Справа № 520/6035/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Шевченко О.В.

02 березня 2023 р.Справа № 520/6035/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Курило Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2021 року по справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" до Харківської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -

В с т а н о в и в:

09.04.2021 року позивач приватне акціонерне товариство "НОВИЙ СТИЛЬ" (далі ПАТ "НОВИЙ СТИЛЬ") звернулось до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби (правонаступником якої є Харківська митниця, далі митний орган) про коригування митної вартості товарів № UA807170/2020/000029/2 від 03.11.2020 року та № UA807170/2021/000024/2 від 09.02.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що при здійсненні митного оформлення ним для підтвердження митної вартості поставки товару та її визначення за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) було надано усі документи, які передбачені чинним законодавством, зокрема, ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України (далі МК України). Митну вартість було заявлено за ціною договору (контракту). Однак, незважаючи на надані документи, відповідачем були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів № UA807170/2020/000029/2 від 03.11.2020 року та № UA807170/2021/000024/2 від 09.02.2021 року. Рішенням про коригування митної вартості товарів № UA807170/2021/000024/2 від 09.02.2021 року відповідачем визначено більшу митну вартість товарів, на підставі резервного методу визначення митної вартості, рішенням про коригування митної вартості товарів № UA807170/2020/000029/2 від 03.11.2020 року відповідачем визначено більшу митну вартість товарів, на підставі ціни договору щодо подібних (аналогічних) товарів. У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості позивачу відмовлено в прийнятті митної декларації і видано картку відмови в прийнятті митної декларації.

Також, позивач зазначив, що подані до митного оформлення документи за назвою та змістом відповідали вимогам встановленим ст. 53 МК України, тоді як митниця не довела, що подані декларантом позивача для визначення митної вартості товару містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачено або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, митниця не обґрунтувала, та не довела неможливість визначення митної вартості за ціною контракту (методом № 1).

Заперечуючи проти вимог позивача, у відзиві на адміністративний позов митний орган вказує, що під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД № UA807170/2020/058152 та № UA807170/2021/006520 спрацювали профілі ризиків, згенеровані Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) щодо можливого заниження митної вартості товарів. Спрацювання ризиків АСАУР вже свідчить про наявність обґрунтованого сумніву та є підставою для витребування додаткових документів, то логічно послідовним є твердження про те, що неподання декларантом на запит митного органу жодних додаткових документів свідчить про те, що обґрунтований сумнів митниці у правильності обрання методу визначення митної вартості та правильності її обчислення не був усунутий, що в свою чергу, виключає можливість для митного органу визнати заявлену декларантом митну вартість.

Також, відповідач зазначив, що системний аналіз приписів статей 52-55 МК України дозволяє зробити висновок про те, що декларант зобов`язаний довести заявлену ним митну вартість шляхом надання достовірних відомостей, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Крім того, відповідач зазначив, що розбіжності в частині заявлених рівнів митної вартості в порівнянні з наявною в митниці ціновою інформацією за фактами митних оформлень подібних товарів у найближчий час до часу митного оформлення оцінюваних товарів, а також не підтвердження відповідними документами задекларованого найнижчого рівня митної вартості, виключали можливість для митного органу визнати заявлену декларантом та розраховану за основним методом митну вартість товару позивача.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2021 року задоволені вимоги адміністративного позову ПАТ "НОВИЙ СТИЛЬ".

Так, судовим рішенням визнано протиправним та скасовано рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA807170/2020/000029/2 від 03.11.2020 року та № UA807170/2021/000024/2 від 09.02.2021 року.

Судом проведений розподіл судових витрат стягнуто з Слобожанської митниці Держмитслужби на користь ПАТ "НОВИЙ СТИЛЬ" витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору у розмірі 2882,15 грн.

Судове рішення вмотивоване тим, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України. Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Також, суд зазначив, що митним органом взято в якості джерела цінової інформації недостовірну інформацію, що унеможливлює її використання під час визначення митної вартості товару, що ввозився на територію України позивачем.

Не погоджуючись із судовим рішенням, Слобожанською митницею Держмитслужби подано апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні вимог адміністративного позову в повному обсязі.

Аргументи, наведені відповідачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ "НОВИЙ СТИЛЬ" просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції, - без змін.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.05.2018 року між ПАТ "НОВИЙ СТИЛЬ" (Покупець) та EAST PACIFIC TRADING LIMITED (Продавець) укладено контракт № 180921, згідно п.п. 1.1. якого визначено, що Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити наступну продукцію: частини та компоненти стільців та меблів («Товар») на умовах, викладених у цьому Контракті.

Відповідно до п. 1.3 Контракту конкретний вид (асортимент) товару кожної партії поставки узгоджується сторонами в замовленні та визначаються в специфікаціях та інвойсах, які додаються до Контракту та складають його невід`ємну частину.

Продавець поставляє Покупцю товар на наступних умовах, серед яких: EXW Шанхай, Китай, FOB Нінгбо, Китай (п. 3.1. Контракту з урахуванням додаткової угоди від 25.08.2019 року).

Ціна товару за окремою партією товару визначається в специфікаціях та інвойсах на окрему партію товару (п. 4.1. Контракту).

Товар поставлявся двома партіями. Поставка однієї партії (листопад 2020) здійснювалася на умовах EXW Шанхай, Китай, поставка іншої партії (лютий 2021) - на умовах FOB Нінгбо, Китай.

02.11.2020 року та 08.02.2021 року декларантом/представником ПАТ "НОВИЙ СТИЛЬ" подано до Слобожанської митниці Держмитслужби митні декларації, які були прийняті митним органом з присвоєнням їм номерів № UА 807170/2020/058152 та № UА 807170/2021/006520 щодо оформлення товару, що надійшов в рамках зовнішньоекономічної угоди купівлі-продажу з EAST PACIFIC TRADING LIMITED. Митна вартість визначена за першим методом (за ціною договору).

З метою здійснення митного оформлення вантажу та підтвердження заявленої митної вартості товару, декларантом до Слобожанської митниці Держмитслужби разом із деклараціями № UА 807170/2020/058152 від 02.11.2020 року та № UА 807170/2021/006520 від 08.02.2021 року подані наступні документи: контракт № 180921 від 10.05.2018 року; додаткові угоди до Контракту, Специфікація № 62 від 28.09.2020 року, Специфікація № 82 від 23.12.2020; комерційні інвойси № С120-009-046 від 28.09.2020 року № СІ20-009-054&010-057&007-27(2) від 23.12.2020 року (з перекладом); Коносамент SHWERLHW20090177 від 03.10.2020 року; CMR z 1923 від 26.10.2020 року; Коносамент COSUC від 27.12.2020 року; сертифікати про походження товару № С60001 від 12.10.2020 року та № С20МА28СТ1С71003 від 24.12.2020 року; пакувальні листи PL20-009-046 від 28.09.2020 pоку та PL20-009-054&010-057&007-07(2) від 23.12.2020 року; договір на надання транспортно-експедиційних послуг з ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» № 32565288 від 15.04.2020 року; рахунок транспортних витрат ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» № 966 від 26.10.2020 року; довідка про транспортні витрати вих. № 2610-1 від 26.10.2020 року; договір на № 01042020 від 01.04.2020 року; рахунок фактура про надання транспортно - експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно - експедиторських послуг СФ - 20557 від 22.01.2021 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка) 22/01/10810-3 від 22.01.2021 року; калькуляція транспортних витрат б/н від 28.01.2021 року.

За даними МД в АСМО Інспектор згенеровано наступні профілі ризиків АСАУР за кодами:

105-2: контроль правильності визначення митної вартості товарів;

106-2: витребування документів, які підтверджують мину вартість товарів.

Під час контролю митної вартості товару за МД № UA 807170/2020/058152 відповідач оформив запит № 21467 від 02.11.2020 року, за МД № UA 807170/2021/006520 - запит № 22566 від 08.02.2021 року.

В запиті № 21467 від 02.11.2020 року запропоновано позивачу надати додаткові документи та пояснення відповідно до ст. 52, 58 МК України щодо МД № UA807170/2020/058152, у зв`язку з вирішеним спірного питання правильності визначення митної вартості товару "1 та у зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів, спрацюванням АСУР.

В запиті № 22566 від 08.02.2021 року запропоновано позивачу надати додаткові документи та пояснення відповідно до ст. 52, 58 МК України щодо МД № UA 807170/2021/006520, у зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів, спрацюванням АСУР.

У відповідь на запити позивач надав листи № 03.11.2020/2 від 03.11.2020 року, № 08.02.2021/6 від 08.02.2021 року з інформацією та поясненнями стосовно запитуваної інформації, а також документи з поставки товару згідно переліку, які підтверджують заявлену митну вартість товарів, визначених в митних деклараціях.

За результатами проведених консультацій відповідачем оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 807170/2020/01255, № UA 807170/2021/00168 та прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості № UA807170/2020/000029/2 від 03.11.2020 року та № UA807170/2021/000024/2 від 09.02.2021 року.

У рішенні № UA807170/2020/000029/2 від 03.11.2020 року (графа 33) митний орган зазначив наступну причину коригування:

«У відповідності до вимог п. 5 ст. 55 та п. 4 ст. 57 МК України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Результати проведеної консультації наведено в електронному повідомленні, направленому декларанту. Обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст. ст. 54, 55, 57, 58, 59 МК України: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив, на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (зокрема: не надано переклад митної декларації країни відправлення, наявні рішення про коригування митної вартості за подібним товаром по даному підприємству), а також у зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п. 3 ст. 53 МК України, та вимогою декларанта надати рішення про коригування митної вартості; 2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари. Джерелом інформації для даного рішення є наявна в митному органі цінова інформація про митні оформлення подібних товарів митне оформлення яких вже здійснено у максимально наближений термін за фактами митних оформлень, що наявні у ЄАІС та АСМО: № UA 500130/2020/227075 від 09.08.2020 року. При прийнятті даного рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДФС України від 11.09.2015 року № 689. Коригування митної вартості товару здійснено за другорядним методом (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) відповідно до ст. 60, 61 МК України. Розрахунок митної вартості складає: товар 1) 3,752 дол. США/кг».

У рішенні № UA807170/2021/000024/2 від 09.02.2021 року (графа 33) митний орган зазначив наступну причину коригування:

«документи подані декларантом та зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни , що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також у зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п. 3 ст. 53 МК України, та вимогою декларанта надати рішення про коригування митної вартості; 2) не надано декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари; 4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; 5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару; на матеріал та витрат, понесених виробником у зв`язку з виробництвом товарів; витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну. Джерелом інформації для даного рішення є наявна в митному органі цінова інформація за фактами митних оформлень ЄАІС: МД № UA 807170/2020/60519 від 11.11.2020 року, МД № UA 807170/2021/000381 від 05.01.2021 року, МД № UA 807170/2020/00857 від 11.01.2021 року. При прийнятті даного рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДФС України від 11.09.2015 року № 689. Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (резервним) у відповідності до ст. 64 МК України. Розрахунок митної вартості складає: товар 1- 4,01 дол. США/кг, товар 2 4,08 дол. США/кг, товар 3 3,76 дол. США/кг.».

На підставі митних декларацій № UA807170/2020/058723 від 04.11.2020 року та № UA807170/2021/0056908 від 09.02.2021 року вищезазначений товар випущено у вільний обіг з забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчислених декларантом, та сумою митних платежів, обчислених митним органом.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями МК України від 13.03.2012 року № 4495-VI.

Відповідно до пунктів 20, 23 та 24 ч. 1 ст. 4 МК України, митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством, відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Статтею 256 МК України визначено, що відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного ст. 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1 та 6 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів щодо відомостей про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів.

