Справа № 480/7560/22
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2023-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2023 року Справа № 480/7560/22

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/7560/22 за позовом ОСОБА_1 до відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах щодо нездійснення 31.12.2020 своєчасного остаточного розрахунку при його звільненні;

- зобов`язати відділ Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах нарахувати та виплатити йому середнє грошове забезпечення (середній заробіток) за час затримки розрахунку при звільненні з 01.01.2021 по день фактичного розрахунку 28.10.2022.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що він з 01.05.2005 по 31.12.2020 проходив військову службу в органах Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах, наказом від 01.12.2020 № 38-ОС його було звільнено із служби за пп. "а" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та виключено зі списків особового складу відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах. На момент звільнення позивачу не було виплачено грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно. Вказана компенсація була нарахована і виплачена лише 28.10.2022 на підставі рішення Сумського окружного адміністративного суду. Враховуючи те, що суми компенсації не були виплачені позивачу в день звільнення, відповідно до ст.ст.116,117 КЗпП України позивач просить стягнути на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою суду від 17.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.02.2023 у задоволенні заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по справі № 480/7560/22 відмовити.

Ухвалою суду від 20.02.2023 позовну заяву по справі № 480/7560/22 залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою суду від 06.03.2023 після усунення недоліків позовної заяви позивачем продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти позовних вимог у повному обсязі та зазначає, що при звільнені з ОСОБА_1 проведено повний розрахунок всіх сум, що належали йому до виплати в день звільнення. Однак, не погоджуючись із довідкою № 33 про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 звернувся до суду, з метою отримання компенсації за неотримане речове майно до початку проходження військової служби у Держспецзв`язку, а саме з 2005 по 2015 рік включно, та перерахунку здійсненої виплати за неотримане речове майно в період проходження військової служби у Держспецзв`язку з 2016 по 2020 рік включно.

Представник відповідача наголошує, що незважаючи на спір про розмір сум, нарахованих ОСОБА_1 при звільненні, відділ УФЗ Держспецзв`язку в м. Сумах здійснив виплати всіх неоспорюваних сум не пізніше дня звільнення. У задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 31.12.2020 ОСОБА_1 наказом начальника Відділу УФЗ Держспецзв`язку в м. Сумах від 01.12.2020 № 38-ОС було виключено із списків особового складу Відділу УФЗ Держспецзв`язку в м. Сумах та звільнено з військової служби із займаної посади, старшого офіцера Відділу УФЗ Держспецзв`язку в м. Сумах у запас за підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

У зв`язку із звільненням із військової служби, позивачу надано довідку № 33 про вартість речового майна, що належить до видачі, у якій зазначено суму грошової компенсації неотриманого речового майна позивача у розмірі 27873, 62 грн та довідку - розрахунок № 33.

Однак, не погоджуючись із довідкою № 33 про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 звернувся до суду, з метою отримання компенсації за неотримане речове майно до початку проходження військової служби у Держспецзв`язку, а саме з 2005 по 2015 рік включно, та перерахунку здійсненої виплати за неотримане речове майно в період проходження військової служби у Держспецзв`язку з 2016 по 2020 рік включно.

25.11.2021 рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/5471/21 за позовом ОСОБА_1 щодо видачі оновленої довідки № 33 про вартість речового майна, що належить до видачі, зобов`язано Відділ видати ОСОБА_1 оновлену довідку про вартість речового майна, що належить до видачі із включенням повного переліку речового майна з 01.05.2005 по 31.12.2020, а також нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно з урахуванням оновленої довідки.

20.09.2022 постановою Другого апеляційного адміністративного суду рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.11.2021 по справі № 480/5471/21 скасовано в частині задоволення позовних вимог за період з 01.05.2005 по 31.12.2015, а в іншій частині рішення залишено без змін.

На виконання судового рішення, Відділом видано оновлену довідку про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2020 та здійснено перерахунок на підставі нової довідки.

28.10.2022 позивачу виплачено грошову компенсацію вартості неотриманого ним речового майна на підставі вказаної довідки у розмірі 8516, 55 грн (з урахуванням попередньо виплаченої грошової компенсації вартості неотриманого речового майна), що підтверджується квитанцією від 31.10.2022 .

Позивач, вважаючи дії відповідача щодо непроведення повного розрахунку в день його звільнення та виключення зі списків особового складу Відділу УФЗ Держспецзв`язку в м. Сумах протиправними та вважаючи, що наявні підстави зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу середнє грошове забезпечення (середній заробіток) за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.01.2021 по 28.10.2022 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" визначено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

У разі непроведення розрахунку у зв`язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Оскільки, в день звільнення позивача 31.12.2020, відповідачем не було здійснено з ним остаточного розрахунку, а саме не було виплачено в повному обсязі належним чином розрахованої суми індексації грошового забезпечення, позивач має право на застосування статті 117 КЗпП України в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При визначенні розміру компенсації за затримку розрахунку необхідно враховувати розмір середнього заробітку позивача, суму заборгованості, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, те що відповідач є органом державної влади, фінансування якого здійснюється з державного бюджету та інших обставин справи.

Вирішуючи питання щодо розміру суми компенсації середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні суд застосовує принцип співмірності, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.07.2018 у справі № 825/325/16, від 30.11.2020 у справі № 480/3105/19.

Так, судом враховується , що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв встановлення справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця (див. пункт 71 постанови від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц).

Суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, і таке зменшення має залежати від розміру недоплаченої суми (див. висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 27 квітня 2016 року у справі № 6-113цс16; висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц, щодо відступлення від частини висновків Верховного Суду України, наведених у постанові від 27 квітня 2016 року у справі № 6-113цс16).

Зменшуючи розмір відшкодування, визначений відповідно до статті 117 КЗпП України, виходячи зі середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні, необхідно враховувати таке (див. пункт 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц):

- розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором;

- період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум;

- ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника;

- інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність можливого розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

За обставин цієї справи суд вважає за необхідне застосувати критерії зменшення розміру відшкодування, визначеного відповідно до статті 117 КЗпП України, виходячи зі середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні.

Таким чином, при визначенні розміру компенсації за затримку розрахунку суд вважає за необхідне враховувати розмір середнього заробітку позивача, факт наявності спору між позивачем та відповідачем щодо права отримання коштів при звільненні, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, ступінь вини відповідача, тривалість періоду затримки розрахунку, самостійне виконання відповідачем рішення суду. З урахуванням чого, сумою середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок, яка буде співмірною з урахуванням усіх обставин справи, є сума, що дорівнює 2 % від суми належної до сплати.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Стягнути з відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 01.01.2021 по 28.10.2022 у розмірі два відсотки від суми належної до сплати за цей період.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу Урядового фельд`єгерського зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації в місті Сумах на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 992,40 гривень.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал