Справа № 593/831/22
Суддя: Німко Н. П.
Дата ухвалення: 2023-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 593/831/22
Провадження №2-а/593/2/2023
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"27" лютого 2023 р.

в складі:

головуючого судді Німко Н.П.

за участю секретаря судового засідання Олексів О.Б.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Шевчука В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - адвокат Шевчук Валентин Олексійович звернувся до Бережанського районного суду із позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції й просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5660623 від 24.07.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП; також просив поновити строк на оскарження постанови.

Позовні вимоги мотивував таким: постановою серії ЕАР №5660623 від 24.07.2022 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 та ч.3 ст.121 КУпАП із накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. Позивач вважає таку постанову незаконною, оскільки єдиним доказом вчинення ніби-то позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова, в якій зафіксовано порушення невідомим водієм правил дорожнього руху; відомостей про існування будь-яких доказів постанова не містить. Вказує, що сержант поліції не вправі був вимагати і перевіряти наявність полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності, бо не було ДТП, протокол щодо порушень ПДР не складався, а відтак були відсутні підстави для притягнення до відповідальності.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що 24 липня 2022 року близько 00:00 год. у Рівненській області, повертаючись додому, він керував автомобілем УАЗ 452Д з номерним знаком НОМЕР_1 . В той час його зупинили працівники поліції, повідомили, що він керує транспортним засобом у період дії комендантської години у воєнний час та сказали пред`явити документи - водійське посвідчення, документ на авто, що він і зробив. Перевіривши документи, поліцейський сказав, що на транспортний засіб немає документу про технічний огляд, на що він пояснив, що даний автомобіль він цього ж дня 24 липня 2022 року придбав у Сарненському району у фізичної особи, анкетних даних якої не пам`ятає, за суму 1200-1250 доларів. Таке авто він придбав для власних потреб, не для заробітку, а тому вважав, що технічний огляд не потрібен. Окрім цього, він є інвалідом війни та учасником бойових дій, а тому має пільги щодо оформлення технічного огляду та полісу страхування, вказує, що на підставі таких пільг йому згадані документи не потрібно оформляти. Такі відомості він також повідомляв працівникам полції, однак ті, взявши його документи, пішли до свого автомобіля, а опісля принесли йому постанову про накладення адміністративного стягнення. Також пояснив, що вантажопідйомність автомобіля до 800 кг і він вважає такий транспортний засіб легковим, а не вантажним, а тому відсутній обов`язок проходження ним технічного огляду. Зазначив, що власником такого транспортного засобу він не є, довіренності від власника на такий автомобіль він немає. В його розпорядженні є лише технічний паспорт на авто, що дає йому законні підстави використувати даний транспортний засіб, а також продавати його.

Представник позивача - адвокат Шевчук В.О. у судовому засіданні просив позов задовольнити із мотивів, наведених у позовній заяві. Також пояснив, що працівники поліції незаконно та безпідставно зупинили авто під керуванням ОСОБА_1 , і зважаючи на такі незаконні дії працівників поліції, всі подальші їх дії були незаконними (доктрина плодів отруйного дерева). Зазначає, що у такій категорії справ обов`язок доказування лежить на стороні відповідача.

Відповідач - представник Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення. Подав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з огляду на таке: з постанови серії ЕАР № 5660623 від 24.07.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слідує, що він 24.07.2022 о 23 год. 46 хв. (причина зупинки - порушення комендантської години) по вулиці Бєлгородська, м.Сарни Рівненської області, керуючи транспортним засобом УАЗ 452 Д, НОМЕР_2 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, та не мав діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності чим порушив пункт 31.3 б, 2.1.г ПДР, вказаним скоїв адміністративне правопорушення, передбачене, ч.З ст.121, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Даною постановою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та об`єднано з ч.З ст.121 КУпАП відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Підпунктом «ґ» пункту 2.1 розділу 2 ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з п. б п. 31.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю). Відповідно до статті 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Постановою Кабінету Міністрів України № 137 від 30.01.2012 року затверджено Порядок проведення обовязкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, яким передбачено періодичність проходження обовязкового технічного контролю: для вантажних автомобілів незалежно від Форми власності вантажопідйомністю до 3.5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки. До позовної заяви не було надано жодних доказів, які б підтвердили обставини, що позивач не вчиняв адміністративне правопорушення. Позивачем не надано ні копії протоколу ОТК, ні чинного полісу обов`язкового цивільно-правового страхування власників наземних транспортних засобів. Поліцейським УПП в Рівненській області ДПП було досліджено свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, а також дані з бази Національної автоматизованої інформаційної системи (НАІС). Згідно реєстраційної картки транспортного засобу УАЗ 452 Д, реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації права власності - 11.07.1991 рік. УАЗ 452 Д - вантажний автомобіль підвищеної прохідності призначений для експлуатації на всіх дорогах. Технічні характеристики УАЗ-452Д: число місць у кабіні - 2: колісна формула 4X4; вантажопідйомність - 0,8 т; загальна вага причепа, що буксирується -0,85 т... Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб, яким керував позивач з огляду на положення ст. 35 Закону України «Про порожній рух» належить до вантажних автомобілів вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них, а отже - які підлягають обов`язковому технічному контролю кожні два роки. Відповідно до даних з бази Національної автоматизованої інформаційної системи (НАІС) обов`язковий технічний контроль вищезазначеного транспортного засобу не проходився взагалі, що доказує вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Відповідно до даних перевірки наявності чинного полісу обов`язкового цивільно-правового страхування власників наземних транспортних засобів з офіційного сайту МТСБУ такий поліс транспортного засобу з номерним знаком НОМЕР_2 відсутній й по теперішній час, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Враховуючи, шо оскільки у ч. З ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік дій, які може вчинити місцевий загальний суд як адміністративний суд, за наслідками розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, в задоволенні вимог позову про визнання протиправною постанови слід відмовити. Крім того, винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, віднесене до повноважень патрульної поліції. Зміст оскаржуваної постанови в повній мірі відповідає вимогам ст.283 КУпАП, в ній зазначено, опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У своїй відповіді на відзив представник позивача вказав, що зупинка позивача відбувалася в незаконний спосіб, посилання відповідача на підставу зупинки транспортного засобу - порушення комендантської години, не відповідає переліченим підставам для зупинки транспортних засобів у ЗУ «Про національну поліцію». Оскільки були відсутні законні підстави для зупинки транспортного засобу, то враховуючи «доктрину плодів отруйного дерева», всі подальші дії інспектора патрульної поліції він вбачає незаконними, а зібрані докази - недопустимими. Позивач є інвалідом війни, а отже він звільняється від обов`язкового страхування своєї цивільно-правової відповідальності на території України. За офіційним тлумаченням положень пункту 13.1 статті 13 в Рішенні Конституційного Суду №7-рп/2014 від 23.12.2014 вбачається, що в аспекті конституційного звернення положення пункту 13.1 статті 13 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 року № 1961-ІУ зі змінами, необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам І групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі. Вважає, що маючи «на руках» технічний паспорт на згадане авто, позивач мав таке авто у правомірному володінні і користуванні, але власником його він не був.

Суд, вивчивши позов, взявши до уваги надані сторонами заяви по суті справи, всебічно перевіривши матеріали справи, докази, надані по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захистшляхом:1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Із постанови серії ЕАР № 5660623 від 24 липня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності вбачається, що ОСОБА_1 24.07.2022 о 23 год. 46 хв. по вулиці Белгородська в м.Сарни, керував транспортним засобом УАЗ 452 Д, НОМЕР_2 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, та не мав діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив пункт 31.3 б, 2.1.г ПДР. Тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене, ч.З ст.121, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Даною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Вважаючи таку постанову незаконною, позивач звернувся до суду із позовом про визнання постанови протиправною та її скасування.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (зі змінами і доповненнями, далі по тексту - ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Так, підпунктом «ґ» пункту 2.1 розділу 2 ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частина 1 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно з п. б п. 31.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до статті 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України № 137 від 30.01.2012 року затверджено Порядок проведення обовязкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, яким передбачено періодичність проходження обовязкового технічного контролю:

- для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

- для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3.5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

- для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

- для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Частиною 3 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Як на підставу своїх доводів сторона позивача послалася на те, що позивач звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України відповідно до п.13.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки є інвалідом війни.

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 20 лютого 2017 року.

Відповідно до положень пункту 13.1 ст.13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Як вбачається із технічного паспорта серії НОМЕР_4 , виданим 11 червня 1991 року, власником автомобіля УАЗ 452Д з номерним знаком НОМЕР_2 (яким за обставин, вказаних у оскаржуваній постанові керував позивач) є ОСОБА_2 .

Позивач не додав до матеріалів справи доказів належності (володіння на праві власності чи на будь-якій іншій правовій підставі) йому вказаного вище транспортного засобу, а відтак на нього не поширюються пільги, передбачені пунктом 13.1 ст.13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Отже, суд приходить до висновку про правомірність дій поліцейського в частині винесення оскаржуваної постанови за ч.1 ст.126 КУпАП.

Щодо обгрунтування сторони позивача своїх вимог про визнання протиправною та скасування постанови в частині притягнення до адміністративної відповідальності ч.3 ст.121 КУпАП, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Ч. 4 ст 161 КАС України зобов`язано позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач спочатку пояснив, що був позбавлений можливості пройти обов`язковий технійний контроль транспортного засобу, оскільки того дня, коли винесли постанову за таке порушення, він лише придбав такий транспортний засіб і рухався додому. У подальшому, позивач вже стверджував, що не вважав обов`язковим проходити технічний котроль автомобіля, оскільки, на його думку,це авто було легковим.

Такі пояснення позивача не заслуговують на увагу та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні жодними доказами.

Сторона позивача також зазначила, що обов`язок доказування у даній категорії справ лежить на стороні відповідача, а інспектор поліції невідомо з яких джерел встановив для транспортного засобу, яким керував позивач обов`язок технічного контролю, оскільки такі відомості відсутні у технічному паспорті та у оскаржуваній постанові.

Як вбачається із відзиву на позов, поліцейським УПП в Рівненській області ДПП досліджено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також дані з бази Національної автоматизованої інформаційної системи (НАІС).

Згідно оскаржуваної постанови, позивач керував транспортним засобом УАЗ 452 Д.

УАЗ 452 Д - вантажний автомобіль підвищеної прохідності, призначений для експлуатації на всіх дорогах, вантажопідйомністю до 0,8 т.

Відтак, з огляду на положення ст.35 Закону України «Про порожній рух» належить до вантажних автомобілів вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них, а отже - який підлягає обов`язковому технічному контролю кожні 2 роки.

Відповідно до даних з бази Національної автоматизованої інформаційної системи (НАІС) обов`язковий технічний контроль вищезазначеного транспортного засобу не проходився.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що доводи позивача є безпідставними та спрямованими на уникнення від адміністративної відповідальності.

В справі ЄСПЛ «Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03) від 03 квітня 2008 року вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підстави для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до п. 2 ст. 90 КАС України, жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. В даному випадку, пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача. Однак суд не є засобом для сторін та не толерує зловживання правами.

Щодо вимоги сторони позивача про визнання протиправною постанови, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до ч.З ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тобто, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, суд може прийняти лише одне із рішень, передбачених ч.З ст. 286 КАС України.

Враховуючи, шо оскільки у ч. З ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік дій, які може вчинити місцевий загальний суд як адміністративний суд, за наслідками розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, в задоволенні вимог позову про визнання протиправною постанови слід відмовити.

Статтею 286 КАСУ передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Частиною 1 ст. 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Як зазначено у заяві про поновлення процесуального строку на звернення до суду, позивач отримав копію постанови 25 липня 2022 року. 01 серпня 2022 року він звернувся до центру з надання безоплатної правової допомоги. Лише 04 серпня 2022 року адвокатом отримано документи для підготовки і подачі позову до суду.

Наведені представником позивача обставини суд вважає поважними, також враховує дію воєнного часу на території України, а тому є підстави для поновлення позивачу строку звернення з адміністративним позовом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст.122, ст.125, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 8, 13, 32, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Поновити позивачу ОСОБА_1 строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5660623 від 24 липня 2022 року.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5660623 від 24 липня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 425, 00 грн. - за необгрунтованістю.

Складання повного тексту рішення, в силу положень ч.3 ст.243 КАС України, складено 03 березня 2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко