Справа № 496/231/23
Суддя: Пасечник М. Л.
Дата ухвалення: 2023-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/231/23
Провадження № 2-а/496/9/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пасечник М.Л.

за участю секретаря - Касьяненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить суд провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Адміністративний позов обґрунтований тим, що 31.12.2022 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕАР №6352173, про порушення ним правил дорожнього руху, п. 8.4. порушення дорожніх знаків руху та накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у сумі 340 грн.

Вказану постанову позивач вважає незаконною, винесену з грубим порушенням норм законодавства та такою, що має бути скасована у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 31.12.2022 року він рухався на своєму автомобілі по вул. В. Арнаутській в напрямку вул. Рішельєвської. Пересікаючи вул. Пушкінську, позивач рухався у другій полосі не порушуючи правил дорожнього знаків. Після закінчення проїзду перехрестя, з лівої сторони їхали співробітники поліції, які зупинили позивача. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він вчинив правопорушення на вул. Пушкінська, натомість жодних порушень на вказаній вулиці позивач не вчиняв, і був зупинений на вул. В. Арнаутській. На прохання позивача надати будь-які докази вчинення ним правопорушення, співробітники поліції зазначили, що він може оскаржити постанову у суді. Доказів фіксації не було надано. Стаття 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, натомість будь-яких доказів на підтвердження порушення позивачем правил немає. Сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення. У постанові відсутні будь-які посилання на наявність свідків, відеофіксацію правопорушення. До матеріалів справи поліцейським не було долучено жодних об`єктивних доказів на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Під представника Управління Патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Є.А. Некришева надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому він просить залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позов без задоволення. В обґрунтування відзиву зазначив, що 31.12.2022 року в ході виконання службових обов`язків, інспектором роти № 7 батальйону № 2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції Крецу П.І. за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, 58, виявлено транспортний засіб «Jeep Renegade», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом не виконав вимоги дорожнього знаку «Рух праворуч» та здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4.г) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення підтверджується відеозаписом: «Відео наявності дорожнього знаку «Рух праворуч», відеозаписами з портативних відеореєстраторів інспекторів № 471149-1, 471149-2, 471561-1, 471561-2, та скріншотами з вищезазначених відеозаписів.

Окрім того, на виконання ухвали Біляївського районного суду Одеської області віл 27.01.2023 року КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики м. Одеси (Центр-«077»)» надано відеозаписи з камер відеоспостереження «Безпечне місто». В постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6352173 від 31.12.2022 року у п. №7 «до постанови додається» зазначено додатком «БК 471561». Тому, оскаржувана постанова містить посилання на докази, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. На скріншотах із відеозапису «Відео наявності дорожнього знаку Рух праворуч» зафіксовано наявність на перехресті вул. Пушкінська та Велика Арнаутська в м. Одеса дорожнього знаку «Рух праворуч». На відеозаписі за зовнішніми об`єктами (зупинка громадського транспорту, дорожнє покриття асфальтоване та дорожнє покриття з бруківкою) чітко видно, що це саме те перехрестя, на якому вчинено адміністративне правопорушення ОСОБА_1 . Інспектор в межах своїх повноважень, відреагував на виявлене ним адміністративне правопорушення та відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинив транспортний засіб позивача. Інспектор підійшов до ОСОБА_1 та відповідно до ч.3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» назвав своє прізвище, спеціальне звання та повідомив, що позивача зупинено відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та роз`яснив суть скоєного адміністративного правопорушення. Під час спілкування інспектора з ОСОБА_1 , останній зазначив, що ним вчинено не грубе порушення, можливо обійтися усним зауваженням. Тобто, позивач визнав факт вчинення ним адміністративного правопорушення, що зафіксовано на портативний відеореєстратор інспектора № 471561-1. На відеозаписі № 471149 зафіксовані усні пояснення позивача, який пояснив, що він трішки задумався, винуватий, їхав з роботи, поїхав не з тої полоси. Таким чином, позивач відразу на місці зупинки повідомив інспекторів, що порушив Правила дорожнього руху, а саме здійснив рух прямо не з тієї смуги для руху.

Під час розгляду справи позивача було ознайомлено з правами згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Він скористався своїм правом на власний розсуд і не надав інспекторам письмові пояснення по суті вчиненого ним адміністративного правопорушення. Жодної іншої письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку п. 5 ст. 278 КУПАП, не надходило. Позивачу було роз`яснено право та строки на оскарження постанови, строк на сплату штрафу, роз`яснено наслідки невиконання постанови, передбачені ст. 307, 308 КУпАП. Факт роз`яснення позивачу прав та строків оскарження, підтверджується власним підписом позивача у графі № 8 та № 9 оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч.1 ст. 283 та п.1 ч.1 ст. 284 КУпАП інспектор виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6352173 від 31.12.2022 року, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Негайно, після закінчення розгляду справи інспектор, відповідно до ст. 285 КУпАП, оголосив винесену постанову та надав її копію позивачу, про що свідчить його власний підпис у графі № 9 оскаржуваної постанови. На відеозаписі чітко видно, що дорожній знак «Рух праворуч» установлений з дотриманням вимог Правил дорожнього руху та ДСТУ 4100:2014, його добре видно учасникам дорожнього руху, він не затулений від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Відносно позивача не виносився протокол серії ЕАР № 6352173 від 31.12.2022 року, як він зазначає, а було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6352173 від 31.12.2022 року. 31.12.2022 року позивач, керуючи вищезазначеним транспортним засобом, рухався в крайній правій смузі та здійснював перетин перехрестя вул. Пушкінська та вул. В. Арнаутська саме з крайньої правої смуги для руху, що підтверджується його усними поясненнями, змістом постанови серії ЕАР № 6352173 від 31.12.2022 року та відеозаписами з камер відеоспостереження «Безпечне місто», яке було надано КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики м. Одеси (Центр -«077»)».

Крім того, позивач у своєму позові не просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6352173 від 31.12.2022 року. В обґрунтування власної позиції позивачем не було надано жодних належних, допустимих та в їх сукупності достатніх доказів, які б спростували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Відповідачем надано відеозаписи та скріншоти, які повністю підтверджують наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Інспектор роти № 7 батальйону № 2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старший сержант поліції Крецу П.І. мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача, розгляду справи на місці вчинення адміністративного правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності, інспектором дотримана процедура розгляду справи, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6352173 від 31.12.2022 року обґрунтована, правомірна, винесена на підставі та у порядку передбаченому чинним законодавством України.

Враховуючи все вищевикладене, доводи позивача, викладені у позовній заяві, не спростовують факту порушення ним Правил дорожнього руху, не підтверджені належними та допустимими доказами, відповідно до вимог ст. 161 КАС України, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови, мають судом оцінюватись критично, як єдиний спосіб водія уникнути адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Позивач в судове засіданні не з`явився, але надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності.

Представник Управління Патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, місце та час проведення судового засідання повідомлені належним чином, їх неявка відповідно до ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу за приписами ч.4 ст. 229 КАС України не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 31.12.2022 року інспектором роти № 7 батальйону № 2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції Крецу П.І. винесено постанову серії ЕАР № 6352173 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Зі змісту складеної постанови вбачається, що 31.12.2022 року о 11:30 год. у м. Одесі по вул. Пушкінська, 58, водій керуючи транспортним засобом не виконав вимоги дорожнього знаку 4.4. «Рух праворуч», чим порушив п. 8.4. Правил дорожнього руху - порушення вимог дорожніх знаків.

У пункті 7 зазначеної постанови вказано, що додатком до неї є БК 471561. Права за ст. 268 КУпАП та строки оскарження за ст. 289 КУпАП позивачу роз`яснено, що підтверджується його підписом у п. 8 оскаржуваної постанови.

За клопотання представника відповідача, ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 27.01.2023 року було витребувано у КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики м. Одеси (Центр-«077»)» відеозаписи з камер відеоспостереження за 31.12.2022 року з 11:05 год. по 11:35 год. на перехресті вул. Велика Арнаутська - Пушкінська (м. Одеса).

На виконання ухвали суду КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики м. Одеси (Центр-«077»)» було видано наручно представнику Управління патрульної поліції в Одеській області Є.А. Некришеву витребувані відеозаписи, які містяться на диску. В подальшому, наданий диск з відеозаписами, був надісланий на адресу суду.

На відеозаписах, які були надані на вимогу суду, зафіксовано наявність на перехресті вул. Пушкінська та вул. Велика Арнаутська в м. Одеса дорожнього знаку «Рух праворуч», який знаходиться на крайній правій полосі. Крім того, на відеозаписах чітко зображено, як 31.12.2022 року об 11:11 год. особа, керуючи транспортним засобом «Jeep Renegade», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася в крайній правій смузі прямо та здійснила перетин перехрестя вул. Пушкінська та вул. Велика Арнаутська саме з крайньої правої смуги для руху, тобто з смуги, яка дозволяла лише поворот направо.

В позовній заяві позивач не заперечує, що саме він керував вказаним транспортним засобом у зазначений період часу на вказаному перехресті.

03.03.2023 року на адресу суду надійшла заява позивача про визнання вищевказаних відеозаписів неналежним доказом. При цьому пояснив, що відеозапис не відображає факту вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, відеозапис, наданий КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження» на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом, оскільки оскаржувана постанова не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. Посилання УПП в Одеській області на вказаний відеозапис, який був відсутній на час складання постанови, є порушенням принципу змагальності. При складанні постанови у співробітників УПП в Одеській області були відсутні докази вчинення правопорушення, що не спростовується і самим відповідачем. Позивач просив задовольнити адміністративний позов.

Виходячи із змісту ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

У ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Таким чином, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п. «г» п. 8.4. ПДР України, наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, порушення вимог дорожніх знаків, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих правил.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 245 КУпАП визначено завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення. Такими зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Як вбачається з матеріалів справи, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення ним п. 8.4. «г» ПДР, оскільки він здійснив перетин перехрестя прямо з полоси, на якій розташований наказовий знак «Рух праворуч».

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з висновком Верховного Судуу складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеним в постанові від 14.03.2018 у справі №760/2846/17, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень та довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги.

Такої ж позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові №520/2261/19 від 25.06.2020 року, в якій зазначено, що обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч.1 ст. 77 КАС України обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в Постанові від 19.02.2020 року по справі № 496/4315/16-а дійшов висновку, що обов`язковому доказуванню під час розгляду справ про адміністративні правопорушення підлягають лише факти вчинення або невчинення певною особою адміністративного правопорушення, які в свою чергу, підтверджуються відеозйомкою фіксації події адміністративного правопорушення.

Судом досліджені, надані КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики м. Одеси (Центр-«077»), відеозаписи з камер відеоспостереження, на яких чітко зображено розташування знаку «Рух праворуч», автомобіль позивача та зафіксований факт порушення останнім ПДР, а саме проїзд перехрестя прямо з полоси, яка дозволяла рух лише праворуч.

Таким чином, матеріали відеофіксації підтверджують факти, викладені в постанові серії ЕАР № 6352173 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та у відзиві на позовну заяву.

Разом з цим, твердження позивача про те, що при складанні оскаржуваної постанови у співробітників Управління Патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції були відсутні докази вчинення ним правопорушення, оскільки у постанові відсутні будь-які посилання на наявність свідків та відеофіксації правопорушення, не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду, оскільки зі змісту складеної постанови серії ЕАР № 6352173 вбачається, що додатком до неї є відеозапис з БК 471561 (п. 7 постанови).

Тому, оскаржувана постанова містить посилання на докази, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Суд звертає увагу, що позивачем, в свою чергу, не надано суду жодного доказу, на підтвердження тих обставин, які викладені у позовній заяві.

Зокрема, позивач заперечує, що він рухався по правій крайній полосі та стверджує, що рухався у другій полосі, яка дозволяє рух прямо, однак зазначене нічим не підтверджено. Крім того, позивач вказує, що на його прохання надати будь-які докази вчинення ним правопорушення, співробітники поліції зазначили про можливість оскарження винесеної постанови, але доказів фіксації події надано не було. Знову ж таки, вказане нічим не підтверджуються та спростовується наявним додатком до оскаржуваної постанови - відеозаписом з бодікамери 471561, тому позивач не був позбавлений можливості ознайомитися з ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Разом з тим, позивач у прохальній частині адміністративного позову не просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6352173 від 31.12.2022 року, як це передбачено ч. 3 ст. 286 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29.05.2018 року у справі № 800/341/17 (9991/944/12) зазначила, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, у межах позовних вимог.

Що стосується заяви позивача про визнання відеозаписів, наданих КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики м. Одеси (Центр-«077» неналежним доказом, слід зазначити наступне.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. (ст. 251 КУпАП).

Тобто, ст. 251 КУпАП передбачає, що одним із доказів є показники технічних засобів, працюючих в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. ( ч.1 ст. 75 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає відеозаписи з камер відеоспостереження, які надані КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики м. Одеси (Центр-«077»)» належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, передбачені ст. 251 КУпАП, оскільки містять в собі інформацію щодо дійсних обставин справи.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що надані відеозаписи не відображають факту вчинення ним адміністративного правопорушення, адже на вказаних відеозаписах чітко зафіксовано порушення позивачем ПДР України.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

У Постанові Верховного суду у складі Колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.06.2019 року по справі № 560/751/17 зазначено, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем доведено, що постанова інспектора роти № 7 батальйону № 2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Крецу П.І. серії ЕАР № 6352173 від 31.12.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП є законною, обґрунтованою та належною, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 19, 20, 72, 73, 75, 77, 90, 241-246, 255, 257, 286, 295 КАС України, ст. ст. 251, 252, 280, 283 КпАП України, Законом України «Про національну поліцію», суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копію судового рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Суддя М.Л. Пасечник