Справа № 580/20/23
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2023-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Черкаси

10 березня 2023 року справа № 580/20/23

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Буцької селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

02 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Буцької селищної ради, в якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність Буцької селищної ради щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 13.01.2022 до Буцької селищної ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою для оформлення права власності на земельну ділянку орієнтовною площею 3,92 умовних кадастрових гектари, що знаходиться в адміністративних межах Буцької сільської ради Маньківського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку належало ОСОБА_2 на підставі сертифікату про право на земельну частку, пай серії ЧР № 021764 від 10 липня 1996 року, належне на даний час на праві власності ОСОБА_1 за судовим рішенням Маньківського районного суду від 2 грудня 2021 року у справі №701/917/21;

2) зобов`язати Буцької селищної ради у встановленому законом порядку розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.01.2022 до Буцької селищної ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою для оформлення права власності на земельну ділянку орієнтовною площею 3,92 умовних кадастрових гектари, що знаходиться в адміністративних межах Буцької сільської ради Маньківського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку належало ОСОБА_2 на підставі сертифікату про право на земельну частку, пай серії ЧР № 021764 від 10 липня 1996 року, належне на даний час на праві власності Позивачу за судовим рішенням Маньківського районного суду від 2 грудня 2021 року у справі №701/917/21 та відповідно до вимог Земельного кодексу України прийняти обгрунтоване рішення.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

06.03.2023 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі. В обгрунтування зазначеного клопотання зазначив, що 16.02.2023 на черговій сесії Буцької селищної ради розглянуто заяву позивача про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою для оформлення права власності на земельну ділянку (пай) та прийнято рішення №28-66/VІІІ.

Вирішуючи питання щодо можливості закриття провадження у справі, суд зазначає таке.

Статтею 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, підстави з яких можливе закриття провадження у справі.

Згідно з п. 8 ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Аналіз викладеної норми дає підстави для висновку, що беззаперечною підставою для закриття провадження на підставі п. 8 ч.1 ст. 238 КАС України є виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних позивачем порушень.

Суд дослідивши підстави викладені представником відповідача в обґрунтування поданого клопотання дійшов висновку про те, що відбулося виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних позивачем порушень, а саме 16.02.2023 на черговій сесії Буцької селищної ради розглянуто заяву позивача про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою для оформлення права власності на земельну ділянку (пай) та прийнято рішення №28-66/VІІІ, яким позивачу надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою для оформлення права власності на земельну ділянку орієнтовною площею 3,92 умовних кадастрових гектари, що знаходиться в адміністративних межах Буцької сільської ради Маньківського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку належало ОСОБА_2 на підставі сертифікату про право на земельну частку, пай серії ЧР № 021764 від 10 липня 1996 року.

Враховуючи наведені заявником аргументи, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, тому заяву необхідно задовольнити.

Сплачений позивачем судовий збір може бути повернутий за його клопотанням ухвалою суду відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Що стосується відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини другої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приписами частини 4-6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача надано копії договору про надання правової допомоги №25 від 28.04.2020, акт про надання послуг згідно договору №25, копія квитанції до прибуткового касового ордера №75 від 24.12.2022.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, договором на правову допомогу, актами наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

Суд зазначає, що в матеріалах цієї справи наявний належним чином складений договір про надання правової допомоги, оформлені та підписані документи, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та документи, які свідчать про оплату позивачем послуг адвоката.

Однак, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню виходячи із принципу співмірності, що також визначено ч. 5 ст. 134 КАС України.

Суд вважає, що визначена адвокатом сума компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем, за результатами розгляду справи в розмірі 7000,00 грн, не є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, з огляду на те, що предметом розглядуваного спору є справа незначної складності, враховуючи обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та зважаючи на те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами немайнового характеру, які заявлені у позовній заяві, суд вважає, що розмір вказаних витрат підлягає стягненню в сумі 2000,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Lavents v. Latvia" (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги про стягнення на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу з підстав наведених вище.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 139, 140, 238, 241, 248, 256, 294, 295 КАС, суд

ухвалив:

Клопотання представника відповідача - задовольнити.

Закрити провадження у справі №580/20/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Буцької селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Буцької селищної ради (20114, Черкаська обл., Уманський р-н, смт. Буки, вул. Центральна, 28, ).

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО