Справа № 560/3274/23
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2023-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3274/23
УХВАЛА

13 березня 2023 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Шевчук О.П., розглянувши позовну заяву військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 856,68 грн. за речове майно, строки носіння якого не закінчилися.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 КАС України.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 4 КАС України публічною службою є, зокрема, військова служба.

Частиною 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 статті 122 КАС України визначено, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як свідчать матеріали позовної заяви, звернення до суду обумовлено невиконанням відповідачем обов`язку щодо добровільного відшкодування коштів Військовій частині НОМЕР_1 в сумі 856,68 грн., з моменту звільнення позивача 29.12.2021.

Про необхідність подання відповідного позову про відшкодування коштів позивачу було відомо 20.01.2022 станом на день направленння Військовою частиною листа з проханням в добровільному порядку відшкодувати заборгованість в сумі 856,68 грн., перерахувавши вказані кошти на розрахунковий рахунок військової частини НОМЕР_1 за вказаними реквізитами.

Однак, військова частина звернулась до суду 03.03.2023, тобто поза межами місячного строку, встановленого частиною 5 статті 122 КАС України.

Позивач подав до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду. Обґрунтовуючи клопотання, військова частина послалась на введення на території України воєнного стану, а також на те, що Військова частина зверталася до Хмельницького окружного адміністративного суду з аналогічними позовними вимогами, однак у зв`язку з відсутністю фінансування на сплату судового збору, ухвалами суду від 05.05.2022 та від 08.02.2023 повернуто позовні заяви.

Надаючи оцінку наведеним доводам, суд враховує наступне.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 25.08.2022 у справі №240/3771/21 Верховний Суд вказав, що введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Питання поновлення або наявності підстав для продовження відповідного процесуального строку вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у відповідній заяві.

Отже, посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду, та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на заявника, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.

Крім того, суддя враховує, що введення воєнного стану може бути поважною причиною пропущення процесуального строку якщо це пов`язано не з загальними, а з конкретними причинами, що практично, а не теоретично, заважали вчасно виконати процесуальну дію.

Також суддя звертає увагу, що в період дії воєнного стану на території держави, Військова частина зверталася з такими вимогами до Хмельницького окружного адміністративного суду. Вказане свідчить про можливість Військової частини звернутись до суду за захистом свої прав, свобод та інтересів в умовах воєнного стану.

Відтак, з огляду на значний проміжок часу між днем, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів (05.05.2022), і днем, коли він звернувся до суду за їх захистом (03.03.2023), суд приходить висновку, що надані позивачем докази поважності причин пропуску строку звернення до суду не підтверджують його неможливість звернутися до суду з даним позовом у встановлений КАС України строк. Тобто такі, на думку суду, є неповажними і не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Згідно частин 1, 2 вказаної статті, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду неповажними. Тому у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду необхідно відмовити.

Також, позивач подав заяву №886 від 03.03.2023 про відстрочення сплати судового збору, в якій вказує про те, що військова частина НОМЕР_1 є бюджетною організацією і про відсутність на рахунках відкритих асигнувань. Зазначає, що тимчасово не може сплатити судовий збір за подання адміністративного позову, тому просить відстрочити сплату судового збору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Суд вважає, що клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню, так як позивачем не наведено обставин, які б свідчили про незадовільне (скрутне) матеріальне становище станом на дату звернення до суду з позовною заявою та не подано відповідних доказів цього.

В п. 44 рішення Європейського суду з прав людини від 12 липня 2001 року у справі "Prince Hans-Adam II of Liechtenstein проти Німеччини" зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. У цьому відношенні Високі Договірні Сторони користуються певними межами свободи розсуду. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права. Крім того, обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6, якщо воно не ставить законної мети і якщо не забезпечено відповідного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою.

Отже, установи мають передбачати у кошторисі, а також виділяти кошти на сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" передбачено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 січня 2023 року встановлено у розмірі 2684,00 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем заявлено вимогу майнового характеру (стягнення 856,68 грн), а тому сума судового збору яка підлягає сплаті при зверненні до суду з цим позовом складає 2684,00 гривень.

Оскільки причини пропуску строку звернення до суду є неповажними, а також позивач не додав до позовної заяви докази сплати судового збору, а тому позовну заяву необхідно залишити без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом надання документального обґрунтованого пояснення щодо інших причин пропуску строку звернення до суду, а також доказів сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску звернення військової частини НОМЕР_1 до суду з позовними вимогами про стягнення шкоди.

Позовну заяву військової частини НОМЕР_1 , залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддяО.П. Шевчук