Справа № 340/5701/22
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2023 року м. Дніпросправа № 340/5701/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 ( суддя першої інстанції Кармазина Т.М.) в адміністративній справі №340/5701/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльність та стягнення допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Кіровоградській області, що полягає у невиплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов`язків, що призвело до встановлення III групи інвалідності, в сумі 340500,00 грн.;

стягнути з Головного управління ДФС у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов`язків, що призвело до встановлення III групи інвалідності, в сумі 340500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він проходив службу в органах податкової міліції та наказом ДФС України від 24.12.2019 року №866-о звільнений з посади та податкової міліції за п.65 ''б'' (через хворобу) та одночасно за результатом медичного огляду військово-лікарською комісією ДУ ''ТМО МВС України по Кіровоградській області видано свідоцтво про хворобу №129 від 23.12.2019 року згідно якого, захворювання пов`язані з проходженням військової служби. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серія 12 ААБ №575020, йому встановлена ІІІ група інвалідності з 02.12.2020 у зв`язку із захворюванням, що пов`язане з проходженням військової служби. Вказує, що 18.12.2020 звертався до відповідача із заявою, в якій просив провести виплату одноразової грошової допомоги, проте йому було відмовлено. Вказана відмова була оскаржена до суду та рішенням від 30.04.2021 позовні вимоги задоволені повністю. На виконання рішення суду від 30.04.2021 року ГУ ДФС у Кіровоградській області підготувало на направило до ДФС України висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції. Цей висновок був затверджений ДФС України та повернутий ГУ ДФС у Кіровоградській області для проведення виплати, проте грошові кошти так і не виплачені. Таку бездіяльність відповідача, розцінює як спосіб ухилитися від гарантованого йому захисту з боку держави у зв`язку з настанням негативних обставин , які є перешкодою для проходження служби в правоохоронних органах.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки підстави позову в адміністративній справі №340/5701/22 є відмінним ніж у справі №340/53/21.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року у справі № 340/53/21 позов задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Головного управління ДФС у Кіровоградській області, викладену в листі від 28 грудня 2020 року №106/0/11-97-08-30, у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням III групи інвалідності. Зобов`язано Головне управління ДФС в Кіровоградській області повторно прийняти до розгляду заяву ОСОБА_1 з пакетом необхідних документів та надіслати до Державної фіскальної служби України висновок щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у зв`язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов`язків, що призвело до встановлення III групи інвалідності у відповідності до вимог Закону України Про міліцію, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Вказане судове рішення набрало законної сили 14.06.2021 року.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції вказав, що у судовому рішенні у справі №340/53/21, судом надавалася оцінка відмові Головного управління ДФС у Кіровоградській області у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги та визнано її такою, що не відповідає критерію обґрунтованості та є протиправною, та зобов`язано надіслати висновок про виплату, як у даній справі, так і у справі №340/53/21 "спором про право" в аспекті вищезазначеного, є право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов`язків, що призвело до встановлення III групи інвалідності у відповідності до вимог Закону України Про міліцію, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850. Досліджуючи зміст позовних заяв у справі 340/53/21 та у цій справі, суд констатує, що і підстави позову і предмет обох справ стосується виплати одноразової допомоги у зв`язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов`язків, що призвело до встановлення III групи інвалідності. Наведене свідчить про тотожність позовних вимог даної позовної заяви та позовних вимог у справі №340/53/21, які виникли між тими самими сторонами, і з тих самих підстав, що тягне наслідок визначений п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справ.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги з тих же підстав.

Отже, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави і предмет спору. Тобто, коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Колегія суддів зазначає, що не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна покликання на норми матеріального чи процесуального права або інше наведення праворозуміння таких норм.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що підставою для звернення до суду із позовом у справі № №340/53/21 було право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов`язків, що призвело до встановлення III групи інвалідності у відповідності до вимог Закону України Про міліцію, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року у справі № 340/53/21 позов задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Головного управління ДФС у Кіровоградській області, викладену в листі від 28 грудня 2020 року №106/0/11-97-08-30, у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням III групи інвалідності. Зобов`язано Головне управління ДФС в Кіровоградській області повторно прийняти до розгляду заяву ОСОБА_1 з пакетом необхідних документів та надіслати до Державної фіскальної служби України висновок щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов`язків, що призвело до встановлення III групи інвалідності у відповідності до вимог Закону України Про міліцію, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850

Відтак у адміністративній справі 340/53/21 дано оцінку діям відповідача стосовно нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов`язків, що призвело до встановлення III групи інвалідності у відповідності до вимог Закону України Про міліцію, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Позивач, в даному адміністративному позові та в апеляційній скарзі обґрунтовує протиправний характер дій суб`єкта владних повноважень, посилаючись на те, що рішення у справі № 340/53/21 з боку ГУ ДФС у Кіровоградській області виконано в повному обсязі, а саме підготовлено та направлено до ДФС України висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції. Зазначений висновок затверджений ДФС України та разом з пакетом документів листом № 3834/7/99-99-08-03-17 від 09.08.2021 повернутий до ГУ ДФС у Кіровоградській області для проведення відповідної виплати. Рішенням у справі № 340/53/21 суд не зобов`язував ГУ ДФС у Кіровоградській області провести виплату грошової матеріальної допомоги, а зобов`язав лише направити на ДПС України висновок про виплату, у зв`язку з чим позивачем підготовлений інший позов від 13.12.2022 де зазначені зовсім інші позовні вимоги, а саме - стягнути з Головного управління ДФС в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов`язків, що призвело до встановлення III групи інвалідності, в сумі 340 500,00 грн. Тобто, позовні вимоги у справі № 340/5701/22 та позовні вимоги у справі №340/53/21 є зовсім різними по своїй суті.

Відтак, на думку колегії суддів, ОСОБА_1 фактично не погоджується з рішеннями прийнятими та результатом розгляду справи №340/53/21, що не є підставою для повторного звернення до суду з позовними вимогами, які є аналогічними за своєю суттю та відрізняються способом викладення їх змісту.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ст. 383 КАС України визначає спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Аналогічний правовий висновок висловлено в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження №К/9901/5159/18).

До того ж, в порядку здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах не передбачено звернення позивача з окремим позовом щодо зобов`язання виконання судового рішення по іншій справі.

Тобто, якщо позивач вважає протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача вчинених на виконання рішення у справі №340/53/21 (зокрема ненарахування та невиплату одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції) або порушення його прав, свобод чи інтересів, то він повинен був звернутись до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. Також, потрібно враховувати, що суд не має права зобов`язувати виконувати рішення у справі №340/53/21 шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки порушуються процесуальні норми КАС України.

Отже, є рішення суду, яке набрало законної сили у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи норми ч.5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження у справі з огляду на наявність рішення суду, яке набрало законної сили у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 в адміністративній справі №340/5701/22 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складене та підписане 08 березня 2023 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва