Справа № 461/1655/23
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/1655/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2023 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючої судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Сливка І.П.
ГУ ДМС України у Львівській області звернулись в суд з адміністративним позовом до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України.
В обґрунтування позову покликаються на те, що громадянин Узбекистану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на території України нелегально, не має правових підстав для подальшого перебування в Україні, загрожує національній безпеці держави, охороні громадського порядку, а також захисту прав і законних інтересів громадян України та порушив вимоги Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
У судове засідання представник позивача Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від представника позивача скеровано в суд заяву про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 подав в суд заяву про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав повністю та не заперечує щодо їх задоволення.
Дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні в судовому засіданні аргументів учасників справі та доказів в їх сукупності, які є у справі, суд прийшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що 21.02.2023 року Головне управління Державної міграційної служби України отримало лист Управління Служби безпеки України у Львівській області від 16.02.2023 № 62/5/2-1080 "Щодо порушення законодавства України" гр. Узбекистану ОСОБА_1 (далі Відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , порядку перебування іноземців в Україні, встановленого Законом «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
За наявними даними, відповідач відбуває покарання у Державній установі «Дрогобицька виправна колонія № 40», за вчинення злочину передбаченого ч. 2,3 ст. 185 КК України, строк відбування покарання якого закінчується 14.03.2023 року.
14.03.2023 року в ході реалізації заходів, спрямованих на виявлення іноземних громадян, які ухиляються від виїзду з України після закінчення встановленого строку перебування на території України, а також іноземців, які ухиляються від виконання рішення про примусове повернення з України працівниками Головного управління був виявлений та затриманий Відповідач для з`ясування причин та обставин правопорушення і умов, що їм сприяли, у порядку частини 2 статті 262 на строк визначений частиною 2 статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 72 години.
Встановлення особи відповідача здійснено з використанням Єдиної інформаційної аналітичної системи управління міграційними процесами.
З метою з`ясування правового статусу та підстав подальшого перебування на території України відповідача проведено відповідну перевірку та його опитування.
У ході перевірки було встановлено, що відповідач уродженець м. Бухара, Республіки Узбекистан. Крім цього стало відомо, що відповідач на шлях виправлення не став, та після звільнення з місць позбавлення волі має намір продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, що може нести загрозу безпеці громадян України.
Паспортний документ, що дає право на перетин державного кордону, у громадянина Узбекистану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутній.
Також громадянина Узбекистану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 203 КУпАП.
Відповідно до пункту 16 частини першої статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон) паспортний документ іноземця це документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною.
У частині 3 статті 3 розділу І Закону зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Відповідно до п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон) нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.
Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (далі - Закон №3773) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
Частиною 5 цієї ж статті Закону передбачено, що рішення суду про примусове видворення іноземця або особи без громадянства виконується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, а стосовно іноземців та осіб без громадянства, затриманих ним у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України, - органом охорони державного кордону. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове видворення здійснюється органом, за чиїм позовом суд прийняв рішення про примусове видворення. З метою контролю за виконанням іноземцем або особою без громадянства рішення про примусове видворення службові особи органу охорони державного кордону або центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, здійснюють супровід такого іноземця або особи без громадянства.
В абзаці першому пункту 4 статті 30 Закону зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення, (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Частиною 5 ст.30 Закону №3773 передбачено, що рішення суду про примусове видворення іноземця або особи без громадянства виконується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, а стосовно іноземців та осіб без громадянства, затриманих ним у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України, - органом охорони державного кордону. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове видворення здійснюється органом, за чиїм позовом суд прийняв рішення про примусове видворення. З метою контролю за виконанням іноземцем або особою без громадянства рішення про примусове видворення службові особи органу охорони державного кордону або центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, здійснюють супровід такого іноземця або особи без громадянства.
Згідно з ч. 4 ст. 46 КАС України,іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.
Відповідно до вимог ч.1 ст.288 КАС України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову ГУ ДМС України у Львівській області про примусове видворення громадянина Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі України, оскільки порушив встановлені правила перебування іноземців на території України та будучи в межах України, не мав офіційного місця праці, порушив Закони України, його подальша діяльність в Україні містить загрози, що дає обґрунтовані підстави для прийняття рішення про його примусове видворення за межі території України.
Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи щодо затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців та осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню за межі України.
Частиною 1 ст. 289 КАС України визначено, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:
1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;
2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;
3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;
4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Також частиною 15 статті 289 КАС України визначено, що адміністративні справи, передбачені цією статтею, розглядаються судом у день подання відповідної позовної заяви.
Відповідно до ч. 5 ст. 288 КАС України, ч. 19 ст. 289 КАС України за подання до адміністративного суду позовних заяв та апеляційних скарг у справах, визначених цими статтями, судовий збір не сплачується.
Крім того, відповідно до п. 11 ч. 5 статті 160 КАС України ГУ ДМС у Львівській області підтверджує те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого Відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Отже, беручи до уваги те, що громадянин Узбекистану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , був притягнутий до кримінальної та адміністративної відповідальності, до органів та підрозділів міграційної служби з заявою і документами необхідними для вирішення питання про продовження строку перебування або про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався, своїми діями грубо порушив вимоги ст. ст. 9, 16, 23, 26 Закону, що дає обґрунтовані підстави для прийняття рішення про його примусове видворення за межі території України та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців.
Керуючись ст.ст.241-246, 288 КАС України, суд, -
Примусово видворити громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.
Затримати громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на шість місяців.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Р.Волоско