Справа № 240/34132/22
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Житомир справа № 240/34132/22

категорія 112050000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

Визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Житомирської міської ради яка полягає у:

-не надання ОСОБА_1 письмового повідомлення, щодо засідання виконавчого комітету про зняття з квартирного обліку з вказанням підстав зняття з обліку (виключення зі списку);

-не запрошення ОСОБА_1 для вирішення питання зняття з квартирного обліку.

Скасувати рішення комісії виконавчого комітету Житомирської міської ради №814 від 05.10.2022 в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 , 1948 року народження та членів сім`ї - ОСОБА_2 , 1951 року народження, ОСОБА_3 , 1976 року народження, ОСОБА_4 , 1982 року народження.

Зобов`язати виконавчий комітет Житомирської міської ради поновити ОСОБА_1 , 1948 року народження та членів сім`ї ОСОБА_2 , 1951 року народження, ОСОБА_3 , 1976 року народження, ОСОБА_4 , 1982 року народження на квартирному обліку зі збереженням попереднього часу перебування у черзі на поліпшення житлових умов.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач протиправно зняв його та сім"ю з квартирного обліку, оскільки станом на день прийняття спірного рішення він та його сім`я були забезпечені жилою площею нижче за норму, встановлену законом, а комісія в своєму рішенні не зазначила яким чином у нього поліпшились жилі умови в м. Житомирі. Крім того, відповідачем не взято до увагу, що його дружина є інвалідом 2-ї групи. Також зазначає, що його не запрошували на засідання виконавчого комітету для участі у розгляді питання щодо зняття з квартирного обліку.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що згідно п. 15 Правил на квартирний облік беруться потребуючи поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті (у м. Житомирі не менше 3-х років (п.2.2 Постанови 4). ОСОБА_1 на квартирному обліку за місцем проживання у виконкомі не перебуває. Квартира у АДРЕСА_1 виключена з числа службових та приватизована з сім"єю у складі 4 особи. При проведенні перереєстрації з`ясовано, що за зазначеною адресою зареєстровано 5 осіб. Його син ОСОБА_5 , що був у складі сім`ї під час взяття на квартирний облік, знятий з реєстрації та є співвласником вказаної квартири разом з колишньою дружиною. Твердження ОСОБА_1 щодо можливості перебування на квартирному обліку, у зв`язку з хворобою дружини є безпідставними, у зв`язку з відсутністю медичного заключення про неможливість проживання в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Розмір жилої площі, зазначений в наданих ОСОБА_1 документах залишається в межах норми жилої площі на одну особу тобто від 7,5 кв.м до 13,65 кв.м, що не дає ОСОБА_1 , підстав для поновлення на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. ОСОБА_1 є учасником бойових дій на території інших держав, що підтверджується посвідченням виданим 19.06.1996 серія НОМЕР_1 , але не був включений до списку першочергового надання жилого приміщення у зв`язку з відсутністю реєстрації місця проживання у м. Житомирі. Натомість був включений до списку військовослужбовців, звільнених із Збройних Сил в запас та відставку, як зазначено вище. Отже, позовна заява ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії є безпідставною та необґрунтованою.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що його сім`я забезпечена жилою площею 6.6 кв.м на одного мешканця, що є нижче середнього рівня забезпеченості (7,5 кв.м на одного мешканця), а не 8.076 кв.м, як вказано в відзиві. Також вказав, що відповідачем прихований той факт, що відповідні документи, копії медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (дружини) від 24.10.2018 та 02.12.2019 були надані за власною ініціативою, так як вони не входили в перелік наданий міськвиконкомом для перереєстрації, а співробітники проігнорували даний факт та не витребували жодних медичних висновків. Тобто, в порушення п.25 Правил обліку громадян виявлені зміни не були внесені в облікову справу і книгу обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач вказав, що при розрахунку житлової площі враховується кількість зареєстрованих членів сім`ї, а не співвласників квартири. Таким чином, при розрахунку, жила площа квартири 40,8 кв.м ділиться на 5- х, а не на 6-х, що свідчить про те, що сім`я ОСОБА_1 забезпечена жилою площею вище середнього рівня забезпеченості (8,076 кв.м на одного мешканця). Обов"язку витребовувати медичні документи у виконавчого комітету немає.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 включений до Списку військовослужбовців, звільнених із Збройних Сил в запас та відставку з 26.01.1995 за №275 складом сім`ї - 4 особи (він, дружина ОСОБА_2 1951р.н., син ОСОБА_3 1976 р.н., син ОСОБА_4 1982 р.н.) відповідно до матеріалів облікової справи по квартирному обліку на час постановки на квартирний облік ОСОБА_1 з сім`єю в складі 4-х осіб були зареєстровані у трикімнатній квартирі АДРЕСА_2 (жилою площею 40,38 кв.м), що зазначено в довідці, виданій будинкоуправлінням КЕЧ Житомирського району від 28.01.1994 року), в будинку АДРЕСА_1 .

