Справа № 160/7051/22
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 160/7051/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Ліненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року

у адміністративній справі № 160/7051/22 за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний Капітал» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року задоволено адміністративний позов Акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний Капітал» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо неподання відповідному органові державної казначейської служби України висновку щодо повернення АТ «КБ «Земельний Капітал» надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток в сумі 2 140 249 грн. та зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області підготувати і подати відповідному органові державної казначейської служби України висновок щодо повернення АТ «КБ «Земельний Капітал» надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток в сумі 2 140 249 грн., а також стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати по справі у розмірі 4962 грн.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем по справі з підстав не повного з`ясування усіх обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, не надання їм належної оцінки, не дослідження наявних у справі доказів і порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та не відповідності висновків суду фактичним обставинам спірних правовідносин, у звязку з чим просить скасувати судове рішення та прийняти інше рішення про відмову у задоволені вимог позивача

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вказує про законність та обгрунтованність судового рішення у цій справі, і просить залишити його без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги відповідача та відзиву позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції на предмет повноти з`ясування фактичних обставин та врахування наданих сторонами по справі доказів, і правильності їх оцінки, колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованність доводів апелянта та про наявність правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції, виходячи з нижченаведеного

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що нa обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області Правобережна ДПІ (Центральний р-н, м.Дніпра) з 23.02.1994 року перебуває Акціонерне товариство «Комерційний банк «Земельний Капітал», яким за 9 місяців 2020 року було задекларовано і сплачено податку на прибуток у сумі 2140 249 грн., зокрема: за І квартал 2020 року задекларовано і сплачено податок на прибуток у сумі 782596 грн., що підтверджується платіжними дорученнями (№51-01 від 12.03.2020 р. на суму 200000 грн.; №51-07 від 26.03.2020 р. на суму 100 000 грн.; №51-05 від 29.04.2020 р. на суму 150 000 грн.; №51-03 від 13.05.2020 р. на суму 66 500 грн.; №51-01 від 14.05.2020 р. на суму 66 500 грн.; №51-07 від 15.05.2020 р. на суму 133 000 грн; №51-01 від 19.05.2020 р. на суму 66 596 грн.); за І півріччя 2020 року задекларовано податок на прибуток у сумі 1 427346 грн. у т.ч. за ІІ квартал 644750 грн. і сплачено 644750 грн., що підтверджується платіжними дорученнями (№51-02 від 28.05.2020 р. на суму 200 000 грн.; №51-01 від 12.08.2020 р. на суму 150 000 грн.; №51-07 від 13.08.2020 р. на суму 150 000 грн.; №51-10 від 14.08.2020 р. на суму 144 750 грн.); за 9 місяців 2020 року задекларовано податок на прибуток у сумі 2 140249 грн. у т.ч. за ІІІ квартал 712 903 грн. і сплачено в бюджет 712 903 грн., що підтверджується платіжними дорученнями (№51-01 від 09.11.2020 р. на суму 100 000 грн.; №51-02 від 10.11.2020 р. на суму 100 000 грн.; №51-03 від 11.11.2020 р. на суму 100 000 грн.; №51-04 від 12.11.2020 р. на суму 100 000 грн.; №51-05 від 13.11.2020 р. на суму 100 000 грн.; №51-107 від 16.11.2020 р. на суму 100000 грн.; №51-05 від 17.11.2020 р. на суму 112 903 грн.).

За вказаних обставин, суд першої інстанції визнав встановленим, що фінансовий результат до оподаткування за 2020 рік у позивача мав від`ємне значення і становив 29 626 737 грн., що призвело до виникнення дебіторської заборгованості з податку на прибуток за 2020 рік в сумі 2 140 249 грн.

При вирішенні спору у цій справі, судом першої інстанції також встановлено, що після початку процедуру ліквідації АT «КБ «Земельний Капітал» на підставі рішення виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №907 від 09.09.2021 року «Про початок процедури ліквідації АT «Комерційний банк «Земельний Капітал» та делегування повноважень ліквідатора банку», прийнятого згідно рішення Правління НБУ від 09.09.2021 р. №469-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АT «КБ «Земельний Капітал», Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT «КБ "Земельний Капітал» Сергій Міхно звернувся 13.01.2022 року до Правобережної ДПІ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з заявою про повернення надміру сплачених сум податку на прибуток №18/22 в якій, керуючись ст.43 ПК України, просив підготувати та подати відповідному органові державної казначейської служби України висновок щодо повернення AT «КБ «Земельний Капітал» надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток в сумі 2 140 249 грн. на рахунок банку.

Проте, за результатом розгляду заяви позивача від 13.01.2022 р. №18/22, відповідач направив на адресу позивача лист від 31.01.2022 р. №8314/6/04-36-18-07-10, в якому зазначив, що враховуючи наявність АТ «КБ «Земельний капітал» станом на 24.01.2022 року податкового боргу у загальній сумі 956,1 тис. грн., у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відсутні підстави щодо повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошових зобов`язань з податку на прибуток у сумі 2140249 грн. на поточний рахунок АТ «КБ «Земельний капітал».

Надаючи правову оцінку виниклим між сторонами відносинам, суд першої інстанції спираючись на положення пункту14.1.115 статті 14, підпункту17.1.10 пункту 17.1 статті 17, підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41, статті 43 Податкового кодексу України виходив з того, що платник податків має право на повернення надміру сплачених сум грошового зобов`язання, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом, які підлягають поверненню, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу, при умові подання платником податків заяви про таке повернення, за яким контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку та подає його для виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, який в свою чергу на підставі отриманого висновку протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Тобто, повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані, або з єдиного рахунку. А відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку несе саме контролюючий орган.

При цьому, суд першої інстанції хоча і акцентував свою увагу на тому, що у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків, але разом з тим, суд визнав, що перевірці у даному випадку підлягають питання про: - статус податкового боргу суми грошових зобов`язань, яка не погашена неплатоспроможним банком; - та про можливість її погашення поза межами процедури ліквідації, визначеної Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». На переконання суду першої інстанції саме при відповіді на вказані питання можливо перевірити наявність чи відсутність перешкоди для повернення надміру сплачених податків наявність податкового боргу або грошових зобов`язань з податків.

Обговорюючи зазначені у попередньому абзаці питання, суд першої інстанції спирався тільки на положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі Закон № 4452), яким встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Зокрема, посилаючись на ч.4 ч.5 ст.34, ч.1 ч.7 ст.38 Закону № 4452, а також виходячи із запровадженого рішенням Правління Національного банку України від 11.08.2021 р. №400-рш/БТ «Про віднесення АT «Комерційний банк «Земельний Капітал» до категорії проблемних» та рішенням виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11 серпня 2021 року №811 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АT «Комерційний банк «Земельний Капітал» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» процедури виведення АT «Комерційний банк «Земельний Капітал» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на строк з 12 серпня 2021 року до 21 вересня 2021 року включно, і призначення уповноваженої особи Фонду та делегування всіх повноважень тимчасового адміністратора АT «Комерційний банк «Земельний Капітал» - суд першої інстанції не спростовуючи наявність у AT «КБ «Земельний капітал» станом на 24.01.2022 року податкового боргу у загальній сумі 956,140 грн., у той же час дійшов висновку, що з моменту запровадження процедури тимчасової адміністрації AT «КБ «Земельний Капітал» 12.08.2021 року, порядок погашення наявного у позивача податкового боргу регламентується положеннями Закону №4452.

На підтвердження наведеної позиції, суд першої інстанції вдався до аналізу положень п.16 ст.2, ч.5 ст.36 Закону №4452 і п.п.1.1. п.п.1.3 ст.1, п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України, на підставі чого дійшов висновку, що Податковим кодексом України не регулюються питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Отже, за вказаних обставин, суд дійшов висновку, що в даному випадку на відносини AT «КБ «Земельний Капітал» з Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, пов`язані із погашенням податкового боргу, дія норм ПК України не поширюється, вказані відносини регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому суд визнав безпідставними посилання відповідача на ст.43 ПК України при відмові у поверненні надміру сплачених сум податку з підстав наявного у позивача податкового боргу.

Окрім цього, суд першої інстанції визнав за необхідне зазначити, що згідно з ст.46 Закону №4452, Уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов`язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду, і саме з дня призначення уповноваженої особи Фонду: припиняються всі повноваження органів управління банку та органів контролю; банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав; нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; відомості про фінансовий стан банку, боржників, які прострочили виконання зобов`язань (за основною сумою та процентами) перед таким банком, а також про вимоги банку до таких боржників перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю; Фонд здійснює заходи із виконання плану врегулювання, що передбачає виведення банку з ринку, та відчужує майно (активи) та зобов`язання на користь приймаючого банку, а вчинення правочинів, пов`язаних з відчуженням майна (активів) банку чи передачею його майна третім особам (крім приймаючого банку), допускається в порядку, передбаченому цим Законом; втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти, заборони прийняття рішень про продаж або про вчинення інших дій з продажу) будь-яким майном (активами), у тому числі коштами банку, а накладення нових обтяжень чи обмежень (у тому числі арештів, заборони прийняття рішень про продаж або про вчинення інших дій з продажу) на майно (активи), у тому числі кошти банку, не допускається; забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін, а встановлені цим пунктом обмеження не поширюються на правочини, зобов`язання за якими припиняються у процедурі ліквідаційного неттінгу, що здійснюється в порядку, встановленому статтею 54-1 цього Закону, та припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог боржника, який одночасно є кредитором банку, що ліквідується; зарахування зустрічних однорідних вимог боржника, який одночасно є кредитором банку, що ліквідується, здійснюється під час задоволення Фондом відповідної черги акцептованих вимог кредиторів, до якої віднесені вимоги такого кредитора, за заявою кредитора банку і в сумі, що не перевищує суму акцептованих вимог за заявою банку; а заміна кредитора у зобов`язанні банку не змінює черговості задоволення акцептованих вимог кредиторів, визначених статтею 52 цього Закону.

