Справа № 120/10514/22
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 березня 2023 р. Справа № 120/10514/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Т.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі-відповідач1), у якому просив:

визнати неправомірним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 81 від 19.01.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту "а" статті 13 Закону № 1788 з 01.08.2022;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати період роботи Позивача з 05.12.1996 по 30.05.2016 в Колективному підприємстві "Зварювальна лабораторія" на посаді інженера- дефектоскопіста рентгено-гамаграфування до пільгового стажу за Списком №1, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити з 01.08.2022 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788 в редакції, зазначеній у п.3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України 1-р/2020 від 23.01.2020 року.

Позовні вимоги мотивовані протиправним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 00 від 26.10.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 01.08.2022 року, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 21.12.2022 року даний адміністративний позов залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

У зазначений строк позивач вимоги вказаної ухвали суду про залишення позовної заяви без руху виконав.

Ухвалою суду від 02.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 263 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву. Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов, Харків, Харківська область, 61000)

19.01.2022 представником відповідача 1 подано відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.10.2022 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про переведення на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. Вік заявника на момент звернення - 50 років 2 місяці 29 днів.

Наведена заява за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Відповідно до результатів розгляду заяви, страховий стаж - 26 років 04 місяці 05 днів.

Стаж роботи на пільгових посадах за Списком №1 не визначено, оскільки на порушення положень Порядку № 637 ОСОБА_1 не надано довідку, що підтверджує пільговий характер роботи особи (додаток №5).

Відтак, враховуючи наведене, 26.10.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області винесено правомірне та обгрунтоване рішення № 00 про відмову у призначенні пенсії за віком за Списком №1 ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №1.

Виходячи з наведеного, дії територіальних органів Пенсійного фонду України є вчиненими у відповідності до вимог діючого законодавства та обгрунтованими.

За таких обставин, відповідач 1 вважає, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

У встановлений судом строк відповідач 2 відзив на позовну заяву до суду не подав. Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши інші докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

19.10.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV.

За принципом екстериторіальності зазначена заява розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

26.10.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення № 00 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, передбаченого статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В рішенні вказано, що вік заявника становить 50 років 02 місяці 29 днів.

Страховий стаж згідно наданих документів становить 26 років 04 місяців 05 днів.

Пільговий стаж роботи відсутній, оскільки відсутні довідки, що підтверджують пільговий характер роботи за формою відповідно до додатку 5 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки № 637.

Також у рішенні зазначено, що дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату - 21.07.2035.

Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 00 від 26.10.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 мотивовано тим, що стаж роботи на пільгових посадах відсутній, оскільки відсутні довідки, що підтверджують пільговий характер роботи за формою відповідно до додатку 5 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки № 637.

Згідно із статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Отже уточнюючі довідки приймаються лише у разі відсутності відповідного запису у трудовій книжці працівника.

Водночас відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 04.07.1996, позивач:

05.12.1996 року прийнятий на посаду інженера-дефектоскопіста на переносних установках (просвічування металів) ІІІ-Ї категорії (робота зі шкідливими умовами праці) (запис №3);

27.10.2015 в трудову книжку внесено запис під №6: "Правильний запис: з 05.12.1996 р. згідно класифікатора професій інженер-дефектоскопіст рентгено- гамаграфування, КОД КП 7242.1, код ОКПДДТР 11833";

31.05.2016 позивача звільнено у зв`язку зі скороченням штату.

З наведеного вбчачається, що позивач 19 років 6 місяців виконував роботи з особливо шкідливими умовами, які відносяться до робіт за Списком №1.

Також вказані обставини підтверджуються і іншими документами, які підтверджують пільговий стаж позивача, а саме:

лист ГУ ПФУ у Вінницькій області, в якому зазначається, що Колективним підприємством "Зварювальна лабораторія" подавалась інформація щодо Позивача про наявність у нього спеціального стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме: 1998-2009 роки, тобто 12 років виконання робіт за Списком №1. Тут же зазначено, що під кодом ЗПЗО13А1 зазначаються працівники, зайняті повний робочий день на роботах за Списком №1;

довідка форми ОК-5 щодо Позивача, відповідно до якої під кодом ЗПЗ013А1 зазначаються роки 1998-2009 рр., далі 2010-2015 рр;

наказ КП "Зварювальна лабораторія" №3 від 29.12.1998 року "Про проведення атестації робочих місць", яким затверджено перелік робочих місць (професій) з особливо шкідливими умовами праці, які мають право на пільгове пенсійне забезпечення (п.1 наказу). У вказаному переліку зазначено також і позивача під №5 " ОСОБА_1 , інженер-дефектоскопіст, код НОМЕР_2 ";

Наказ КП "Зварювальна лабораторія" №9 від 18.12.2003 року, який містить аналогічні відомості;

Наказ КП "Зварювальна лабораторія" №35 від 29.12.2011 року, який містить також аналогічні відомості;

Висновок №09-02-191 від 16.06.2005 року "за результатами експертизи якості проведення атестації робочих місць...", відповідно до якого робоче місце за професією інженер-дефектоскопіст обгрунтовано віднесено до Списку №1 професій, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

Висновок №09-02-46 від 04.02.2009 року за результатами експертизи якості проведення атестації робочих місць...", відповідно до якого робоче місце за професією інженер-дефектоскопіст обгрунтовано віднесено до Списку №1 професій, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 по справі № 520/15025/16-сформувала правовий висновок, що саме на державу в особі відповідних органів виконавчої влади покладено обов`язок здійснювати державний нагляд за додержанням законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці та притягувати винних осіб до відповідальності. Тому нездійснення належного державного нагляду та контролю за додержанням роботодавцями законодавства про працю покладає насамперед на державу додатковий обов`язок щодо усунення негативних наслідків, яких працівник може зазнати при реалізації права на пільги за роботу зі шкідливими та небезпечними умовами праці. Обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено насамперед на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі непроведення або неякісного проведення атестації робочих місць призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що як записами у трудовій книжці, так і додатково наданими документами підтверджується пільговий стаж позивача за списком №1.

А тому рішення відповідача 2 про відмову у призначенні пенсії є протиправним та підглягає скасуванню.

Враховуючи доведеність пільгового стажу позивача з 05.12.1996 по 30.05.2016, суд доходииь висновку також про обгрунтованість позовних вимог про зарахування періоду роботи позивача з 05.12.1996 по 30.05.2016 в Колективному підприємстві "Зварювальна лабораторія" на посаді інженера- дефектоскопіста рентгено-гамаграфування до пільгового стажу за Списком №1.

Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити з 01.08.2022 позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788 в редакції, зазначеній у п.3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України 1-р/2020 від 23.01.2020 року, суд зазначає таке.

Даним рішенням визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

У п.3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України 1-р/2020 від 23.01.2020 року застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

„На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Враховуючи наявність у позивача необхідного встановленого законом віку, стажу та спеціального стажу і що він працював на посадах, зазначеній в ст. 13 до 1 квітня 2015 року, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити позивачу з 01.08.2022 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788 в редакції, зазначеній у п.3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України 1-р/2020 від 23.01.2020 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно до ч. 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки спір виник у зв`язку із прийняттям відповідачем 2 спірного рішення, тому сплачений при зверненні до суду судовий збір, належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харьківській області.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2500 грн., то суд зазначає.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Згідно з частиною 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 КАС України).

Приписами частини 4-6 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Судом встановлено, що 28.11.2022 між позивачем (далі Довіритель) та адвокатом Никитюк О.І. (далі Адвокат) було укладено Договір про надання правничої допомоги (далі Договір).

Відповідно п. 1 предметом договору: надання правової допомоги як позивачу в адміністративній справі за Позовом до ГУ ПФУ у Вінницькій області про призначення пільгової пенсії.

Згідно п. 8 Довіритель до початку розгляду справи у суді має сплатити представнику гонорар у фіксованому розмірі - 2500 (Дві тисячі п`ятсот) гривень; Про отримання гонорару адвокат видає квитанцію.

??? Згідно п. 9 сума гонорару відноситься до судових витрат, які розподіляються судом в залежності від результату розгляду справи.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача подано до суду: договір про надання правничої допомоги від 28.11.2022, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 05.12.2022 та квитанцію до прибуткового касового ордера №6 від 28.11.2022 про оплату 2500 грн.

На переконання суду, наведені докази пов`язані із розглядом даної справи, заявлений та підтверджений доказом про оплату розмір в сумі 2500 грн. відповідає критерію співмірності та розумності, відповідає обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також складності справи.

Відтак, суд приходить до висновку, що витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн., підтверджені квитанцією до прибуткового касового ордера та іншими письмовими доказами, а тому є обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 81 від 19.01.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 05.12.1996 по 30.05.2016 в Колективному підприємстві "Зварювальна лабораторія" на посаді інженера- дефектоскопіста рентгено-гамаграфування до пільгового стажу за Списком №1, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити з 21.07.2022 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривень 40 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 2500 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 )

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, );

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов, Харків, Харківська область, 61000)

Повне судове рішення складено та підписано суддею 14.03.2023.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна