Справа № 260/5416/22
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2023-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2023 рокум. Ужгород№ 260/5416/22
11:43 год

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Скраль Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Шестак Н.В.,

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «РІВІС» представник Литвин Степан Йосипович;

відповідач: Львівська митниця в особі відокремленого підрозділу Держмитслужби представник Дунас Роксолана Юріївна;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВІС» (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 1/58, ), в особі представника Литвина Степана Йосиповича (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія,1/54) до Львівської митниці в особі відокремленого підрозділу Держмитслужби (79000, Львівська область, м. Львів, вул. Костюшка Т., буд. 1, код ЄДРПОУ ВП 43971343) про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 23 лютого 2023 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі складено 10 березня 2023 року.

14 грудня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «РІВІС», через уповноваженого представника Литвина Степана Йосиповича звернулося з позовною заявою до Львівської митниці, якою просить: 1) скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Державної митної служби України Львівської митниці № UA209000/2022/000185/2 від 15.09.2022 року; 2) зобов`язати провести розмитнення спірної партії товарів.

19 грудня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 19 січня 2023 року.

19 січня 2023 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судових засідань, замінено відповідача у справі Державну митну службу України Львівської митниці на належного Львівську митницю в особі відокремленого підрозділу Держмитслужби.

02 лютого 2023 року ухвалою суду закрито пiдготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28 лютого 2023 року.

1. Позиції сторін.

ТзОВ "Рівіс" свої позовні вимоги аргументувало тим, що в оскаржуваному рішенні зазначалося про те, що відповідно до ст. 54 МКУ було здійснено контроль наявності у підтверджених документах усіх відомостей в кількісному виразі, які були використані при обчисленні митної вартості товарів. В рамках реалізації положень статей Митного кодексу України за результатами опрацьованих документів, які були надані для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин, а саме тих, що всі документи , які були надані не містили всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товари. Відповідно із вище зазначеним Товариству з обмеженою відповідальністю «РІВІС» було висунуто вимогу про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. Згідно із зазначеним проханням, ТОВ «РІВІС» надіслало до Відділу митного оформлення «Малехів» Львівської митниці ДФС всі необхідні документи, які були зазначені в даному рішенні. Лист із усіма належними документами був надісланий 01 грудня 2022 року, про що свідчить опис вкладення з поштового відділення із печаткою від 01.12.2022 року. Проте відповіді на даний лист товариство не отримало. Товариство не погоджується із викладеними в Рішенні обставинами щодо наявності розбіжностей в документах, які подані до митного оформлення вантажу, у зв`язку з тим, що контролюючий орган дослідив не всі документи подані до митного оформлення, що призвело до хибних висновків, які зазначені в рішенні. Також товариство не погоджується із вибором методу визначення митної вартості товарів, оскільки резервний метод застосовується в особливих випадках і щодо товарів, які імпортуються Товариством, сформовані невірні висновки щодо відсутності інформації щодо вартості ідентичного або подібного товару. Вважають що рішення № UA209000/2022/000185/2 про коригування митної вартості товарів винесено без достатніх підстав, тому що після надсилання всіх необхідних документів, вони не були враховані і досліджені.

03 січня 2023 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказано, що під час здійснення митного контролю за митною декларацією від 07.09.2022 №UA209140/2022/093018 було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах. За результатами опрацювання було встановлено наступне: у контракті № RVS20211013 від 13.10.2021 відсутні підписи обох сторін та відсутня печатка покупця, хоча відповідно до п. 10.1 він мав бути підписаний обома сторонами; у CMR від 02.09.2022 №420527 найменування відправника у графі 1 не відповідає назві продавця/відправника, внесених до графи 2 МД; рахунки на оплату транспортних витрат від 06.09.2022 №LS-4448117 і LS-4448118 містять посилання на контракт RVS05.02.2019 від 05.02.2019. Однак, такий (і будь - який інший контракт з експедитором) до митного оформлення не подавався; у рахунках на транспорт відсутні відомості щодо витрат на обробку товару в порту (включаючи оформлення документів, перевантаження з контейнера у вантажівку). Таким чином, митницею встановлено: до митного оформлення не подано контракт купівлі - продажу; не подано договір з експедитором; до митної вартості не включено витрати пов`язані з обробкою партії товару в порту; документи містять розбіжності (щодо відправника у CMR). Звертають увагу суду на тому, що після прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, декларантом позивача подано нову митну декларацію № UA209140/2022/096840 із скоригованою митним органом митною вартістю, яка була оформлена Львівською митницею, а товар було випущено у вільний обіг на митну територію України. Враховуючи наведене, позовна вимога представника позивача про зобов`язання провести розмитнення спірної партії товару не підлягає задоволенню.