Статтею 264 МК України встановлено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За правилами ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Правила заповнення граф митних декларацій (далі - МД) на бланках єдиного адміністративного документа форми МД-2 (далі - ЄАД), додаткових аркушів до нього форми МД-3 (далі - додаткові аркуші), специфікації форми МД-8 (далі - специфікація), порядок унесення відомостей до доповнення форми МД-6 (далі - доповнення), випадки застосування специфікації, а також порядок оформлення, розподілу та використання аркушів МД форм МД-2, МД-3, МД-6, МД-8 визначені Порядком заповнення митних деклараційна бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 651 (далі - Порядок № 651).

Відповідно до Порядку № 651 у графі 44 зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення документи: рахунок або інший документ, що визначає вартість товару; визначені пунктами 7-9 частини восьмої ст. 257 МК України; визначені п. 1-11 ч. 3 ст. 335 МК України; попередні рішення відповідно до ч. 4 ст. 23 МК України; документи про походження товару відповідно до ч. 2 ст. 43 МК України.

Відомості щодо кожного документа зазначаються з нового рядка за такою схемою: код документа згідно з класифікатором документів, через пробіл - номер документа, дата та (за наявності даних) кінцевий термін його дії.

Як убачається з матеріалів справи, разом із митними деклараціями № UА 807170/2020/058152 від 02.11.2020 року та № UА 807170/2021/006520 від 08.02.2021 року ПАТ "НОВИЙ СТИЛЬ" було надано, зокрема, наступні документи, зазначені в графі 44 МД: контракт № 180921 від 10.05.2018 року; додаткові угоди до Контракту, Специфікація № 62 від 28.09.2020 року, Специфікація № 82 від 23.12.2020; комерційні інвойси № С120-009-046 від 28.09.2020 року № СІ20-009-054&010-057&007-27(2) від 23.12.2020 року (з перекладом); Коносамент SHWERLHW20090177 від 03.10.2020 року; CMR z 1923 від 26.10.2020 року; Коносамент COSUC від 27.12.2020 року; сертифікати про походження товару № С60001 від 12.10.2020 року та № С20МА28СТ1С71003 від 24.12.2020 року; пакувальні листи PL20-009-046 від 28.09.2020 pоку та PL20-009-054&010-057&007-07(2) від 23.12.2020 року; договір на надання транспортно-експедиційних послуг з ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» № 32565288 від 15.04.2020 року; рахунок транспортних витрат ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» № 966 від 26.10.2020 року; довідка про транспортні витрати вих. № 2610-1 від 26.10.2020 року; договір на № 01042020 від 01.04.2020 року; рахунок фактура про надання транспортно - експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно - експедиторських послуг СФ - 20557 від 22.01.2021 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка) 22/01/10810-3 від 22.01.2021 року; калькуляція транспортних витрат б/н від 28.01.2021 року.

Листом від 24.02.2021 року Слобожанська митниця Держмитслужби повідомила позивача, що у поданих до митного оформлення документах (ВМД, довідка про транспортні витрати, рахунок транспортних витрат коносамент (bill of lading) містились розбіжності щодо умов поставки товару, саме довідка про транспортні витрати та рахунок щодо транспортних витрат наданий від особи, що безпосередньо не здійснювала перевезення вантажу відповідності коносаменту, разом з тим договір (контракт) про перевезення, вказаний в графі 44 ВМД, декларантом надано не було. У зв`язку з чим прийняте рішення про коригування митної вартості оцінюваних товарів від 03.11.2020 року № UA807170/2020/000029/2 за резервним методом. При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься в ціновій базі ЄАІС про митне оформлення подібного товару.

На лист відповідача від 24.02.2021 року позивач надав відповідь від 19.03.2021 року з поясненнями, а також доданими на підтвердження пояснень документами.

У ВМД № UA 807170/2020/058152 зазначений базис поставки EXW Шанхай. Саме на умовах EXW Шанхай визначена ціна товару у ціновій пропозиції від 11.09.2020 року, на підставі якої була укладена специфікація № 62 від 28.09.2020 року, визначена ціна товару в інвойсі № С120-009-046 від 28.09.2020 року.

У довідці про транспортні витрати № 2610-1 експедитор ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» визначив вартість з доставки вантажу по маршруту Шанхай, Китай - Ягодин, Україна. Рахунок на оплату № 966 від 26.10.2020 року зазначає такі складові витрат на перевезення за межами території України: перевезення залізничним транспортом, міжнародні транспортні послуги за межами території України.

В свою чергу, Коносамент SHWERLHW20090177 не визначає умов поставки товару і не містить числових значень складових митної вартості.

Відповідно до документів, які надійшли від експедитора після дати ВМД, у звіті від 04.11.2020 року та додатку до звіту перевезення залізницею за межами державного кордону України здійснювалося за маршрутом Шанхай, Китай, - Юхинь, Китай, - Ухань, Китай, - Польща на умовах контейнерної доставки, доставка контейнеру до з/д терміналу та навантажувально-розвантажувальні роботи входять до залізничного сервісу, виконавцями послуг є WAY EASY SUPPLY CHAIN, Китай, та LANGOWSKI LOGISTICS SP. Z O.O. SP. К., Польща. Згідно акту надання послуг № 966 від 04.11.2020 року вартість перевезення залізничним транспортом за межами території України - 62205,50 грн., міжнародні транспортні послуги за межами території України - 24000 грн. Транспортні послуги на користь ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» оплачені платіжним дорученням № 16424 від 08.12.2020 року.

У графі 44 ВМД зазначений договір № 32565288 від 15.04.2020 року на надання транспортно-експедиційних послуг, експедитором є ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН», код 42289205. Згідно з п. 1.1. цього договору експедитор від власного імені та за дорученням клієнта надає транспортно-експедиційні послуги з забезпечення та організації перевезення вантажів клієнта морським, залізничним, авіа або автомобільним транспортом в прямому та змішаному сполученні. За п. 1.2. експедитор має право від власного імені укладати договори з перевізниками, залишаючись безпосередньо відповідальним перед клієнтом за виконання зобов`язань.

Таким чином, саме експедитор є зобов`язаною особою перед ПАТ "НОВИЙ СТИЛЬ" за перевезення товару за комерційним інвойсом № С120-009-046 від 28.09.2020 року, а документи, отримані за умовами договору № 32565288 є тими документами, що містять відомості про вартість перевезення товарів. У картці відмови № UA807170/2020/01255 договір № 32565288 від 15.04.2020 року зазначений в переліку наданих декларантом документів.

Також, листом від 24.02.2021 року відповідач повідомив позивача, що у поданих до митного оформлення документах (у ВМД, контракт, коносамент (bill of lading) містились розбіжності щодо умов поставки товару, а саме контрактом від 04.05.2018 року № 180921 не передбачено умови поставки FOB Ningbo які зазначені у поданих документах, договір (контракт) на перевезення, вказаний в гр. 44 ВМД декларантом до митного оформлення надано не було. У зв`язку з чим прийняте рішення про коригування митної вартості оцінюваних товарів від 09.02.2021 року № UA807170/2021/000024/2 за резервним методом. При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься в ціновій базі ЄАІС про митне оформлення подібного товару.

На лист відповідача від 24.02.2021 року позивач надав відповідь від 18.03.2021 року з поясненнями, а також доданими на підтвердження пояснень документами.

З наданих документів встановлено, що умова поставки FOB Ningbo була погоджена сторонами шляхом складання 25.08.2019 року Додаткової угоди до контракту. Крім того, відповідно до п.3.1. Контракту умови поставки окремої партії товару визначаються в інвойсі та специфікації. Комерційний Інвойс СІ20-009-054&010-057&007-27(2) від 23.12.2020 року, Специфікація № 82 від 23.12.2020 року до Контракту умовами поставки визначають FOB Ningbo. За коносаментом COSUC портом погрузки є Ningbo, China. У ВМД в гр. 20 зазначено умови поставки: FOB CN Ningbo. Отже, ніяких розбіжностей щодо умов поставки немає.

У наданій для розмитнення ВМД у графі 44 зазначений договір № 01042020 від 01.04.2020 року на надання транспортно-експедиційних послуг, експедитором є ТОВ «ТГЛ Україна, код 34930385. Згідно з п. 1.1. цього договору експедитор від власного імені та за дорученням клієнта надає транспортно-експедиційні послуги з забезпечення та організації перевезення вантажів клієнта морським, залізничним, авіа або автомобільним транспортом в прямому та змішаному сполученні. За п. 1.2. експедитор має право від власного імені укладати договори з перевізниками, залишаючись безпосередньо відповідальним перед клієнтом.

Таким чином, саме експедитор є зобов`язаною перед ПАТ "НОВИЙ СТИЛЬ" особою з перевезення товару за комерційним інвойсом СІ20-009-054&010-057&007-27(2) від 23.12.2020 року, документи, отримані за умовами договору № 01042020 від 01.04.2020 року є тими документами, що містять відомості про вартість перевезення товарів. У картці відмови № НА807170/2021/00168 договір № 01042020 від 01.04.2020 року зазначений в переліку наданих документів.

Таким чином, твердження відповідача щодо непідтвердження декларантом документально відомостей, зазначених в митній декларації, не відповідають дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів (п.п. 1-3 ч. 5 ст. 54 МК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1 ст. 54 МК України).

Згідно з положеннями ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 ч. 1 ст. 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч. 5 ст. 58 МК України).

Згідно із п.п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

У відповідності до ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України зазначено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, запитування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість запитування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити конкретні документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Колегія суддів зазначає, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 57 МК України).

Згідно ч. 5 вказаної статті Кодексу у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6 ст. 57 МК України).

Водночас, відповідно до ч. 7 ст. 54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Судом враховано правову позицію у подібних правовідносинах Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України по справі № 805/778/13-а, яка викладена у постанові від 13.07.2016 року, в якій визначено, що аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, Судова палата зазначила про те, що наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Згідно ч. 1 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно ч. 2 ст. 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам пунктів 1, 2, 4 ч. 2 ст. 55 МК України, оскільки не містить належного обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; не містить наявної в митного органу інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2019 року по справі № 816/1199/15-а визначив, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominenv. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З матеріалів справи встановлено, що при здійсненні митного оформлення для підтвердження митної вартості та її визначення за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) позивачем було надано усі документи, які передбачені ч. 2 ст. 53 МК України

При цьому, посилання митного органу на наявність інформації про іншу вартість подібного товару не можуть вважатись обґрунтованими оскільки у спірному випадку позивач діяв на підставі Контракту, визначених в ньому умов та цін, що підтверджується наданими до митної декларації документами, додатковими угодами до контракту. Відповідні умови контракту належним чином узгоджені між сторонами, тобто випливають із господарської діяльності позивача та його контрагента.

Діюче законодавство надає право сторонам угоди визначати умови господарських операцій за певною домовленістю у цих операціях, що і було дотримано підприємствами.

Отже, самостійне визначення контролюючим органом ціни товару не може впливати на права та обов`язки сторін Договору, за умови їх підтвердження належними документами. Таким правом чинним законодавством відповідача не наділено.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що надані позивачем до митного оформлення документи передбачені умовами зовнішньоекономічного договору, за цими матеріалами вбачаються вартісні та кількісні характеристики товару, тобто відображають ціну, визначену підприємством у вигляді його митної вартості.

При цьому, відомості у цих матеріалах не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації та не свідчать про те, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

У зв`язку із цим, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачем необґрунтовано ті обставини, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у тому числі причини, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено за ціною договору та які призвели до виникнення у митного органу сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірності оскаржуваних в даній адміністративній справі рішень про коригування митної вартості товарів.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування рішень про коригування митної вартості № UA807170/2020/000029/2 від 03.11.2020 року та № UA807170/2021/000024/2 від 09.02.2021 року.

Інші доводи та заперечення учасників справи означених висновків колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Харківської митниці залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2021 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Курило
Постанова у повному обсязі складена і підписана 13 березня 2023 року.