В подальшому, квартира АДРЕСА_2 (жилою площею 40,38 кв.м згідно з довідкою Новогуйвинського ВЖРЕКП від 01.08.2022 № 551) в будинку АДРЕСА_1 , виключена з числа службових жилих приміщень та приватизована ОСОБА_1 з сім`єю у складі 4 особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло, виданим земельно-кадастровим бюро при Житомирському районному відділі земельних ресурсів Держкомзему України згідно з розпорядженням (наказом) від 15.12.2000 року № 1306.

Після проведення перереєстрації громадян, які перебувають на квартирному обліку, відповідно до довідки начальника Новогуйвинського ВЖРЕКП від 01.08.2022 №551 за зазначеною адресою зареєстровано 5 осіб, а саме: ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 та онуки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ..

Син ОСОБА_5 , що був у складі сім`ї під час взяття на квартирний облік, знятий з реєстрації за адресою АДРЕСА_3 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , та є співвласником квартири, що підтверджується довідкою ОСББ "Теплий стан" виданої у лютому 2022 року.

29.09.2022 на засіданні громадської комісії з житлових питань при Виконавчому комітеті Житомирської міської ради вирішено зняти ОСОБА_1 з квартирного обліку за місцем проживання, який втратив право перебування на квартирному обліку на підставі пп.1 п.26 "Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР", підготувати проект рішення міськвиконкому.

05.10.2022 Виконавчим комітетом прийнято рішення №814 про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку за місцем проживання на підставі пп.1 п.26 "Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР".

Позивач вважає таке рішення протиправним, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.24 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Питання взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм у безстрокове користування жилих приміщень регулюються Житловим кодексом України та Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умову і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затвердженими постановою ради міністрів Української PCP і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 р. (далі - Правила), Постановою виконкому Житомирської обласної ради народних депутатів і Президії обласної ради профспілок від 07.01.1985 № 4 (далі - Постанова № 4),

У статті 1 Житлового кодексу України вказано, що відповідно до Конституції України громадяни мають право на житло. Це право забезпечується розвитком і охороною житлового фонду, сприянням кооперативному та індивідуальному житловому будівництву, справедливим розподілом під громадським контролем жилої площі, яка надається в міру здійснення програми будівництва благоустроєних жител, наданням громадянам за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, а також невисокою платою за квартиру і комунальні послуги.

Згідно п.20 Правил громадяни беруться на квартирний облік: за місцем проживання - рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної у місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Громадяни, взяті на квартирний облік, вносяться до книги обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень (додаток N 4).

З числа вказаних громадян складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень (додаток N 5).

Списки громадян, взятих на квартирний облік, та окремі списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, вивішуються для загального відома.

На кожного громадянина (сім`ю), взятого на квартирний облік, заводиться облікова справа, у якій містяться необхідні документи. Обліковій справі дається номер, відповідний номеру у книзі обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилого приміщення.

Виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів, підприємства, установи, організації щороку в період з 1 жовтня по 31 грудня проводять перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку, в ході якої перевіряються їх облікові дані.

