Справа № 580/6668/22
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2023-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року справа № 580/6668/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головне управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

30 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просить:

- визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, що до призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію на підставі ст. 55 Закону України Про соціальний статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зі зменшенням пенсійного віку.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 13.06.2022 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідач відмовив у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку в зв`язку із тим, що позивачем не підтверджено факт проживання у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років. Позивачка вважає, що на підтвердження факту проживання в зоні добровільного відселення нею подана довідка №514 Лукашівської сільської ради де зазначено, що вона проживала в селі Рудка Володимирського району Рівненської області та надано довідку №2530 від 10.08.2017, яка видана Більською сільською радою, про те, що вона дійсно проживала та зареєстрована в с. Рудка Володимирського району Рівенської області. З цих підстав вважає відмову у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку протиправною та такою, що порушує її право на соціальний захист.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач проти позову заперечив, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 13.06.2022 позивачка звернулася до Головного управління із заявою про призначення пенсії за віком. Дана заява за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду в м. Києві. Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу від 21.06.2022 №84. Оскільки факт постійного проживання чи роботи на території зони гарантованого добровільного відселення у період з 26.04.1986 по 01.01.1993 (не менше 3 років) документально не підтверджено, то підстави для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону№796-ХІІ відсутні.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 залучено до участі в адміністративній справі №580/6668/22 в якості співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві.

Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надало.

З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, подані письмові докази, суд встановив таке.

13.06.2022 позивачка звернулася до Головного управління із заявою про призначення пенсії за віком. Дана заява за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду в м. Києві. Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу від 21.06.2022 №84. Оскільки факт постійного проживання чи роботи на території зони гарантованого добровільного відселення у період з 26.04.1986 по 01.01.1993 (не менше 3 років) документально не підтверджено, то підстави для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону№796-ХІІ відсутні.

У відзиві на позовну заяву Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зазначило, що Золотоніським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України направлено запит до Більськовільської сільської ради та Володимирецької райдержадміністрації, щодо підтвердження чи спростування факту проживання позивачки в с. Рудка. У відповідь Володимирецька райдержадміністрація надіслала на адресу управління лист від 10.10. 2017 №4425/01-35/17, яким підтверджено проживання позивача в с. Рудка в період з 06.08.1964 по 10.05.1988, який з моменту аварії на ЧАЕС складає - 2 роки 14 днів, що не дає право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, у зв`язку з тим, що не підтверджено факт проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше З років, прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до ст.. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того, витягом з протоколу №2 від 23.02.2018 Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації визнано недійсним посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 3 серії НОМЕР_1 , яке видане 18.02.2010.

Вважаючи відмову у призначенні пенсії протиправною, позивачка звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає таке.

Спірні відносини врегульовані Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-1V (далі Закон №1058), Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 №796-Х11 (далі Закон №796) та Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 1566/11846 (далі Порядок №22-1).

Законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-1V.

Відповідно до прикінцевих положень Закону №1058 закони України та інші нормативні акти застосовуються в частині, що їм не суперечить.

Статтею 55 Закону №796 передбачено умови надання пенсії за віком, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону №796 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років. Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Згідно пункту 2.1 розділу 11 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Ст. 9 Закону №796 передбачає, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно п. 4 ст. 11 Закону №796 до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 14 Закону №796 для встановлення пільг і компенсацій особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, відносяться до категорії 4 осіб , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ч. 3, 4 Закону №796 підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 посвідчення видаються особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного

контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили

або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше

чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка

(додаток N 7).

Із аналізу наведеної правової норми вбачається, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи.

Єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи та надає право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення Потерпілий від Чорнобильської катастрофи. Довідки про періоди роботи (служби) чи постійного проживання у зоні посиленого радіологічного контролю є лише підставою для визначення в установленому порядку статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №750/4895/17, від 21.11.2018 у справі №751/2081/17.

Зважаючи на ту обставину, що витягом з протоколу №2 від 23.02.2018 Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації визнано недійсним посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 3 серії НОМЕР_1 , яке видане 18.02.2010, відмова у призначенні пенсії здійснена на законних підставах.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО