Справа № 280/111/23
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 березня 2023 року Справа № 280/111/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового, за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б)

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі третя особа), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 30.11.2022 №88, яким позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої ст. 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої ст. 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 22.11.2022.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки мав необхідний стаж роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Водночас, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії з підстав відсутності у позивача необхідного пільгового стажу. Позивач вважає таке рішення протиправним, із посиланням на норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 10.01.2023 відкрито провадження в адміністративній справі №280/111/23; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач позов не визнав, надав відзив, в якому посилається на те, що згідно поданих документів загальний (страховий) стаж позивача становить 38 років 11 місяців 13 днів, в тому числі додаткові роки за Списком № 1 - 18 років, пільговий стаж роботи позивача складає 24 років 00 місяців 01 день з урахуванням кратного обчислення. Згідно поданих документів право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутнє, проте з 13.07.2035 особа матиме право на пенсію за віком згідно пункту 1 частини 2 статті 114 зазначеного Закону. З огляду на наведене вважає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії є правомірними. Просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа проти задоволення позовних вимог також заперечила з підстав, аналогічним зазначеним Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, про що вказала у поданому відзиві.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою від 22.11.2022 за призначенням/перерахунком пенсії за віком. Заяву, за принципом екстериторіальності, розподілено для розгляду Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 30.11.2022 №88 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В обґрунтування рішення зазначено про те, що вік заявника 37 років 04 місяці 10 днів, страховий стаж складає 38 років 11 місяців 13 днів (в т.ч. додаткові роки за Список №1 18 років), пільговий стаж становить 24 роки 01 день з урахуванням кратного обчислення. Вказано, що до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди, проте право на пенсію згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутнє.

Незгода із зазначеним рішенням зумовила звернення ОСОБА_1 до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними мотивами.

Підстави призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників визначені ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом із трудової книжки позивача та довідки ПАТ Запорізький металургійний комбінат «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» від 22.11.2022 встановлено, що ОСОБА_1 у періоди з 01.09.2003 по 03.09.2003, з 08.09.2003 по 16.02.2004, з 01.03.2004 по 31.10.2004, з 01.12.2005 по 20.07.2010 повний робочий день виконував роботу на комбінаті «Запоріжсталь» у виробництві чорної металургії за професією машиніст крану металургійного виробництва, зайнятий на гарячих роботах, цеху прокатки тонкого листа, зайнятим у технологічному процесі виробництва, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з п. 3 ст. 114 Закону №1058 (25 років).

Також, з 21.07.2010 по 21.11.2022 позивач повний робочий день виконував роботу на комбінаті «Запоріжсталь» у виробництві чорної металургії за професією машиніст крану металургійного виробництва, зайнятий на гарячих роботах по посадці та видачі гарячого металу на дільниці нагрівальних колодязів (кліщовий кран), безпосередньо зайнятим на гарячих роботах в технологічному процесі виробництва обтискного цеху, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з п. 3 ст. 114 Закону №1058 (20 років).

Крім того, записами у трудовій книжці позивача підтверджується, що 31.10.2004 він був звільнений з роботи на посаді машиніста крану металургійного виробництва у зв`язку із призовом на військову службу. При цьому, військову службу позивач проходив з 09.11.2004 по 15.11.2005, а 01.12.2005 повернувся до виконання обов`язків машиніста крану металургійного виробництва.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

До розділу V цього Списку входять машиністи кранів металургійного виробництва.

З розрахунку страхового стажу позивача вбачається, що періоди його роботи з 01.09.2003 по 03.09.2003, з 08.09.2003 по 16.02.2004, з 01.03.2004 по 31.10.2004, з 01.12.2005 по 20.07.2010, з 21.07.2010 по 21.11.2022 зараховані до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії згідно з п. 3 ст. 114 Закону №1058.

Проте, період проходження позивачем військової служби з 09.11.2004 по 15.11.2005 до такого стажу не зараховано.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Нормами абзацу 2 частини першої статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ встановлено, що Час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, враховуючи те, що період роботи позивача з 01.03.2004 по 31.10.2004, що передував призову на військову службу, включений до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії згідно з п. 3 ст. 114 Закону №1058, то відповідно період проходження позивачем служби у лавах Збройних Сил України з 09.11.2004 по 15.11.2005 також слід зарахувати до пільгового стажу роботи.

Наведене зумовлює висновок суду про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 30.11.2022 №88.

Суд також наголошує, що в оскаржуваному рішенні взагалі не міститься посилань на обставину неврахування до пільгового стажу позивача періоду з 09.11.2004 по 15.11.2005 та, відповідно, причин такого неврахування, що додатково свідчить про необґрунтованість спірного рішення та наявність підстав для його скасування.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як зазначено в пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року, засіб захисту, що вимагається статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

За приписами частини 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування індивідуального акту суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, суд виходить за межі позовних вимог та вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати період проходження позивачем військової служби з 09.11.2004 по 15.11.2005 включно до стажу за списком робіт і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202, а також зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 22.11.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої ст. 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 22.11.2022, як заявлені передчасно.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У силу вимог частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії від 30.11.2022 №88.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) зарахувати період проходження ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) військової служби з 09.11.2004 по 15.11.2005 включно до стажу за списком робіт і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 22.11.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено та підписано 13.03.2023.

Суддя Ю.П. Бойченко