При цьому, суд акцентував увагу на тому, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, а вимоги за зобов`язаннями банку із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, пред`являються тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону №4452.

Одночасно суд першої інстанції наголосив, що вимоги податкового органу стосовно зобов`язань неплатоспроможного банку з податків і зборів (обов`язкових платежів) є вимогами восьмої черги, а вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від продажу майна (активів) банку після повного задоволення вимог попередньої черги, що виходячи з системного аналізу вищенаведених норм Податкового кодексу України та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - суд першої інстанції визнав про наявність підстав стверджувати у даному випадку, що застосування норм ПК України відповідачем до спірних правовідносин порушує права позивача, а також кредиторів неплатоспроможного банку, оскільки блокує надходження значної суми коштів до ліквідаційної маси, що призначена для погашення вимог кредиторів, черговість яких передує відповідачу.

Відповідно до вищенаведеного та беручи до уваги знаходження позивача в процедурі ліквідації, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність невиконання відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо надання висновку про повернення надмірно сплаченого грошового зобов`язання з податку на прибуток, а тому заявлені позовні вимоги у цій справі на переконання суду першої інстанції є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судова колегія не може погодитися з висновками суду першої інстанції у цій справі, які грунтуються на помилковому застосуванні до спірних правовідносин положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, підставою для вказаних висновків та застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» слугувало ототожнення судом першої інстанції процедури повернення платнику податків помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобов`язання та процедурою погашення наявного у позивача податкового боргу, внаслідок чого на підставі аналізу положень п.16 ст.2, ч.5 ст.36 Закону №4452 і п.п.1.1. п.п.1.3 ст.1, п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України, суд першої інстанції і дійшов висновку, що Податковим кодексом України не регулюються питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Судова колегія наголошує, що у даному спірному випадку на вирішення суду позивачем не ставилося питання погашення неплатоспроможним банком податкового боргу поза межами процедури ліквідації, визначеної Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Разом з тим, жодною нормою вказаного Закону не встановлено ні підстав, ні умов, ні порядку повернення неплатоспроможному банку коштів - переплати, тим більш в разі наявності у такого банку податкового боргу.

На переконання апеляційного суду, позивачу по справі було беззаперечно відомо, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобов`язання врегульовано саме ст.43 Податкового кодексу України, саме тому Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT «КБ "Земельний Капітал» навіть не згадувалися положення Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» при зверненні до податкового органу із заявою про повернення АТ «КБ «Земельний Капітал» надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток в сумі 2 140 249 грн. на рахунок банку.

Власне розуміння позивачем статусу наявного у AT «КБ "Земельний Капітал» «податкового боргу» та «сум надміру сплачених податків» з моменту запровадження процедури ліквідації цього банку, не змінює положень ст.43 Податкового кодексу України, за змістом якої умовою для повернення надміру сплачених сум грошового зобов`язання є відсутність податкового боргу у платника податків, який звернувся із відповідною заявою до податкового органу про підготовку та подання відповідному органові державної казначейської служби України висновку щодо повернення на його рахунок надміру сплачених раніше грошових зобов`язань з податку.

Підсумовуючи вищевикладене у сукупності, та з огляду на існуючий у AT «КБ "Земельний Капітал» станом на 29.07.2021 податковий борг за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» що підлягає сплаті юрособами , які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, і станом на 30.08.2021 за платежем «земельний податок з юридичних осіб» та за платежем «орендна плата з юридичних осіб», загальний розмір якого станом на 24.01.2022 становить суму 956,1 тис.грн., що позивачем не спростовується, судова колегія визнає правомірною відмову Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо підготовки за заявою AT «КБ "Земельний Капітал» і подання відповідному органові державної казначейської служби України висновку щодо повернення АТ «КБ «Земельний Капітал» надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток в сумі 2 140 249 грн.

Отже, оскільки суд першої інстанції неправильно застосував (тлумачив) норми матеріального права щодо розглядуваних правовідносин, постановлене у справі рішення підлягає скасуванню, з прийняттям нового - про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року скасувати.

У задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний Капітал» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Т.І. Ясенова

суддя Д.В. Чепурнов