Справа № 160/2747/20
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
08 березня 2023 року Справа № 160/2747/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСерьогіної О.В.
за участі секретаря судового засіданняФесенка Р.О.
представника відповідача Завгороднього М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у адміністративній справі № 160/2747/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України в Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 160/2747/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України в Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень.
За наслідками розгляду зазначеної справи судом було прийнято рішення від 26.10.2022 року, яким адміністративний позов задоволено:
В обгрунтування вказаної заяви зазначено, що під час ухвалення судового рішення по справі не було враховано понесені судові витрати на проведення експертизи у сумі 17 187,37 грн. що підтверджується письмовими доказами долученими до матеріалів адміністративної справи, зокрема висновком експерта - ФОП " ОСОБА_2 " та платіжним дорученням №2056 від 05.02.2020 року. У зв`язку із викладеним, просить суд задовольнити вимоги викладені у заяві.
15.12.2022 року на адресу суду від представника Головного управління ДПС України в Дніпропетровській області надійшли письмові заперечення, в яких він зазначив, що заява про проведення експертного дослідження ФОП ОСОБА_1 до судового експерта Лябах Наталії Миколаївни датована 03.02.2020 року, в той час як позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 11.03.2020 року. Висновок експертного дослідження №05-20 датований 13.04.2020 року. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 року відкрито провадження у справі. Тобто, проведення судово-економічної експертизи було проведено до того, як було відкрито провадження в адміністративній справі та не був учасником справи. З огляду на викладене, просить суд відмовити у задоволенні заявлених вимог.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 року заяву призначено до розгляду у судовому засіданні на 08.03.2023 року о 10:30 год.
Враховуючи, що розгляд даної адміністративної справи здійснювався в порядку загального позовного провадження, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.10.2022 року по цій справі прийнято за правилами загального позовного провадження, то розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення підлягає розгляду в судовому засіданні.
В судове засідання прибув представник відповідача. Позивач до суду не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення вимог, викладених у заяві про ухвалення додаткового судового рішення.
Так, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, зміст заяви, суд дійшов до наступних висновків.
Згідно з частиною третьою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У частині сьомій статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Частиною четвертою статті 143 КАС України передбачено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою вказаної статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 вказаного Кодексу (частина п`ята статті 143 КАС України).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частиною другою статті 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина третя статті 252 КАС України).
Так, за змістом уточненої позовної заяви зазначено, зокрема, що позивачем понесені витрати на проведення експертного дослідження в сумі 17 187,37 грн.
Отже, до закінчення судових дебатів, з дотриманням вимог частини сьомої статті 139 КАС України позивачем зазначено в позовній заяві про необхідність вирішення питання розподілу судових витрат та надано докази понесення вказаних витрат, а заява про ухвалення додаткового рішення у справі подана позивачем до закінчення строку на виконання судового рішення.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на проведення експертного дослідження в сумі 17 187,37 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої та третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Частиною третьою - восьмою статті 137 КАС України передбачено, що спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.
У випадках, коли сума витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача, експерта або проведення експертизи повністю не була сплачена учасниками справи попередньо (авансом), суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.
Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).
У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною першою, сьомою, дев`ятою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Частиною першою - третьою статті 101 КАС України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.
Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Відповідно до частини 1, 6, 7 ст. 104 КАС України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має такі самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.
Приписами частини першої статті 106 КАС України встановлено, що експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться на замовлення учасника справи.
Аналіз вищевказаних норм чинного законодавства свідчить про те, що склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, тощо.
Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Положення статті 137 КАС України передбачають, що судом встановлюється розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Учасниками справи є, зокрема, сторони, треті особи (частина перша статті 42 КАС України).
Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач (частина перша статті 46 КАС України).
Таким чином КАС України встановлює порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.
Як вбачається із матеріалів справи, заява про проведення експертного дослідження ФОП ОСОБА_1 до судового експерта Лябах Наталії Миколаївни за вих. №0302/20 датована 03.02.2020 року, в той час як позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 11.03.2020 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції канцелярії суду. Висновок експертного дослідження №05-20 датований 13.04.2020 року. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 року відкрито провадження у справі.
Отже, проведення судово-економічної експертизи було проведено до того, як було відкрито провадження в адміністративній справі та ФОП ОСОБА_1 ще не був учасником справи.
Оскільки в межах спірних правовідносин замовлення експертизи та отримання експертного висновку відбулося за ініціативою ФОП ОСОБА_1 до звернення до суду з позовом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат на підготовку вищевказаного експертного висновку.
На користь такого висновку також свідчать норми частини восьмої статті 104 КАС України, які надають право учаснику справи подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи. Отже, здійснення учасником справи замовлення експертного дослідження в поза процесуальному порядку обмежує право іншої особи приймати участь у процесі проведення експертизи, зокрема подавати заяву про відвід експерта.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у даній адміністративній справі.
Керуючись статтями 101, 104, 106, 139, 143, 241-243, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у адміністративній справі № 160/2747/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України в Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали суду складений 13.03.2023 року.

Суддя О.В. Серьогіна