Справа № 569/10703/22
Суддя: Панас О. В.
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Алексейчук Ю.М.

з участю:

представник позивача - адвоката Михалевича Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне у спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,- в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Департаменту патрульної поліції , в якому просить суд скасувати Постанову Серії БАБ № 527282 від 19 липня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі. Стягнути на користь Позивача судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19 липня 2022 року ОСОБА_1 , було отримано постанову Серії БАБ № 527282 від 19.07.2022 року по справі про адміністративне правопорушення , тобто в день її винесення, що підтверджується особистим підписом Позивача. Вважають, що Постанова була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та як наслідок є такою, що підлягає до скасування виходячи з наступного. Відтак, 19 липня 2022 року Позивача було зупинено поліцейським взводу 2 роти З батальйону УПП в Рівненській області ДПП Заводою Данилом Юрійовичем. На місці зупинки було повідомлено про порушення Позивачем пп.е, п.8.7.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року . В подальшому було повідомлено про розгляд справи відносно наведеного вище порушення. В обґрунтування вини Позивача, уповноваженою особою було зазначено, що 19 липня 2022 року близько 17 год. 01 хв. Позивач керуючи транспортним засобом марки: Ford, модель: Focus, д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вулиць Степана Бандери - Степана Дем`янчука - Данила Галицького у м. Рівному при увімкненому забороненому «червоному» сигналі світлофору виїхав на зазначене перехрестя. В свою чергу Позивач заперечив щодо наведеного факту вказавши, що мало місце закінчення маневру, тобто на перехрестя транспортний засіб виїхав при увімкненому «зеленому» сигналі світлофора здійснюючи маневр повороту ліворуч. Крім того, Позивач при розгляді справи заявив про необхідність з ознайомленням доказів, що можуть підтверджувати його винуватість. На клопотання поліцейськими було надано відео з невстановленого цифрового пристрою. При дослідженні відеозапису, Позивач зауважив, що з даного відео неможливо встановити наявність у його діяннях вини. Проте, поліцейським пояснення Позивача були проігноровані та як наслідок була винесена Постанова. Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Михалевич Д.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю в межах заявлених доводів і вимог, просив позов задовольнити. Представник відповідача Департамента патрульної поліції у судове засідання не з`явився, згідно поданого до суду представником за довіреністю О.Гервазюк відзиву на позов просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що як слідує з оскаржуваної постанови, позивач ОСОБА_1 , в м.Рівне, керуючи транспортним засобом FORD FOCUS з державним номерним знаком НОМЕР_1 виїхав на перехрестя вул. Степана Бандери - Степана Дем`янчука - Данила Галицького при увімкненому забороненому червоному сигналі світлофору, чим порушив пункт 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 122 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення України. Інспектор правомірно розглянув справу, при цьому не порушивши права особи, оскільки останній мав право в повному обсязі користуватися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України під час розгляду справи. Позивач, під час розгляду справи, був ознайомлений з доказами, а саме відео із реєстратора, який закріплений у службовому транспортному засобі. Поліцейським було досліджено відеозапис та оцінивши дану ситуацію, прийняв рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 527282 від 19 липня 2022 року винесена щодо ОСОБА_1 в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в ній зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Тому, вважають, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону. З врахуванням вище викладеного вважаю, позовні вимоги позивача необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а постанова серії БАБ № 527282 від 19 липня 2022 року законною, обґрунтованою та такою, що відображає дійсні обставини справи. Відповідачем до відзиву також долучено оптичний носій з відеозаписом завірений цифровим електронним підписом, на який відповідач посилається як на доказ та який був оглянутий в судовому засіданні. Ухвалою суду від 04.08.2022 позовна заява ОСОБА_1 залишалася без руху з наданням строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків позовної заяви. На виконання ухвали суду позивачем було подано до суду оригінал квитанції про сплату судового збору на суму 496,20 грн. Ухвалою суду від 18.08.2022 р. у справі відкрите спрощене позовне провадження призначено розгляд справи з викликом сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справі та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19.07.2022 р. поліцейським взводу 2 роти З батальйону УПП в Рівненській області ДПП Заводою Данилом Юрійовичем була винесена постанова серії БАБ №527282 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача ОСОБА_1 . Як зазначено у вказаній постанові, позивач ОСОБА_1 , в м.Рівне, керуючи транспортним засобом FORD FOCUS з державним номерним знаком НОМЕР_1 виїхав на перехрестя вул. Степана Бандери - Степана Дем`янчука - Данила Галицького при увімкненому забороненому червоному сигналі світлофору, чим порушив пункт 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 122 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення України. Постановою у справі про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, і на нього, накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Встановлено, що особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності не визнала подію та вину у вчиненні правопорушення, вказуючи на їх відсутність. Доказів правопорушення в діях порушника, які б спростували доводи порушника, постановою про адміністративне правопорушення не наведено. Як слідує з наданого відповідачем та оглянутого судом запису на диску DVD- R , вказаний відеозапис не відображає відомості вчиненого правопорушення, а містить процесуальну послідовність розгляду адміністративної справи у якій постановлено оскаржувану постанову. Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до положень частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. На підставі ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Таке ж положення закріплено й у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова інспектора за таких обставин підлягає скасуванню, оскільки вона винесена без достатніх доказів, факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху належним чином не доведений і не встановлений, а тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 9, 19, 20, 77, 205, 241, 244, 245, 246,286, 295, 297 КАС України, суд,- в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, задовольнити. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 527282 від 19.07.2022 р., про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . Відповідач: Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, 3, . Повний текст рішення виготовлено 08.03.2023

Суддя: О.В.Панас