13 січня 2023 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначає, що відповідач стверджує, що у відповідь на вимогу було подано видаткові накладні, витяг з мережі Інтернет, митна декларація Львівської митниці, експортна декларація КНР, звіт про оцінку майна та прайс-лист. Проте, зазначають, що відповідно до супровідного листа, який датований від 23.11 2022 року, були наявні всі документи окрім пунктів 2,7, 5 частин 3-4 статті 53 МК України у зв`язку із тим, що страхування товару не здійснювалося. Якщо говорити про саме рішення митного органу про коригування митної вартості товару, то воно має бути чітким та зрозумілим, деталізовано описувати виявлені недоліки в документах або роз`яснювати чому ненадання платником податків певних документів унеможливлює визначення митної вартості за основним методом, а також містити посилання на конкретні факти, які є підставою для коригування митної вартості. Рішення про коригування митної вартості також повинне містити обґрунтування обраного методу визначення митної вартості -товару та підстави для відступлення від методу, застосованого платником податків. Відповідач стверджує, що відділ митного оформлення «МАЛЕХІВ» є структурним підрозділом Львівської митниці та не має поштової адреси і що вся кореспонденція скерована за іншою адресою Львівської митниці, тому лист із усіма наявними документами до них не надійшов. Проте хочемо зазначити, що на інтернет сайті при пошуку Львівської митниці «Малехів» зазначається саме та адреса, яка зазначена на описі вкладенні, який був доданий до матеріалів справи, а саме вулиця Дороша, будинок 20а, м.Малехів, Львівська область. Також варто зазначити, що повернення вище зазначено листа на нашу адресу не було. Позивач зазначав, що не погоджується із вибором методу визначення митної вартості товарів, який застосований контролюючим органом з огляду на те, що резервний метод застосування в особливих випадках і щодо товарів, які імпортуються Товариством були сформовані невірні висновки щодо відсутності інформації щодо вартості ідентичного або подібного товару. Тому товариство подавало додаткові документи до Львівської митниці «Малехів» задля розмитнення товарів. До Львівської Митниці «Малехів» направлялися всі належні документи, а саме рахунок-фактура (інвойс) платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту ), каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, про що знову ж таки свідчить супровідний лист від 01.12.2022. Відповідач стверджує, в поданому до митного оформлення контракті № RVS202141013 від 13.10.2021 відсутні підписи обох сторін та відсутня печатка покупця, хоча відповідно до п. 10.1 мав бути підписаний обома сторонами. Проте, даний контракт підписаний обома контрагентами із зазначеними печатками. Відповідач зазначає, що товариством не було подано документів, які свідчать про оплату товарів, проте вказують, що відповідно до договору № RVS2021 1013 від 13.10.2021 сторона може здійснювати оплату або за допомогою передплати або після отримання товару на основі інвойсу. Також відповідач стверджує, що ні до митниці ні до суду не було подано доказів що підтверджують оплату товару, проте, сума на оплату товару становить 15207.83 $ США і дана сума є досить значною і відразу сплатити таку суму неможливо, тому у ТОВ наявні декілька бухгалтерських виписок про оплату неповної суми даного товару. Наразі було сплачено 10240 $ Також відповідач зазначає, що у CMR № 420527 у графі 1 зазначено RUIAN OUCHAO AUTO SPARE PARTS CO, LTD, а в графі 2 було зазначено ZHEJIANG ZHONGDA XINLI TRADING CO, LTD, проте, коносамент це документ який видається для декількох відправників, а конкретна інформація, що стосується саме нашого товару є в митній декларації, проте, в графі 1 CMR № 420527 можна зазначити тільки один з відправників і це не обов`язково може бути саме їх відправник.

23 січня 2023 року відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначають, що всі платежі, що здійснювались покупцем оцінюваних товарів продавцю, позивачем підтверджені не були, тому, зважаючи на вимоги ч. 3 ст. 58 МК України (у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу), основний метод застосуванню не підлягав. Крім того, зазначають, що декларантом разом із митною декларацією № UA209140/2022/093018 подавався зовнішньоекономічний договір (контракт) №RVS20211013 від 13.10.2021 без підписів та печаток покупця та продавця. Тому такий документ не брався до уваги посадовими особами митниці, у зв`язку з його недійсністю (відповідно до пункту 10.1. Контракту даний контракт набирає чинності з моменту підписання). Для підтвердження цього факту, ще раз долучаємо для суду копію контракту, що подавався разом із митною декларацією для можливості пересвідчитись у достовірності даної інформації. За відсутності чинного договору Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і не міг бути застосований. Натомість до суду позивачем подано інший контракт (з підписами). Під час декларування товарів посадовим особам Львівської митниці не було надано жодних банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, а також не надано будь-яких документально підтверджених даних про те, що оплата буде здійснюватися після отримання товару покупцем. Враховуючи вищезазначене, а саме відсутність всіх документів, які відповідно до ч.2 ст.53 МК України є документами, що підтверджують митну вартість, здійснення застосування основного методу визначення митної вартості (за ціною договору) було неможливим. Зазначають, що твердження представника позивача про можливість зазначення у CMR тільки одного відправника є цілком необґрунтованими і базуються виключно на його домислах, оскільки не зрозуміло де саме зазначено, що в коносаменті можна вказувати тільки одного з відправників і це не обов`язково може бути саме наш відправник та не зрозуміло чому в графі 1 CMR не зазначений саме той відправник, який пов`язаний з даною поставкою товарів.

23 січня 2023 року позивачем подано до суду відповідь на заперечення, в якій зазначає, що листом від 01.12.2022 року на вимогу по рішенню UA 209000/2022/000185/2 було подано всі належно засвідчені підписами і печатками, документи, в тому числі, контракт № RVS20211013 від 13.10.2021, проте даний лист із усіма необхідними і належними документами досліджений не був. З огляду на вище зазначене, просять суд взяти до уваги контракт № RVS20211013 від 13.10.2021. Крім того, виходячи із контракту № RVS20211013 спосіб оплати товару не має бути зазначений у інвойсі, інвойс має передбачати собою суму, яка має бути фактично сплачена за доставлений товар.

Під час розгляду справи по суті уповноважений представник позивача позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити з мотивів, що у ньому наведені.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечила та просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

2. Обставини, встановлені судом

07 вересня 2022 року з метою митного оформлення імпортованого товару ТОВ «Рівіс» подано до Львівської митниці декларацію №UA209140/2022/093018, (а.с. 59-60).

При цьому разом із митною декларацією було надано наступні документи:

- пакувальний лист (Packing list) № 22XL060338 від 13.10.2021 року;

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №22XL060338 від 13.10.2021;

- коносамент (Bill of lading) № WMSS22052869 від 11.06.2022;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) №420527 від 02.09.2022;

- декларація про походження товару (Declaration of origin) №22XL060338 від 13.10.2021;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № LS-4448117 від 06.09.2022;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № LS-4448118 від 06.09.2022;

- розрахунок вартості транспортних витрат №065 від 06 вересня 2022 року;

- розрахунок вартості транспортних витрат №066 від 06 вересня 2022 року;

- контракт №RVS20211013 від 13 жовтня 2021 року;

- договір про надання брокерських послуг № 66 від 01 квітня 2019 року;

- митна декларації країни відправлення від 02 вересня 2022 року №22PL322010NS5BFP11.

При цьому вартість товару в графах 42 відповідних митних декларацій ТОВ «Рівіс» було зазначено за основним методом, а саме за ціною договору (контракту).

09 вересня 2022 року відповідачем відповідно до частини 3-4 статті 53 Митного кодексу України надіслано ТОВ «Рівіс» повідомлення, (а.с. 72, 58), в якому просять надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів:

1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі продажу);

2) якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

3) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезення товару;

4) транспортні (перевізні) документи якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

5) якщо здійснювалось страхування страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснювались за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних з виконанням умов договору (угоди, контракту);

9) виписки з бухгалтерської документації;

10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

11) копію митної декларації країни відправлення;

12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, переклади документів відповідно до вимог ст. 254 МКУ

14 вересня 2022 року на виконання вимоги відповідача від 09 вересня 2022 року, ТОВ «Рівіс» надано рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №22XL060338 від 13.10.2021, видаткові накладні № Р-0000728 від 26 серпня 2022 року та № Р-0000759 від 05 вересня 2022 року, рахунок вартості транспортних витрат від 06 вересня 2022 року № 065, рахунок вартості транспортних витрат від 06 вересня 2022 року № 066, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № LS-4448117 від 06.09.2022, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № LS-4448118 від 06.09.2022, рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №21XL060351 від 01.11.2021, декларацію №UA209140/2022/008055, декларацію №UA209140/2021/055473, митну декларацію країни відправлення від 02 вересня 2022 року №22PL322010NS5BFP11, експортну декларацію постачальника у країні відправника на китайській мові, листи від 13 вересня 2022 року, звіт про оцінку № 193-09-322 від 13.09.2022, (а.с. 65-83).

15 вересня 2022 року Львівською митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000185/2, (а.с. 4).

В рішенні зазначено, що за результатами опрацювання документів наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин:

-подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар;

- надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена;

- у контракті № RVS20211013 від 13.10.2021 відсутні підписи обох сторін та відсутня печатка покупця, що свідчить про відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару;

- в п.3.4 вищезазначеного договору зазначається що здійснюється 100% оплата вантажу - платіжка до митного оформлення не надавалась;

- в п.5.2 вищезазначеного договору вказано, що товар постачається на основі заявки, даний документ до митного оформлення не подалась;

- надана експортна декларація, яка не містить числових значень вартості товару;

- зовнішньоекономічного контракту, та фактура -датовані однією датою.

В рахунках на транспорт-відсутні відомості щодо навантаження та перевантаження в порту.

Всі сукупно зазначені відомості свідчать про можливість існування іншого рахунку на перевезення.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару.

На вимогу декларантом надіслано: інформацію з інтернет-ресурсів, висновок експерта, декларацію країни відправлення (в якій зазначена інша торгівельна марка), видаткові накладні, відповідь на вимогу про не можливість надання інших документів

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ.

У Львівській митниці наявна інформація щодо вартості даного товару становить на рівні 6,16 дол. США за кг.

Також Відповідачем були складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209140/2022/001550, в якій повідомляє про відмову у митному оформленні (виписку) товарів, у зв`язку з неможливістю завершення митного оформлення, оскільки невірно заповнені графи гр. В, 12, 47, 45, 43, 44 ВМД, відповідно до Рішення про коригування митної вартості № UA 209000/2022/000185/2 від 15.09.2022 (порушено умови декларування передбачені п.1, п.8 ст. 257 МКУ, ст. 55 МКУ, ПКМУ від 21.05.12 №450, вимог Порядку заповнення митних декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФУ від 30.05.2012 № 651), (а.с. 57).

16 вересня 2022 року ТОВ «Рівіс» з метою митного оформлення імпортованого товару подано до Львівської митниці декларацію №UA209140/2022/096840, (а.с. 60 зворот - 61) із скоригованою митним органом митною вартістю, яка була оформлена Львівською митницею, а товар було випущено у вільний обіг на митну територію України.

01 грудня 2022 року ТОВ «Рівіс» надіслано до Відділу митного оформлення «Малехів» Львівської митниці за адресою 80383, Львівська область, Малехів, вул. Дороша,20а супровідний лист у відповідь на рішення №UA209000/2022/000185/2 від 15 вересня 2022 року про коригування митної вартості з додатковими документами для підтвердження митної вартості, (а.с. 9-10).

Вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів Державної митної служби України Львівської митниці № UA209000/2022/000185/2 від 15.09.2022 року протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом

Положеннями частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини у даній справі регулюються МК України.

Частиною другою статті 1 МК України визначено, що відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до частини 1 статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною 3 статті 318 МК України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина 1 статті 248 МК України).

У силу приписів частини 1 статті 257 цього Кодексу Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Частиною 7 статті 257 МК України передбачено, що перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, передбачені частиною восьмою статті 257 МК України.

Згідно з частиною першою статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами першою та другою статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).

Статтею 53 МК України визначено перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

Відповідно до частини першої цієї статті у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною першою статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості .

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина друга статті 54 МК України).

За змістом частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно зі статтею 57 МК визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 МК України за відповідних умов має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

На підставі аналізу наведених норм обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає контролюючому органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених статтею 53 МК України документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Так, у ході вирішення спору судами встановлено, що висновки відповідача про не підтвердження позивачем заявленої митної вартості товарів ґрунтувались на тому, що:

-подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар;

- надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена;

- у контракті № RVS20211013 від 13.10.2021 відсутні підписи обох сторін та відсутня печатка покупця, що свідчить про відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару;

- в п.3.4 вищезазначеного договору зазначається що здійснюється 100% оплата вантажу-платіжка до митного оформлення не надавалась;

- в п.5.2 вищезазначеного договору вказано, що товар постачається на основі заявки, даний документ до митного оформлення не подалась;

- надана експортна декларація, яка не містить числових значень вартості товару;

- зовнішньоекономічного контракту, та фактура -датовані однією датою.

Надаючи правову оцінку зазначеним у рішеннях твердженням щодо виявлених неточностей, які, на думку відповідача, свідчать про наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей щодо митної вартості товару, що ввозив позивач, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що на підтвердження позивачем заявленої митної вартості товарів до Львівської митниці надано копію контракту № RVS20211013 від 13.10.2021, однак у такому відсутні підписи обох сторін та відсутня печатка покупця.

Разом з тим, у відповідності до Розділу 10 Контракту «Термін дії контракту», Контракт набирає чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2030 року. Вважати дійсними ксерокопії документів, які відносяться до Контракту, передані факсимільним зв`язком, телексом, або іншим зв`язком, якщо вони завірені сторонами і оригіналом печатки сторони, яка отримує, (а.с. 66 зворот 68).

Представником позивача до суду разом направлено зовнішньоекономічний договір вже з виправленим недоліком. Проте даний договір не може вважатись належним і допустимим доказом та братись до уваги судом при вирішенні спору, оскільки він був відсутній під час прийняття рішення посадовими особами Львівської митниці.

За відсутності чинного договору метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не міг бути застосований.

З метою обґрунтованого вибору другорядного методу визначення митної вартості оцінюваного товару, відповідач провів консультацію з декларантом згідно вимог ст. 57 МК України,(а.с.58 зворот).

Крім того, методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості.

З огляду на вищезазначене, відповідач правомірно дійшов висновку, що митна вартість має бути визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених частини 3 статті 64 МК України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожого товару. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД UA209140/2022/095996 від 14.09.2021 року, ( а.с.62-63).

Доводи представника позивача про те, що 01 грудня 2022 року на адресу відділу митного оформлення «Малехів» Львівської митниці направлено лист від 01.12.2022 року з усіма належними документами, суд оцінює критично, оскільки дані документи було надіслано вже після прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2022/000185/2 від 15.09.2022 року.

Щодо підтвердження факту надання митному органу доказів оплати витрат по перевезенню товару, то суд вважає необхідним відмітити, що позивач стверджує, що такі транспортні (перевізні) документи: морська накладна, польські транзитні накладні на перший та на другий автомобіль, рахунок на автоперевезення першої та другої машини, рахунок на морське перевезення подавався Львівської митниці "Малехів", що стверджується супровідним листом від 01.12.2022 року.

Однак, у рахунках на транспорт відсутні відомості щодо витрат на обробку товару в порту (включаючи оформлення документів, перевантаження з контейнера у вантажівку). Таким чином, суд погоджується із доводами відповідача, що до митної вартості не включено витрати пов`язані з обробкою партії товару в порту, а документи містять розбіжності (щодо відправника у CMR).

Крім того, як встановлено судом позивачем подано суду з відповіддю на відзив квитанцію про часткову оплату товару 10240 дол США згідно квитанції від 03.10.2022 року (а.с.142), однак до митниці не було подано доказів, що підтверджували таку оплату товару, яка становить 15207,83 дол. США на час прийняття оскаржуваного рішення.

Отже, позивач до митного органу за роз`ясненням не звертався, зовнішньоекономічний договір на час прийняття оскаржуваного рішення був відсутній, встановлена невідповідність заявлених і підтверджених сум, які підлягають сплаті при перевезенні чи страхуванні товару, які у свою чергу є складовими у формуванні митної вартості. Декларант на вимогу митного органу подав не всі необхідні додаткові документи, а поданий обсяг відомостей, що містилися у таких документах, не був достатнім для висновку про усунення розбіжностей.

За таких обставин, надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2022/000185/2 від 15.09.2022 року.

Позовна вимога зобов`язати провести розмитнення спірної партії товарів не підлягає задоволенню, оскільки декларантом позивача подано нову митну декларацію № UA209140/2022/096840 із скоригованою митним органом митною вартістю, яка була оформлена Львівською митницею, а товар було випущено у вільний обіг на митну територію України.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, у відповідності до статті 139 КАС України, не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВІС» в особі представника Литвина Степана Йосиповича до Львівської митниці в особі відокремленого підрозділу Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяТ.В.Скраль