наказі про припинення зазначається правонаступник та термін передачі обліку, до якого передається облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання.

Враховуючи наведені приписи, а також те, що відповідачем у справі є саме Військова частина НОМЕР_1 , а не комісія, утворена у її складі, суд вважає за необхідне зобов`язати поновити позивача на житловому обліку саме Військову частину НОМЕР_1 , у зв`язку із чим виходить за межі позовних вимог в даній частині.

Також, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне, для належного захисту прав позивача, зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 на обліку у загальній та першочерговій чергах саме з 21.02.2018, тобто з дати, з якої він на вказаному обліку перебував. Так, відповідно до п. 32 Порядку № 1081 військовослужбовцям житло надається згідно з чергою. Черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності винесення оскаржуваних рішень, з огляду на що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом засідання від 19.05.2020 №105, в частині, якою ОСОБА_1 знято з квартирного обліку.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 19.05.2020 №500 «Про затвердження протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 19.05.2020 року №105» в частині, якою ОСОБА_1 знято з квартирного обліку.

4. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на обліку у загальній та першочерговій чергах з 21.02.2018 як особу, яка потребує поліпшення житлових умов.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено та підписано 13.03.2023.

Суддя Ю.П. Бойченко