Виявлені зміни вносяться в облікові справи громадян і книгу обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень. Зміни з питань, що належать до компетенції виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів, адміністрації підприємства, установи, організації (органу громадської організації) і профспілкового комітету, провадяться після прийняття рішень цими органами. Про внесені зміни заінтересованим особам направляється письмове повідомлення. (п.25 Правил)

Законом передбачений виключний перелік випадків, коли особа та члени її сім`ї знімаються із квартирного обліку.

Відповідно до статті 40 ЖК громадяни знімаються із обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках:

1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;

1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку;

2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту;

3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства України;

4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання;

5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Аналогічно, відповідно до пп.1 п. 26 Правил громадяни перебувають на квартирному обліку до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті.

Громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Громадяни виключаються із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили вказане право.

Зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік (включення до вказаного списку).

При розгляді цих питань на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи.

Про зняття з обліку (виключення із списку) громадяни у 15-денний строк повідомляються у письмовій формі з указанням підстав зняття з обліку (виключення із списку).

Отже, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, встановленому законом. Органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік може бути прийнято рішення про зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, зокрема, у випадках поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Судом встановлено, що 05.10.2022 Виконавчим комітетом Житомирської міської ради прийнято рішення №814 про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку за місцем проживання на підставі пп.1 п.26 "Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР".

Позивач, обґрунтовуючи протиправність такого рішення вказує на те, що станом на день його прийняття, він та його сім`я були забезпечені жилою площею нижче за норму, встановлену законом, а комісія в своєму рішенні не зазначила яким чином у нього поліпшились жилі умови в м. Житомирі. Крім того, відповідачем не взято до увагу, що його дружина є інвалідом 2-ї групи .

При цьому, відповідач зазначає, що розмір жилої площі, зазначений в наданих ОСОБА_1 документах залишається в межах норми жилої площі на одну особу.

Суд погоджується з доводами відповідача, та, водночас не погоджується з доводами позивача, з огляду на таке.

Відповідно до п.13 Правил потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни:

1) забезпечені жилою площею нижче за рівень (6 кв.м), що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами (п.2 Постанови №4).

2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров`я УРСР і Держбудом УРСР;

3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров`я УРСР;

4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів;

5)які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності;

6) які проживають у гуртожитках;

7) які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім`ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати);

8) внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 та осіб з інвалідністю внаслідок війни, визначених у пунктах 10-14 частини другої статті 7, та членів їх сімей, а також членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, визначених абзацами першим та четвертим пункту 1 статті 10, членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, визначених у статті 10-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Згідно п. 15 Правил на квартирний облік беруться потребуючи поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті.

Відповідно до п.2.2 Постанови виконкому Житомирської обласної ради народних депутатів і Президії обласної ради профспілок від 07.01.1985 № 4 на квартирний облік приймаються громадяни, потребуючі поліпшення житлових умов, які постійно проживають та зареєстровані у містах Житомирі, Новограді-Волинському, Бердичеві, Коростені не менше 3-х років.

Громадяни, які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень, беруться на квартирний облік при наявності передбачених Правилами підстав, незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті (без врахування часу проживання та прописки) (п.2.2 Постанови 4).

Разом з тим, ОСОБА_1 на квартирному обліку за місцем проживання у виконкомі ЖМР не перебуває, оскільки зареєстрований у смт.Озерне, Житомирської області.

Крім того, відповідно ст.45 Житлового кодексу України та підпункту 4 п.44 Правил у першу чергу жилі приміщення надаються тим, що перебувають на квартирному обліку, в тому числі учасникам бойових дій та учасникам війни, які перебувають на квартирному обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадян за місцем їх проживання відповідно до п.15 Правил.

Суд погоджується з доводами відповідача, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій на території інших держав, що підтверджується посвідченням виданим 19.06.1996 серія НОМЕР_1 , але не був включений до списку першочергового надання жилого приміщення у зв`язку з відсутністю реєстрації місця проживання у м. Житомирі. Натомість був включений до списку військовослужбовців, звільнених із Збройних сил в запас та відставку, як зазначено вище.

Також, постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081 затверджений Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Пунктом 1 цього Порядку визначений механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей.

Відповідно до п.3 Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Відповідно до п.11 Порядку житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень.

Встановлено, що 26.01.1995 позивача було включено до списку військовослужбовців, звільнених із Збройних сил в запас та відставку за №275 та поставлено на квартирний облік з сім`єю в складі 4-х осіб (він, дружина ОСОБА_2 1951р.н., син ОСОБА_3 1976 р.н., син ОСОБА_4 1982 р.н.), що були вже зареєстровані у трикімнатній квартирі АДРЕСА_5 .

В подальшому, квартира АДРЕСА_2 (жилою площею 40,38 кв.м згідно з довідкою Новогуйвинського ВЖРЕКП від 01.08.2022 № 551) в будинку АДРЕСА_1 , виключена з числа службових жилих приміщень та приватизована ОСОБА_1 з сім`єю у складі 4 особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло, виданим земельно-кадастровим бюро при Житомирському районному відділі земельних ресурсів Держкомзему України згідно з розпорядженням (наказом) від 15.12.2000 року № 1306.

Отже, відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_6 та свідоцтва про право власності на житло від 09.01.2001 квартира на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Загальна площа квартири становить 66,01 кв.м., жила площа квартири - 39,8 кв.м. В квартирі є три житлові кімнати площею: 17.8, 12.6, 9.4 кв.м.

В той же час, після проведення перереєстрації громадян, які перебувають на квартирному обліку, відповідно до довідки начальника Новогуйвинського ВЖРЕКП від 01.08.2022 №551 за зазначеною адресою зареєстровано 5 осіб, а саме: ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 та онуки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до п.2.3 Постанови виконкому Житомирської обласної ради народних депутатів і Президії обласної ради профспілок від 07.01.1985 № 4 рівень середньої забезпеченості жилою площею в м.Житомирі на одного мешканця складає 7,5 кв.м жилої площі.

Згідно з п.п.1 п.13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затвердженими постановою ради міністрів Української PCP і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 р. № 470 (далі Правила), при підрахунку жилої площі на 1 особу, розмір жилої площі визначається шляхом ділення розміру жилої площі квартири на кількість Всіх зареєстрованих у ній. Співвласники майна, які виписані, до розрахунку не беруться.

Тобто, при розрахунку житлової площі враховується кількість зареєстрованих членів сім`ї, а не співвласників квартири.

Таким чином, оскільки син позивача ОСОБА_5 , що був у складі сім`ї під час взяття на квартирний облік, знятий з реєстрації за адресою АДРЕСА_3 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , жила площа квартири 40,8 кв.м ділиться на 5- х осіб , а не на 6-х.

Зазначене свідчить про те, що сім`я ОСОБА_1 забезпечена жилою площею вище середнього рівня забезпеченості (8,076 кв.м на одного мешканця), внаслідок чого підлягала зняттю з квартирного обліку.

Розмір жилої площі, зазначений в наданих ОСОБА_1 документах, а саме в технічному паспорті (жила площа 39,8 кв.м) та довідці Новогуйвинського ВЖРЕКП (жила площа 40,38 кв.м) має розбіжності, але залишається в межах норми жилої площі на одну особу тобто від 7,5 кв.м до 13,65 кв.м, що не дає ОСОБА_1 , підстав для поновлення на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували факт реєстрації сина ОСОБА_1 , а відтак, наявності факту меншої житлової площі на кожного члена сім"ї та необхідності поліпшення житлових умов.

Суд вважає помилковими доводи позивача щодо забезпечення жилою площею 13,65 кв.м на одну особу , у зв`язку з тим, що відповідно до п.53 Правил жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті (п.2.3 Постанови 4 - 7,5 кв.м).

Щодо доводів позивача про те, що його дружина є інвалідом 2-ї групи та не повинна мешкати а одній кімнаті з членами сім"ї, слід зазначити наступне.

Відповідно до пп.3 п.13 Правил потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров`я УРСР.

Відповідно до ч. 1, 3 статті 34 Житловому кодексу України потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни:

- забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному цим Кодексом та іншими актами законодавства України.

- які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Наказом Міністерства охорони здоров`я УPCP від 08.02.1985 № 52 "Про затвердження переліку хронічних захворювань, при яких особи, що страждають ними захворюваннями, не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї", що є чинним на даний час, затверджений Перелік хронічних захворювань при яких особи, що страждають цими захворюваннями, не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї та Інструкція про порядок видачі медичних заключень вищевказаним особам.

Також додатком №3 до наказу затверджено зразок медичного висновку про неможливість проживання в одній кімнаті з членами своєї сім"ї, який видається відповідною медичною установою.

Позивачем додані виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (дружини) від 24.10.2018 та 02.12.2019, які не є документами, що підтверджують неможливість проживання в одній кімнаті з членами своєї сім`ї.

Медичного висновку встановленого зразка позивач не надав ні відповідачу, ні до суду та не надав суду доказів неможливості проживання дружини у одній кімнаті з членами сім"ї.

Відтак, твердження позивача щодо необхідності перебування на квартирному обліку, у зв`язку з хворобою дружини суд до уваги не приймає, у зв`язку з відсутністю медичного висновку про неможливість проживання в одній кімнаті з членами своєї сім`ї відповідно до вказаних вище нормативних документів.

Також, суд відхиляє доводи позивача про обов"язок відповідача витребувати медичні висновки, так як відповідні медичні висновки встановленого зразка не витребовуються, а подаються заявником самостійно при їх наявності (п.п.3 п.13, п. 18 Правил). Тобто, такий обов"язок у відповідача відсутній.

З огляду на встановлені обставини та досліджені в ході розгляду справи докази, суд дійшов висновку, про правомірність спірного рішення відповідача в частині зняття позивача квартирного обліку, а відтак і відсутність підстав для поновлення його на такому обліку.

Щодо вимог про не надання ОСОБА_1 письмового повідомлення, щодо засідання виконавчого комітету про зняття з квартирного обліку з вказанням підстав зняття з обліку (виключення зі списку).

Відповідно до п.28 Правил зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік (включення до вказаного списку).

При розгляді цих питань на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи.

Про зняття з обліку (виключення із списку) громадяни у 15-денний строк повідомляються у письмовій формі з указанням підстав зняття з обліку (виключення із списку).

Матеріали справи свідчать, що про прийняте рішення ОСОБА_1 було повідомлено листом відділу по обліку та розподілу жилої площі Житомирської міської ради від 07.10.2022 № 771 з дотриманням терміну, передбаченого п.28 Правил.

Щодо доводів про не запрошення ОСОБА_1 для вирішення питання зняття з квартирного обліку.

Суд, в контексті спірних правовідносин, вважає за доцільне звернути увагу, що саме по собі порушення процедури прийняття акту не повинно породжувати правових наслідків для його правомірності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акту необхідно розуміти не як вимоги до самого акту, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на його прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акту, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків.

Разом з тим, не кожен дефект акту робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення .

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акту, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його правомірність.

Отже, порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18.01.2023 у справі 826/10888/18.

Разом з тим, не запрошення позивача на засідання виконкому - це процедурне порушення, яке не вплинуло суть прийнятого рішення, а відтак, на його правомірність.

Враховуючи викладене, вимоги позивача у цій частині задоволенню не підлягають.

Одночасно, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Решта доводів учасників справи не спростовують висновків суду.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що відповідач при прийнятті спірних рішень діяв з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, з дотриманням розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи, справедливо, обґрунтовано , з огляду на що суд визнає позов необґрунтованим та відмовляє у його задоволенні у повному обсязі.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 РНОКПП НОМЕР_2 ) до Виконавчого комітету Житомирської міської ради (Майдан Корольова, 4/2,Житомир,10014. ), про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос