Справа № 520/14190/2020
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,
за участю секретаря судового засідання Шаповал В.Ю.,
за позовом ОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1
про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання повернути незаконно утримане грошове забезпечення,
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить суд: визнати протиправним та скасувати 3 абзац пункту 4 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2020 року №651 «Про результати службових розслідувань по факту нестачі майна служби зв`язку військової частини», викладений у новій редакції на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №724 від 13.08.2020 року «Про внесення змін до наказу командира військової частини №651 від 23.07.2020р. «Про результати службових розслідувань по факту нестачі майна служби зв`язку військової частини» про притягнення командира роти зв`язку та радіотехнічного забезпечення батальйону зв`язку, та радіотехнічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності на суму 23 747,99 грн.; визнати протиправним та скасувати 11 абзац пункту 4 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2020 року №651 «Про результати службових розслідувань по факту нестачі майна служби зв`язку військової частини», викладений у новій редакції на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №724 від 13.08.2020 року «Про внесення змін до наказу командира військової частини №651 від 23.07.2020р. «Про результати службових розслідувань по факту нестачі майна служби зв`язку військової частини» про притягнення командира роти зв`язку та радіотехнічного забезпечення батальйону зв`язку, та радіотехнічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності на суму 169 212,20 грн.; визнати протиправним та скасувати пункт 6 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2020 року №651 «Про результати службових розслідувань по факту нестачі майна служби зв`язку військової частини» про накладення на капітана ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді «Сувора догана»; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно утримане грошове забезпечення, стягнуте в рахунок відшкодування нанесених державі збитків; стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, а саме витрати на надання правової допомоги в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано абзац 3 пункту 4 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2020 року №651 «Про результати службових розслідувань по факту нестачі майна служби зв`язку військової частини», викладений у новій редакції на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 724 від 13.08.2020 року «Про внесення змін до наказу командира військової частини № 651 від 23.07.2020 р. «Про результати службових розслідувань по факту нестачі майна служби зв`язку військової частини» про притягнення командира роти зв`язку та радіотехнічного забезпечення батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності на суму 23 747, 99 грн. Скасовано абзац 11 пункту 4 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2020 року №651 «Про результати службових розслідувань по факту нестачі майна служби зв`язку військової частини», викладений у новій редакції на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №724 від 13.08.2020 року «Про внесення змін до наказу командира військової частини №651 від 23.07.2020р. «Про результати службових розслідувань по факту нестачі майна служби зв`язку військової частини» про притягнення командира роти зв`язку та радіотехнічного забезпечення батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності на суму 169 212,20 грн. Скасовано пункт 6 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2020 року №651 «Про результати службових розслідувань по факту нестачі майна служби зв`язку військової частини» про накладення на капітана ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді «Сувора догана». Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно утримане грошове забезпечення, стягнуте в рахунок відшкодування нанесених державі збитків.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, просила суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 року та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

ОСОБА_1 надіслав відзив на апеляційну скаргу, просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 року без змін; додатково стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на надання правової допомоги у розмірі 15000,00 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2022 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 по справі № 520/14190/2020 залишено без змін.

ОСОБА_1 подано до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якій заявник просить суд вирішити питання про судові витрати та стягнути в Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на надання правової допомоги у розмірі 20000,00 грн. на стадії розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Військовою частиною НОМЕР_1 подано до суду клопотання, в якій відповідач просить відмовити у задоволенні заяви позивача про стягнення судових витрат в повному обсязі, а у разі задоволення заяви зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу. Також просить розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача. Зазначає, що сума, заявлена позивачем, є досить завищеною, зокрема, з урахуванням обсягу проведеної роботи та кількості судових засідань по справі. Вважає, що заява позивача підлягає відхиленню, у зв`язку з необґрунтованістю та відсутністю акту виконаних робіт (калькуляції).

ОСОБА_1 подано до суду заперечення на клопотання відповідача, в якій позивач просить в задоволенні клопотання відповідача відмовити та задовольнити заяву позивача про ухвалення додаткового рішення по справі. Зазначає, що матеріалами справи підтверджено розмір витрат на правову допомогу. Вказує, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені заздалегідь та належним чином.

Розгляд справи здійснюється у судовому засіданні згідно приписів ст.229 КАС України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням запровадженого на території України воєнного стану та активними бойовими діями на території Харківської області та безпосередньо у м. Харків, заява була розглянута 08.03.2023 року.

Дослідивши обґрунтування заяви про розподіл судових витрат, наданні докази, колегія суддів доходить висновку щодо часткового задоволення заяви з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).

Згідно з п.п. 1, 2 ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Згідно з п.п. 6, 7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Таким чином, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 04.02.2020 у справі № 280/1765/19, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, які входять до предмета доказування у справі, мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 07.05.2020 року у справі № 320/3271/19.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Колегія суддів зазначає, що з аналізу статті 134 КАС України випливає, що крім того, що зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу в т.ч. неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в частині 5 цієї статті. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

При визначені відшкодування витрат на суму гонорару адвоката, суд виходить з реальності адвокатських витрат (чи мали місце ці витрати, чи була в них необхідність) а також розумності їх розміру. Такі критерії застосовує Європейській суд з прав людини. У справі "East/West Allianse Limited" суд зазначив, що заявник має право на компенсацію судових витрат, тільки якщо буде доведено, що такі витрати фактично мали місце, були неминучі, а їх розмір є обґрунтованим.

Верховний Суд в постанові від 05.06.2018 року у справі № 904/8308/17 зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на матеріали справи, на підтвердження понесених витрат в суді апеляційної інстанції представником позивача надано до суду наступні докази:

- копію договору про надання правової допомоги (у адміністративному провадженні) б/н від 05.07.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Івановим Олексієм Андрійовичем, предметом якого є надання правової допомоги в обсязі і на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.4 договору розмір гонорару, а також витрат, які виникли у зв`язку з виконанням даного договору, узгоджуються сторонами додатково та визначаються в додатку №1 до даного договору. При зміні умов, зазначених в п.1.1 договору, внаслідок збільшення обсягу, тривалості та складності справи, розмір винагороди адвоката може бути збільшений на підставі додаткової угоди;

- копію додатку 1 до договору про надання правової допомоги (у адміністративному провадженні) б/н від 05.07.2021 року, яким визначено, що розмір гонорару за виконання вказаного договору обчислюється сторонами відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та становить 15000,00 грн.;

- копію попереднього розрахунку послуг з надання правничої допомоги б/н від 05.07.2021 року, в якому сторони дійшли згоди, що гонорар адвоката буде мати фіксований розмір та становить 15000,00 грн.;

- копію товарного чеку б/н від 05.07.2021 року на суму 15000,00 грн.;

- копію довідки про оплату юридичних послуг адвоката б/н від 05.07.2021 року;

- копію акту виконаних робіт б/н від 16.07.2021 року, за яким станом на поточну дату, виконуючи умови договору, адвокат надав, а клієнт прийняв наступні послуги: надання усних консультацій (2 години); отримання та ознайомлення з апеляційною скаргою (4 години); написання та складення відзиву на апеляційну скаргу (8 годин); направлення відзиву на апеляційну скаргу відповідачу та до суду (1 година). Зазначено, що відповідно до умов договору, сторони дійшли згоди, що гонорар адвоката має фіксований розмір, становить 15000,00 грн. та сплачений в повному обсязі під час укладення договору;

- копію додатку №2 до договору про надання правової допомоги (у адміністративному провадженні) б/н від 23.02.2022 року, яким визначено, що сторони дійшли згоди, що у зв`язку із збільшенням об`єму виконаних робіт адвокатом, клієнт сплачує додатково гонорар у розмірі 5000,00 грн.;

- копію довідки про оплату юридичних послуг адвоката б/н від 23.02.2022 року;

- копію акту виконаних робіт б/н від 23.02.2022 року, за яким станом на поточну дату, виконуючи умови договору, адвокат надав, а клієнт прийняв наступні послуги: надання усних консультацій (2 години); отримання та ознайомлення з апеляційною скаргою (4 години); написання та складення відзиву на апеляційну скаргу (8 годин); направлення відзиву на апеляційну скаргу відповідачу та до суду (1 година); складення клопотання про залучення витягну з наказу (1 година); написання пояснень на вимогу суду (1 година); написання клопотання про витребування оригіналу доказів (1 година); написання відповіді на письмові пояснення відповідача (1 година); ознайомлення з додатково наданими відповідачем документами у суді апеляційної інстанції (4 години); складення та направлення адвокатського запиту в прокуратуру (1,5 години); складення та направлення адвокатського запиту до суду (1,5 години); участь в шести судових засіданнях по 2,5 години кожне (із врахуванням часу на шлях до суду та з суду) (15 годин загального часу). Зазначено, що за попередньою домовленістю розмір гонорару становив 15000,00 грн., а також сторони дійшли згоди, що у зв`язку із збільшенням об`єму виконаних робіт адвокатом, клієнт сплачує додатково гонорар у розмірі 5000,00 грн., тому загальний розмір понесених витрат становить 20000,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що вищевказані документи є належними доказами, які підтверджують понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що приписами ч.ч. 5-7 ст.134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах Верховного Суду від 09.03.2021 року у справі №200/10535/19-а, від 05.08.2020 року у справі №640/15803/19.

Відповідач, заперечуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, посилається на те, що сума, заявлена позивачем, є досить завищеною, зокрема, з урахуванням обсягу проведеної роботи та кількості судових засідань по справі.

Колегія суддів зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у додаткових постановах Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №826/841/17, від 24.10.2019 у справі №820/4280/17, від 12.12.2019 у справі №2040/6747/18, у постанові Верховного Суду від 24.03.2020 у справі №520/6161/19.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, враховуючи зміст та обсяг наданих послуг, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що розмір витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем у суді апеляційної інстанції у розмірі 20000,00 грн., є суттєво завищеним та не є співмірним з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Правова позиція позивача не змінювалась в судах першої та апеляційної інстанцій. Законодавство, яким регулюється спір у справі, документи та доводи, якими позивач обґрунтовував свою позицію, написання відзиву на апеляційну скаргу та інших документів, тобто, підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, не потребувала повторного вивчення матеріалів справи та надання позивачу додаткових консультацій у справі.

Колегія суддів зауважує, що визначена представником позивача кількість годин роботи адвоката на підготовку відзиву на апеляційну скаргу є явно завищеною, позаяк отримання та ознайомлення з апеляційною скаргою, написання та складення відзиву на апеляційну скаргу та направлення відзиву на апеляційну скаргу відповідачу та до суду охоплюється однією послугою написання відзиву на апеляційну скаргу.

При цьому, направлення відзиву на апеляційну скаргу відповідачу та до суду є технічною допомогою, а не правничою, позаяк не потребує спеціальних знань та освіти, які впливають на якість та результат вирішення спору, відтак означену технічну послугу суд не може врахувати у предмет надання правничої допомоги адвоката.

Також, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, яка викладена в додатковій постанові від 11.12.2019 по справі № 2040/6747/18, якою встановлено, що надання правової допомоги з приводу вирішення навіть певної (усієї) сукупності процесуальних питань в апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з адміністративним позовом, оскільки первинна - більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи та нормативно-правової бази.

Так, додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2021 року заяву адвоката ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення щодо компенсації судових витрат у справі задоволено частково та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн.

Додаткове рішення суду першої інстанції не оскаржувалось ні ОСОБА_1 , ні Військовою частиною НОМЕР_1 .

Отже, виходячи з принципу пропорційності, колегія суддів вважає, що сума, яка заявлена до стягнення на оплату витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, є неспівмірною із складністю справи та обсягом наданих послуг адвокатом.

Доводи позивача про те, що ним було надано всі належні та допустимі докази понесених під час розгляду справи судових витрат на професійну правничу допомогу у зазначених розмірах, колегія суддів з урахуванням наведених вище висновків вважає необґрунтованими, оскільки навіть за умови визначення у договорі фіксованого розміру гонорару адвоката, суд, оцінюючи такий розмір, має надавати оцінку всім складовим таких витрат та може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також, посилання відповідача на те, що заява позивача підлягає відхиленню, у зв`язку з необґрунтованістю та відсутністю акту виконаних робіт (калькуляції), спростовуються матеріалами справи, а саме копіями актів виконаних робіт б/н від 16.07.2021 року та б/н від 23.02.2022 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що з урахуванням принципу співмірності обсягу наданих послуг із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, складністю справи, правової позиції Верховного Суду, яка викладена в додатковій постанові від 11.12.2019 у справі № 2040/6747/18, суми витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, яка присуджена до стягнення додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2021 року, відшкодуванню на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 . За цим, заява позивача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, надану у суді апеляційної інстанції в сумі 12000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 .

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М. Бартош Н.С.

Повний текст додаткової постанови виготовлений 13.03.2023.