Справа № 140/13730/21
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2023-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 рокуЛьвівСправа № 140/13730/21 пров. № А/857/15403/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Затолочного В.С., Мікули О.І.

з участю секретаря судового засідання Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року (суддя першої інстанції Денисюк Р.С., м. Луцьк)

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 609 309,33 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач взятий на податковий облік і зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України (далі ПК України). Проте відповідач всупереч вимогам статей 16, 36, 38 ПК України свої зобов`язання щодо сплати податків та інших обов`язкових платежів належним чином не виконував, у зв`язку з чим за останнім обліковується податковий борг з податку на додану вартість в загальному розмірі 605309,33 грн. Контролюючим органом була сформована та надіслана відповідачу податкова вимога № 23160-17 від 26.06.2018, проте вказані заходи не спричинили погашення податкового боргу відповідачем. З врахуванням наведеного просив стягнути з відповідача вказану суму податкового боргу.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року позов було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави податковий борг в розмірі 605309,33 грн.

Із таким судовим рішенням не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що позивачем не доведено наявність заявленого податкового боргу. Зокрема, апелянт вказав, що ним було погашено податковий борг ще до винесення податкових повідомлень-рішень.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

У судовому засіданні представник апелянта Ульчак Б.І. підтримав апеляційну скаргу та додатково пояснив, що позивач не надсилав в установленому порядку податкову вимогу відповідачу. Зазначена у рішенні суду вимога від 26 червня 2018 року вважається відкликаною, оскільки згідно облікової карти платника податків мала місце переплата податків ОСОБА_1 у квітні 2019 року.

У судовому засіданні представник позивача Стельмащук Ю.Г. заперечила щодо доводів апелянта та пояснила, що позовні вимоги є обґрунтованими і задоволені у відповідності до чинного законодавства. Вказала, що податкова вимога була виставлена у порядку, встановленому законодавством. Вона не вважається відкликаною, оскільки податковий борг по орендній платі з фізичних осіб не переривався. Доказів погашення податкового боргу у повному обсязі немає. Отже, є підстави для стягнення з відповідача податкового боргу в судовому порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15.03.2021 ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець та 02.04.2021 припинив підприємницьку діяльність за власним рішенням, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 001035882. Вказане підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с.4).

Згідно з розрахунком сум податкового боргу, довідкою про наявність боргу по платежах до бюджету та витягом з АІС «Податковий блок» за відповідачем ОСОБА_1 рахується податковий борг з податку на додану вартість в сумі 605309,33 грн.

Податковий борг в сумі 605309,33 грн виник внаслідок несплати нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань згідно з податковими повідомленнями-рішеннями від 11.04.2019 № на суму 1000025 грн, від 14.03.2019 № на суму 1020 грн, від 27.06.2019 № на суму 5,10 грн, від 27.06.2019 № на суму 69284,46 грн.

Проте, з врахуванням наявної переплати в розмірі 652716,50 грн, яка існувала на момент винесення податкового повідомлення-рішення від 11.04.2019 № сума боргу становила 347308,50 грн.

Крім того, контролюючим органом нараховано згідно з підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України пеню в сумі 187691,27 грн.

ГУ ДПС у Волинській області зазначені вище податкові повідомлення-рішення надсилалися відповідачу.

За змістом ст. 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п. 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Вказані податкові повідомлення-рішення відповідачем в адміністративному чи судовому порядку оскаржені не були та є узгодженими.

Про наявність за відповідачем податкового боргу в сумі 605309,33 грн свідчить розрахунок сум податкового боргу, довідка про наявність боргу по платежах до бюджету та витяг з АІС «Податковий блок» (а.с. 5-6, 16-19).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк.

Нормами Податкового кодексу України встановлено порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетом та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган для стягнення податкового боргу.

Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Згідно з пунктом 59.1. статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. При цьому якщо після направлення податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається .

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкову вимогу, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Отже, в разі невручення платнику податкової вимоги, відлік часу для стягнення боргу розпочинається з дати, зазначеної поштовим відділенням у довідці про причини невручення.

Як видно з матеріалів справи, Головне управління ДПС у Волинській області відповідно до вимог статті 59 ПК України сформувало податкову вимогу № 23160-17 від 26.06.2018, яка була надіслана ОСОБА_1 (а.с. 7).

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що відповідач не подав доказів вручення даного листа ОСОБА_1 .

Як видно з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у ньому відсутні відомості про вручення або невручення листа. При цьому на копії конверту наявне перекреслення адреси ОСОБА_1 . Отже, суд дійшов висновку, що податкова вимога вручена не була. Разом з тим, довідка поштової служби (або відмітка) про причини невручення з відповідною датою відсутня (а.с.8).

Отже, така податкова вимога не може вважатися врученою платнику податків.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про порушення контролюючим органом порядку стягнення податкового боргу, що є підставою для відмови в позові.

Також відповідно до пункту 59.5 цієї ж статті у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У силу вимог підпункту 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкова вимога вважається відкликаною, якщо, зокрема, сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

Водночас, пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Як видно з облікової карти відповідача як платника податків, у квітні 2019 року у ОСОБА_1 рахувалася переплата по податку на додану вартість 652717,2 грн.

Отже, дані кошти мали бути спрямовані на погашення існуючого податкового боргу.

Таким чином, податковий борг відповідача переривався.

Разом з тим, позивачем не надсилалась ОСОБА_1 нова податкова вимога.

Враховуючи викладене, оскільки позивач не довів надсилання відповідачу податкової вимоги у встановленому порядку, підстави для задоволення позову про стягнення податкового боргу відсутні.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За таких обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла до висновку про те, що оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, викладені у ньому висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а тому його необхідно скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи, що суд дійшов до висновку про задоволення апеляційної скарги, на користь апелянта слід стягнути суму сплаченого судового збору при поданні апеляційної скарги 13619,46 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову Головного управління ДПС у Волинській області відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області () на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 13619 (тринадцять тисяч шістсот дев`ятнадцять) грн. 46 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. С. Затолочний
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 13.03.2023 у зв`язку з тимчасовою відсутністю судді Затолочного В.С.