Справа № 440/15505/21
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 р.Справа № 440/15505/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Бартош Н.С. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Шаповал В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.07.2022, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, м. Полтава, повний текст складено 27.07.22 по справі № 440/15505/21

за позовом ОСОБА_1

до Державної екологічної інспекції України , Державної екологічної інспекції Центрального округу

про визнання протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції України про визнання протиправними та скасування наказів від 25.10.2021 року No 157-тр/р, від 26.10.2021 No 158-тр/р, від 27.10.2021 року No 160-тр/р.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06 липня 2022 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 повністю.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, вважає, що при винесені рішення суд першої інстанції неповне з`ясував обставини, що мають значення для справи; недоведеними є обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідними є висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також рішення винесене з порушенням норм Конституції України, норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Посилаючись на обставини та обґрунтування , викладені в апеляційній скарзі, вважає , що відповідач ДЕІ України, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності винесення спірного наказу про накладення дисциплінарного стягнення . Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.07.2022р. по справі No 440/15505/21 і прийняти нове рішення про задоволення позовних

вимог.

Державна екологічна інспекція Центрального округу подала до суду заперечення на апеляційну скаргу , вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, просить суд апеляційної інстанції відмовити в задоволені апеляційної скарги та залишити ріення суду першої інстанції без змін.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи , викладені в апеляційній скарзі та наполягав на її задоволенні.

Представник відповідачів в судовому засіданні підтримав свої заперечення проти задоволення апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 наказом Державної екологічної інспекції України № 22-о від 27.01.2020 з 28 січня 2020 року призначений на посаду начальника Державної екологічної інспекції Центрального округу .

20 січня 2021 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади відповідно до пункту 4 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» згідно наказу Державної екологічної інспекції України № 464-о від 21.12.2020 .

03 червня 2021 року наказом Державної екологічної інспекції України № 67 тр/р «Про поновлення ОСОБА_1 » на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 року у справі № 440/8137/20 скасовані накази Державної екологічної інспекції України від 20.11.2020 року № 413-о «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 », від 21.12.2020 року № 463-о «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 », від 21.12.2020 року № 464-о «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Державної екологічної інспекції Центрального округу Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу з 21 січня 2021 року .

Згідно наказу Державної екологічної інспекції Центрального округу від 09.06.2021 року № 163-о від 09.06.2021 року ОСОБА_1 приступив до виконання службових обов`язків начальника Державної екологічної інспекції Центрального округу Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу.

17 серпня 2021 року на адресу Державної екологічної інспекції України надійшла скарга від голови обласного осередку політичної партії «Народний контроль» ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Державної екологічної інспекції Центрального округу Мартосенка Є.О. щодо не вирішення звернень громадян з приводу засмічення та забур`янення земель (незаконну порубку лісу, видобуток піску та глини, тощо) з проханням вжити відповідних заходів .

Згідно наказу Державної екологічної інспекції України від 01.09.2021 року № 369 «Про проведення перевірки» на підставі службово записки завідувача Сектору з питань запобігання та виявлення корупції ОСОБА_3 від 31.08.2021 року № 25 утворено робочу групу Державної екологічної інспекції України з проведення перевірки інформації, наведеній у зверненні голови обласного осередку політичної партії «Народний контроль» ОСОБА_2 (вх. № 365/11-21 від 17.08.2021 року) та виконання повноважень Державною екологічною інспекцією Центрального округу за період з 01.01.2021 року по 03.09.2021 року.

17 вересня 2021 року робочою групою Державної екологічної інспекції України у складі: - завідувача Сектору з питань запобігання та виявлення корупції Державної екологічної інспекції України, керівник групи Ковальчука О., - завідувача Сектору з внутрішнього аудиту Державної екологічної інспекції України Зубовича І., - головного спеціаліста Сектору з внутрішнього аудиту Державної екологічної інспекції України Железняка М., - головного спеціаліста відділу державного екологічного нагляду (контролю) промислового забруднення Управління державного екологічного нагляду (контролю) промислового забруднення Держекоінспекції державного інспектора України з охорони навколишнього природного середовища Гавви Г., - головного спеціаліста відділу державного екологічного нагляду (контролю) промислового забруднення Управління державного екологічного нагляду (контролю) промислового забруднення Держекоінспекції державного інспектора України з охорони навколишнього природного середовища Тараненко І., складено довідку про перевірку інформації, наведеної у зверненні Голови обласного осередку політичної партії «Народний контроль» ОСОБА_2 , та виконання повноважень Державною екологічною інспекцією Центрального округу за період 01.01.2021 -03.09.2021.

Згідно довідки від 17.09.2021 року робочою групою Державної екологічної інспекції України рекомендовано: 1. Відповідно до статей 68 і 69 Закону України «Про державну службу», начальнику Держекоінспекцій вирішити питання про порушення дисциплінарного провадження стосовно начальника Інспекції ОСОБА_1 та першого заступника начальника Інспекції Поліщука С.А.; 2. Начальнику Інспекції ОСОБА_1 , першому заступнику начальника Інспекції Поліщуку С.А.: 2.1.Розробити, затвердити наказом Інспекції план заходів щодо усунення виявлених порушень та недоліків в роботі Інспекції, за формою, наведеною у додатку 16, затвердженою наказом Держекоінспекції від 01.09.2017 № 626; 2.2. Інформувати Держекоінспекцію про виконання Інспекцією плану заходів, за формою 17, затвердженою наказом Держекоінспекції від 01.09.2017 № 626; 3. За фактом участі ОСОБА_4 , як заступника начальника Інспекції у спільній оперативній нараді слідчих ГУНП в Полтавській області та представників Державних (регіональних) органів в Полтавській області 23.07.2021 року направити матеріали в правоохоронні органи.

20 вересня 2021 року наказом Державної екологічної інспекції України № 135-тр/р порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , начальника Державної екологічної інспекції Центрального округу Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу .

11 жовтня 2021 року дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Державної екологічної інспекції України складено подання голові Державної екологічної інспекції України Мальованому А.М., в якому комісія дійшла висновку щодо наявності у діях начальника Державної екологічної інспекції Центрального округу ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу» (перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення) та підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 66 Закону України «Про державну службу» у виді звільнення з посади державної служби.

25 жовтня 2021 року Державною екологічною інспекцією України винесений наказ № 157-тр/р «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 », яким застосовано до ОСОБА_1 , начальника Державної екологічної інспекції Центрального округу Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу, дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади державної служби, у зв`язку із вчиненням дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення (перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення), а саме: всупереч встановленому порядку та не маючи такого права допустив до роботи з 08.07.2021 року на посаді заступника начальника Інспекції ОСОБА_4 без укладення трудового договору, оформленого наказом Голови Держекоінспекції.

Наказом Державної екологічної інспекції України від 26.10.2021 року № 158-тр/р «Про звільнення ОСОБА_1 » звільнено ОСОБА_1 , начальника Державної екологічної інспекції Центрального округу Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу, з 27 жовтня 2021 року.

Наказом Державної екологічної інспекції України від 27.10.2021 року № 160-тр/р «Про внесення змін до наказу Держекоінспекції від 26.10.2021 №158-тр/р «Про звільнення ОСОБА_1 » внесено зміну до пункту 1 наказу Держекоінспекції від 26.10.2021 № 158- тр/р «Про звільнення ОСОБА_1 », змінивши слова та цифри «з 27 жовтня 2021 року» на «датою, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності».

Не погоджуючись з наказами Державної екологічної інспекції України від 25.10.2021 року № 157-тр/р «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 », від 26.10.2021 року № 158-тр/р «Про звільнення ОСОБА_1 », від 27.10.2021 року 3 160-тр/р «Про внесення змін до наказу Держекоінспекції від 26.10.2021 № 158-тр/р «Про звільнення ОСОБА_1 » позивач звернувся з позовом до суду.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того , що наказ Державної екологічної інспекції України від 25.10.2021 року №157-тр/р, та прийняті на його підставі накази Державної екологічної інспекції України від 26.10.2021 № 158-тр/р, від 27.10.2021 року № 160-тр/р, ґрунтуються на вимогах законодавства та об`єктивно встановлених обставинах справи, тому позовні вимоги про визнання їх протиправними та скасування не підлягають задоволенню, як і похідні вимоги про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволені позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 3 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIIІ (надалі - Закон No 889-VIIІ) цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Частина друга статті 3 такого Закону № 889-VIIІ визначає, що дія цього Закону поширюється на державних службовців: 1) Секретаріату Кабінету Міністрів України; 2) міністерств та інших центральних органів виконавчої влади; 3) місцевих державних адміністрацій; 4) органів прокуратури; 5) органів військового управління; 6) органів дипломатичної служби; 7) державних органів, особливості проходження державної служби в яких визначені статтею 91 цього Закону; 8) інших державних органів.

Згідно частини 1 статті 5 Закону № 889-VIIІ правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

У відповідності до частини 1 статті 8 Закону № 889-VIIІ державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Згідно частини 1 статті 64 Закону № 889-VIIІ за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 статті 65 Закону № 889-VIIІ визначено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Частина 2 статті 65 Закону № 889-VIIІ визначає, що дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.

В частині 1 статті 66 Закону № 889-VIIІ передбачено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Частиною 5 статті 66 Закону № 889-VIIІ визначено, що звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9 - 11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (частина 1 статті 69 Закону No 889-VIIІ).

Дисциплінарна комісія діє у складі не менше трьох членів (частина 3 статті 69 Закону No 889-VIIІ).

Згідно частини 11 статті 69 Закону № 889-VIIІ суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

З метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа (ч. 1 ст. 73 Закону № 889-VIIІ).

Відповідно до частин першої та другої статті 74 Закону № 889-VIIІ дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку (ч. 6 ст. 74 Закону № 889-VІІІ).

Відповідно до положень статті 75 Закону № 889-VІІІ перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі. Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Статтею 76 Закону № 889-VІІІ передбачено, що державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

Відповідно до частини першої статті 77 Закону № 889-VІІІ рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

Згідно частини 4 статті 87 Закону № 889-VІІІ підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, в тому числі: вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Відповідно до статті 71 Закону № 889-VIIІ, Кабінетом Міністрів України постановою від 04.12.2019 No 1039 затверджено Порядок здійснення дисциплінарного провадження /надалі по тексту - Порядок No1039/, відповідно до пункту 2 якого встановлено, що процедура здійснення дисциплінарного провадження передбачає: прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження; формування дисциплінарної комісії та її склад; визначення повноважень дисциплінарної комісії; визначення основних засад роботи дисциплінарної комісії; формування дисциплінарної справи; прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи.

З метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа /п.24 Порядку № 1039/.

Так, підставою для прийняття оскаржуваного наказу Державної екологічної інспекції України від 26.10.2021 року № 158-тр/р «Про звільнення ОСОБА_1 » слугував наказ Державної екологічної інспекції України від 25 жовтня 2021 року № 157-тр/р «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 », яким застосовано до ОСОБА_1 , начальника Державної екологічної інспекції Центрального округу Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу, дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади державної служби, у зв`язку із вчиненням дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення (перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення), а саме: всупереч встановленому порядку та не маючи такого права допустив до роботи з 08.07.2021 року на посаді заступника начальника Інспекції ОСОБА_4 без укладення трудового договору, оформленого наказом Голови Держекоінспекції .

Відповідно до положень частини 1 статті 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» територіальні органи центрального органу виконавчої влади утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності державних службовців та працівників центрального органу виконавчої влади і коштів, передбачених на його утримання, ліквідовуються, реорганізовуються за поданням міністра, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади, Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини 2 статті 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» територіальні органи центрального органу виконавчої влади можуть утворюватися в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх утворення).

Згідно пункту 17 частини 4 статті 19 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» керівнику центрального органу виконавчої влади надані повноваження призначати на посади за погодженням з міністром, звільняти з посад заступників керівників територіальних органів центрального органу виконавчої влади.

Частиною 5 статті 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» передбачено, що керівники та заступники керівників територіальних органів центрального органу виконавчої влади призначаються на посади та звільняються з посад керівником центрального органу виконавчої влади відповідно до законодавства про державну службу.

Частина 2 статті 17 Закону України "Про державну службу" визначає, що саме керівники державної служби призначає громадян України, які пройшли конкурсний відбір, на посади державної служби категорій "Б" і "В", звільняє з таких посад відповідно до цього Закону.

Також, пунктом 3 частини 2 статті 31 Закону України "Про державну службу" визначено, що рішення про призначення приймається: на інші посади державної служби категорій "Б" і "В" - керівником державної служби, якщо інше не передбачено законом.

Територіальні органи центрального органу виконавчої влади діють на підставі положень, що затверджуються керівником центрального органу виконавчої влади.

Відповідно до пунктів 1, 2 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 р. No 275 (далі Положення № 275) Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Держекоінспекція у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Згідно пункту 7 Положення № 275 Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до підпункту 14 пункту 12 Положення № 275 Голова Держекоінспекції призначає на посаду та звільняє з посади керівників та заступників керівників територіальних органів Держекоінспеції відповідно до законодавства про державну службу.

Вищезазначеними нормативними актами встановлено, що призначення та звільнення заступника начальника Державної екологічної інспекції Центрального округу віднесено до сфери повноважень голови Держекоінспекції.

В свою чергу, частиною 4 статті 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що акт про призначення на посаду приймається у вигляді указу, постанови, наказу (розпорядження), рішення, залежно від категорії посади, відповідно до законодавства.

Згідно частини 4 статті 24 Кодексу законів про працю України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У розумінні пункту 7 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII «перевищення службових повноважень» означає вчинення державним службовцем таких дій або прийняття рішень, які виходять за межі його службових повноважень. Під час дисциплінарного провадження у таких справах дисциплінарна комісія та суб`єкт призначення повинні чітко визначити обсяг повноважень конкретного державного службовця, керуючись положеннями Закону No 889-VIII, інших законів України, положеннями про державний орган та/або його структурний підрозділ, а також посадовою інструкцією державного службовця.

Таким чином, саме за вчинення державним службовцем дій, які виходять за межі його повноважень, законодавець у згаданій нормі Закону No 889-VIII передбачив можливість застосування до такої особи найсуворішого виду дисциплінарного стягнення - звільнення.

Так, з подання від 11.10.2021 року вбачається , що дисциплінарною комісію встановлено, що начальник Інспекції ОСОБА_1 допустив та вчинив дії, а саме, неправомірне та протиправне підписання і затвердження табелю обліку використання робочого часу ОСОБА_4 , що в подальшому призвело до завдання збитків Державі та виразилось у незаконній, протиправній та безпідставній виплаті заробітної плати ОСОБА_4 , як заступнику начальника Інспекції, та який на той час не перебував у трудових відносинах з Інспекцією.

Такі висновки зроблені, в тому числі, на підставі довідки про перевірку інформації, наведеної у зверненні Голови обласного осередку політичної партії «Народний контроль» ОСОБА_2 , та виконання повноважень Державною екологічною інспекцією Центрального округу за період 01.01.2021 -03.09.2021, згідно якої до Держекоінспекції надійшло звернення Голови обласного осередку політичної партії «Народний контроль» ОСОБА_2 (вх. № 365/11-21 від 17.08.2021 року) щодо відсутності співпраці начальника ОСОБА_5 ) із органами внутрішніх справ та не реагування на повідомлення про злочин, у зв`язку з чим Держекоінспекцією організовано перевірку вказаної інформації.

На виконання доручення Держекоінспекції від 18.08.2021 року листом від 26.08.2021 року № 10-07/4576 надано протокол спільної оперативної наради слідчих ГУНП в Полтавській області та представників державних регіональних органів в Полтавській області від 23.07.2021 року № 199.

Згідно протоколу спільної оперативної наради слідчих ГУНП в Полтавській області та представників державних регіональних органів в Полтавській області від 23.07.2021 року № 199 на нараді був присутній та виступав із доповіддю заступник начальника Інспекції ОСОБА_4 .

Разом з тим, згідно службової записки заступника начальника управління начальника відділу розвитку та добору персоналу Управління по роботі з персоналом Держекоінспекції ОСОБА_6 від 28.08.2021 року № 24/0/8-21 ОСОБА_4 звільнений з посади заступника начальника Інспекції заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу наказом Держекоінспекції від 29.12.2020 № 476-о «Про звільнення ОСОБА_4 », оголошеного наказом Інспекції від 01.02.2021 року № 43-о «Про виконання наказу Державної екологічної інспекції України від 29.12.2020 № 476-о «Про звільнення ОСОБА_4 ».

Згідно рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 року у справі № 440/665/21 визнано протиправним та скасовано наказ Державної екологічної інспекції України від 28.12.2020 № 474-о "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_4 ". Визнано протиправним та скасовано наказ Державної екологічної інспекції України від 29.12.2020 № 476-о "Про звільнення ОСОБА_4 ". Поновлено ОСОБА_4 на посаді заступника начальника Державної екологічної інспекції Центрального округу - заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу з 02 лютого 2021 року. Допущено негайного виконання рішення суду в частині поновлення з 02 лютого 2021 року ОСОБА_4 на посаді заступника начальника Державної екологічної інспекції Центрального округу - заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу .

08 липня 2021 року ОСОБА_4 подано на ім`я начальника Державної екологічної інспекції Центрального округу Мартосенку Є.О. заяву про допущення до роботи на посаді згідно рішення суду, на якій ОСОБА_1 зазначено резолюцію «Не заперечую».

Згідно табелю обліку використання робочого часу за липень 2021 року, затвердженого ОСОБА_1 , ОСОБА_4 за період з 08.07.2021 року по 20.08.2021 року обліковані відповідні години роботи на посаді заступника начальника Інспекції .

Згідно розрахунково- платіжної відомості за липень 2021 року, затвердженої ОСОБА_1 , ОСОБА_4 нарахована та виплачена заробітна плата за липень 2021 року.

Вказані документи містяться в матеріалах справи та в матеріалах дисциплінарної справи відносно ОСОБА_1 .

Тобто , ОСОБА_4 в липні 2021 року фактично був допущений до роботи на посаді заступника начальника Державної екологічної інспекції Центрального округу.

Матеріалами справи підтверджується, що станом на 08.07.2021 року Головою Держекоінспекції не було прийнято наказ про поновлення ОСОБА_4 на посаді заступника начальника Державної екологічної інспекції Центрального округу згідно рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 року у справі № 440/665/21.

Вказане не спростовується позивачем.

При цьому, в липні 2021 року ОСОБА_4 нараховувалась та була виплачена заробітна плата за посадою заступника начальника Державної екологічної інспекції Центрального округу, він брав участь у спільній оперативній нараді слідчих ГУНП в Полтавській області та представників державних регіональних органів в Полтавській області 23.07.2021 року за відсутності відповідних повноважень, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене та документи , які містяться в матеріалах справи, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку , що ОСОБА_1 всупереч встановленому законодавством порядку та не маючи такого права допустив до роботи з 08.07.2021 року ОСОБА_4 згідно його заяви від 08.07.2021 року на посаді заступника начальника Державної екологічної інспекції Центрального округу без укладення трудового договору, оформленого наказом Голови Держекоінспекції.

За таких обставин та правового врегулювання суд погоджується з висновком відповідача про наявність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку, при цьому застосоване до позивача дисциплінарне стягнення відповідає характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню його вини.

Варто відмітити, що ОСОБА_4 був поновлений на посаді заступника начальника Інспекції лише 23.12.2021 року на підставі наказу Держекоінспекції No201-тр/р «Про поновлення ОСОБА_4 ».

Наведене вище спростовує доводи позивача щодо відсутності доказів в підтвердження факту допущення саме начальником Державної екологічної інспекції Центрального округу Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу Мартосенко Є.О., всупереч встановленому порядку та не маючи такого права, до роботи з 08.07.2021 року на посаді заступника начальника Інспекції ОСОБА_4 без укладення трудового договору, оформленого наказом Голови Держекоінспекції.

Стосовно доводів позивача, що робоча група під час проведення перевірки вийшла за межі наказу Державної екологічної інспекції України від 01.09.2021 № 369 «Про проведення перевірки», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ст.. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивачем не надано жодного підтвердження щодо своїх тверджень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Позивачем не оскаржувався наказ Держекоінспекції від 01.09.2021 № 369 «Про проведення перевірки».

Таким чином, твердження позивача, що робоча група під час проведення перевірки вийшла за межі наказу Державної екологічної інспекції України (далі - Держекоінспекція) від 01.09.2021 № 369 «Про проведення перевірки» є необґрунтованим та безпідставним.

Стосовно доводів апелянта щодо порушення відповідачем процедури розгляду дисциплінарного провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону України "Про державну службу" перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Згідно статті 76 Закону України "Про державну службу" державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

Таким чином, обов`язковою умовою для застосування дисциплінарного стягнення є забезпечення дотримання гарантованого Законом No889-VIII права державного службовця на участь у процесі з`ясування обставин вчинення дисциплінарного проступку, зокрема, права на надання пояснень, документів і матеріалів, ознайомлення з дисциплінарною справою, надання зауважень, клопотань про вжиття додаткових заходів щодо з`ясування певних обставин та інше.

В матеріалах дисциплінарної справи відносно ОСОБА_1 наявні, в тому числі: повідомлення ОСОБА_1 про порушення відносно нього дисциплінарного провадження №10703/1.2/11-21 від 22.09.2021 року; запрошення на засідання дисциплінарної комісії від 30.09.2021 року; пояснення ОСОБА_1 від 29.09.2021 року; повідомлення ОСОБА_1 про дату внесення подання дисциплінарної комісії та необхідність надання письмового пояснення від 11.10.2021 року.

Отже, дисциплінарне провадження здійснювалось відносно ОСОБА_1 з урахуванням його права на участь у процесі з`ясування обставин вчинення дисциплінарного проступку.

Також, колегія суддів звертав увагу на те, що позивач, будучи обізнаним про те, що на розгляді комісії перебуває дисциплінарне провадження щодо нього, не цікавився станом його перебігу, не повідомив про намір узяти участь у її засіданні особисто або через представника, не надіслав будь-яких пояснень та доказів на спростування аргументів, викладених у дисциплінарній скарзі. В обґрунтування апеляційної скарги позивач не посилався на необізнаність про дисциплінарне провадження відносно нього, а також про неможливість з`явитися на засідання комісії у зв`язку з тим, що не було відомо дату, час та місце його проведення. З огляду на те, що результат розгляду дисциплінарного провадження стосувався подальшої служби позивача відповідно він мав цікавитися її ходом перебігу , подавати клопотання, пояснення тощо.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що комісія не допустила порушення процедури при прийнятті оскаржуваного рішення, які б істотно обмежили чи порушили право позивача на захист та слугували передумовою для скасування такого рішення, є обґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 28.11.2022 у справі №640/8349/20.

Колегія суддів зазначає, що певні дефекти адміністративного акту можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акту (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акту не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акту необхідно розуміти не як вимоги до самого акту, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акту, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акту робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акту, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акту адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення".

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 813/1790/18.

Крім того, аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод "оцінки справедливості процесу в цілому" не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. Скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості (рішення від 24.03.1988 р. по справі "Олссон проти Швеції" (Olsson v. Sweden).

При цьому, суд також приймає до уваги правовий підхід, закладений ЄСПЛ при вирішенні справи "Сутяжник проти РФ" (рішення від 25.04.2018) та застосований Верховним Судом у справах № 826/5575/17, № 910/10616/17, відповідно до якого надмірне прагнення до чистоти, переваги форми над змістом є правовим пуризмом. Скасування правильного по суті рішення, за відсутності фундаментального порушення, є відступленням від принципу правової визначеності ("res judicata") та недопустимим.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача щодо проведення службового розслідування відносно позивача, вчинені з дотриманням чинного законодавства, вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, сформований в результаті цих дій висновок про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є обґрунтованими, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого проступку.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Колегія суддів звертає увагу на те , що встановлений частиною 11 статті 69 та частиною 1 статті 77 Закону України «Про державну службу» строк прийняття рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження має зобов`язальний характер для суб`єкта призначення, проте його недодержання не звільнює державного службовця від дисциплінарної відповідальності.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 30.07.2019 у справі № 813/151/18.

Тобто , доводи апелянта про накладення дисциплінарного стягнення поза межами строків, визначених частиною 1 статті 77 Закону України «Про державну службу» судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги та не є підставою для висновку про протиправність оскаржуваного наказу про звільнення позивача з посади.

Згідно частини 2 статті 77 Закону України «Про державну службу» у рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Дослідивши спірне рішення, суд зазначає, що Державною екологічною інспекцією України при винесенні наказу від 25.10.2021 року № 157-тр/р "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 " було дотримано форму та зміст рішення, а саме, в наказі зазначено: - найменування державного органу: Державна екологічна інспекція України; - дата його прийняття: 25 жовтня 2021 року; - відомості про державного службовця: начальник Державної екологічної інспекції Центрального округу Головний державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу Мартосенко Євгеній Олексійович; - стислий виклад обставин справи: застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади державної служби, у зв`язку із вчиненням дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення (перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення), а саме: всупереч встановленому порядку та не маючи такого права допустив до роботи з 08.07.2021 на посаді заступника начальника Інспекції ОСОБА_4 без укладення трудового договору, оформленого наказом Голови Держекоінспекції; - вид дисциплінарного проступку: перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення (пункт 7 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу»); - юридична кваліфікація дисциплінарного проступку: пункт 7 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу»; - вид застосованого дисциплінарного стягнення: дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади державної служби.

Враховуючи вищенаведене , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ Державної екологічної інспекції України від 25.10.2021 року № 157-тр/р, та прийняті на його підставі накази Державної екологічної інспекції України від 26.10.2021 № 158-тр/р, від 27.10.2021 року № 160-тр/р, ґрунтуються на вимогах законодавства та об`єктивно встановлених обставинах справи, тому позовні вимоги про визнання їх протиправними та скасування не підлягають задоволенню, як і похідні вимоги про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку. Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово у своїх рішеннях, зокрема у справах у справах № 265/6582/16-ц, № 487/10128/14-ц, № 487/10132/14-ц, № 924/1473/15 звертала увагу на те, що відповідно до принципу juranovitcuria («суд знає закони») навіть неправильна юридична кваліфікація сторонами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією. Водночас, як вже зазначалось вище такі висновки спростовуються матеріалами справи та судом усім наведеним висновкам надано оцінку. Доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.07.2022 по справі № 440/15505/21 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош А.М. Григоров
Повний текст постанови складено 13.03.2023 року