Справа № 500/4169/22
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/4169/22

08 березня 2023 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Холоденко В.В.

позивача ОСОБА_1

його представника адвоката Фльорківа О.В.

позивача ОСОБА_2

представника відповідача Чарнош Т.М.

представника третьої особи адвоката Гордєєва Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 до Тернопільської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Парафія Української Греко - Католицької Церкви Пресвятої Тройці Тернопільсько - Зборівської єпархії про визнання протиправним рішення

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулися ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 з позовом до Тернопільської міської ради, в якому позивачі просять визнати протиправним та нечинним пункт 4 рішення сесії сьомого скликання Тернопільської міської ради від 21.08.2021 №8/3/78 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням п`ятдесят четвертої сесії сьомого скликання Тернопільської міської ради від 21.08.2020 №7/54/156 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул. Чайковського, Малишка, Слівенська, релігійній організації парафії Української Греко - Католицької Церкви Пресвятої Тройці" вирішено:

1. Затвердити релігійній організації парафії Української Греко - Католицької Церкви Пресвятої Тройці () проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5265га для розширення території під будівництво комплексу храмових споруд за адресою

АДРЕСА_2 . Надати релігійній організації парафії Української Греко - Католицької Церкви Пресвятої Тройці () в постійне користування земельну ділянку площею 0,5265га (кад. номер :08:017:0055) для розширення території під будівництво комплексу храмових споруд за адресою:

АДРЕСА_2 . Зобов`язати релігійну організацію парафії Української Греко - Католицької Церкви Пресвятої Тройці в двомісячний термін оформити право користування земельною ділянкою відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Пунктом 4 рішення сесії сьомого скликання Тернопільської міської ради від 29.01.2021 №8/3/78 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 " внесено зміни в рішення міської ради від 21.08.2020р №7/54/156 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , релігійній організації парафії Української Греко - Католицької Церкви Пресвятої Тройці" та після слів "храмових споруд" читати "та парафіяльних, житлових і громадських споруд" і далі по тексту.

Позивачі вважають вказаний пункт 4 рішення сесії сьомого скликання Тернопільської міської ради від 29.01.2021 №8/3/78 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул. Яреми релігійній організації "Тернопільсько - Зборівській архиєпархії Української Греко-Католицької Церкви" таким, що прийнятий всупереч вимогам чинного законодавства України, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 23.11.2022 подану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом сплати судового збору.

29.11.2022 ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 09.12.2022 задоволено клопотання представника Тернопільської міської ради про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача у цій справі №500/4169/22 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 до Тернопільської міської ради про визнання протиправним рішення - релігійну організацію Парафія Української Греко - Католицької Церкви Пресвятої Тройці Тернопільсько - Зборівської єпархії.

14.12.2022 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що на підставі рішення Тернопільської міської ради від 21.08.2020 №7/54/156 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул. Чайковського, Малишка, Слівенська, релігійній організації парафії Української Греко - Католицької Церкви Пресвятої Тройці" (із змінами внесеними рішенням Тернопільської міської ради від 29.01.2021 №8/3/78) вказаній релігійній організації надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,5265га (кад. номер :08:017:0055) для розширення території під будівництво комплексу храмових споруд та парафіяльних, житлових і громадських споруд за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку земельна ділянка кадастровий номер :08:017:0055 належить до категорії земель - землі житлової та громадської забудови. Користувач земельної ділянки, яким є Парафія Української Греко - Католицької Церкви Пресвятої Тройці Тернопільсько - Зборівської єпархії, самостійно визначив вид використання наданої земельної ділянки, а саме: для будівництва та обслуговування комплексу будівель житлових, громадських та релігійних організацій.

Пункт 4 рішення Тернопільської міської ради від 29.01.2021р. №8/3/78 був прийнятий на підставі заяви пароха церкви Пресвятої Тройці о. Іллі Довгошиї від 25.01.2021р.

Внесення змін в рішення Тернопільської міської ради від 21.08.2020р. №7/54/156 окремим пунктом 4, який вказаний у рішенні про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 жодним чином не впливає на його законність та не свідчить про порушення регламенту Тернопільської міської ради.

Дані проекти рішень регулюють тотожні правовідносини - щодо затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та приймаються на підставі одних і тих норм чинного законодавства.

Окрім того, даний проект рішення пройшов погодження постійної комісії міської ради з питань регулювання земельних відносин та екології.

Враховуючи наведене, вказані в позовній заяві порушення при прийнятті рішення є надуманими і не свідчать про його протиправність.

28.12.2022 представником позивача ОСОБА_3 адвокатом Гуцалюком А.Р. подано відповідь на відзив, де зазначається, що доводи відповідача, наведені у відзиві не спростовують фактів, що викладені в позові.

02.01.2023 ухвалами суду відмовлено в задоволенні клопотань представника ОСОБА_3 адвоката Гуцалюка А.Р від 28.12.2022 про виклик свідків, про витребування доказів та визначено розгляд справи №500/4169/22 проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 26.01.2023.

02.01.2023 представником відповідача подано до суду заперечення на відповідь на відзив.

Вказує, що Тернопільська міська рада діяла у відповідності до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" виносячи на розгляд чергової сесії оскаржуваний пункт рішення на підставі заяви пароха церкви Пресвятої Трійці о. Іллі Довгошиї від 25.01.2021, так як було запропоновано раді розглянути питання, зокрема, про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Крім того, проект рішення міської ради, пункт 4 якого оспорюється, був на розгляді профільної комісії міської ради та погоджувався нею, що підтверджується висновком постійної комісії з питань регулювання земельних відносин та екології від 25.01.2021р. №1.69.

06.01.2023 через відділ документального забезпечення суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача релігійної організації Парафія Української Греко - Католицької Церкви Пресвятої Тройці Тернопільсько - Зборівської єпархії надійшли письмові пояснення, в яких просить у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що із врахуванням прийнятих рішень Тернопільської міської ради від 21.08.2020 №7/54/156 та від 29.01.2021 №8/3/78 Парафії було надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,5265га за кадастровим номером :08:017:0055 для розширення території під будівництво комплексу храмових споруд та парафіяльних, житлових і громадських споруд за адресою вул. Чайковського, Малишка, Слівенська. Зазначене право постійного користування земельною ділянкою зареєстровано відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", номер запису про інше речове право 38632457.

Відповідно до відомостей Державного земельного кадастру земельна ділянка за кадастровим номером :08:017:0055 належить до категорії земель - землі житлової та громадської забудови.

З посиланням на норми чинного законодавства України зазначає, що із врахуванням поданих відповідачем викопіювань з Генерального плану м. Тернополя та з плану зонування території м. Тернополя, розпочате будівництво багатоповерхового житлового будинку з нежитловими приміщеннями громадського та релігійного призначення по АДРЕСА_2 ,яке відповідає затвердженій містобудівній документації та цілям для яких надавалася в користування вказана земельна ділянка.

Пункт 4 рішення Тернопільської міської ради від 29.01.2021р. №8/3/78 був прийнятий на підставі заяви пароха церкви Пресвятої Тройці о. Іллі Довгошиї від 25.01.2021р. і внесення змін в рішення Тернопільської міської ради від 21.08.2020р. №7/54/156 окремим пунктом 4, який вказаний у рішенні про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул. Яреми жодним чином не впливає на його законність та не свідчить про порушення регламенту Тернопільської міської ради.

26.01.2023 до суду надійшли додаткові пояснення від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Фльорківа О.В., де посилаючись на положення чинного законодавства України зазначає, що рішення Тернопільської міської ради від 21.08.2020р. №7/54/156 є рішенням, яким в розумінні положень ст. 123 ЗК України та ст. 30 ЗУ "Про землеустрій" затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.5265га кад. номер :08:017:0055 та, одночасно, рішенням про надання такої земельної ділянки релігійній організації в користування.

Водночас, з урахуванням наведеного вище, оскаржуване рішення Тернопільської міської ради від 29.01.2021р. №8/3/78 є рішенням про внесення змін до документації із землеустрою, а саме до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5265га для розширення території під будівництво комплексу храмових споруд за адресою АДРЕСА_2 , та, з урахуванням вимог ст. 31 ЗУ "Про землеустрій", таке затвердження змін до документації із землеустрою повинно здійснюватися в порядку, передбаченому для погодження та затвердження документації із землеустрою, і за наслідками прийняття такого рішення в оспорюваній частині зміни повинні відображатися в документації із землеустрою, а саме в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В іншому випадку такий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5265га для розширення території під будівництво комплексу храмових споруд за адресою АДРЕСА_2 , не відповідатиме змісту рішення Тернопільської міської ради від 21.08.2020р. №7/54/156, котрим такий проект затверджено, з урахуванням змін, внесених оскаржуваним рішенням Тернопільської міської ради від 29.01.2021р. №8/3/78.

Звертає увагу, що положення чинного законодавства не надають релігійним організаціям права набувати у постійне користування земельні ділянки із земель державної та комунальної власності для будь-якої іншої мети та цільового використання земельної ділянки, аніж задля будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності, в тому числі і для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (житлових споруд, тощо).

А тому приймаючи оспорюване рішення Тернопільської міської ради від 29.01.2021р. №8/3/78 в частині внесення змін до рішення Тернопільської міської ради від 21.08.2020р. №7/54/156, відповідач всупереч ст. 19 Конституції України та ст. 12 ЗК України діяв не на підставі закону та не в межах своїх повноважень, надавши у постійне користування земельну ділянку особі з метою цільового використання, не передбаченою у законі та всупереч імперативній умові, встановленій у п. в) ч. 2 ст. 92 ЗК України.

26.01.2023 представником позивача ОСОБА_3 адвокатом Гуцалюком А.Р. через відділ документального забезпечення суду подано заяву про розгляд цієї справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити.

Судове засідання 26.01.2023 не проводилося у зв`язку з повітряною тривогою та розгляд справи відкладено на 08.02.2023, про що секретарем судового засідання складено довідку.

08.02.2023 в судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 його представник адвокат Фльорків О.В., Цвинтарний А.В., Цюпак В.П. позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, письмових поясненнях та просили задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечила з мотивів, наведених у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив.

Представник третьої особи просив відмовити у задоволенні позовних вимог, виходячи з підстав, викладених у письмових поясненнях.

В судовому засіданні оголошено перерву до 27.02.2023, в подальшому до 08.03.2023.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Згідно Статуту Парафії Української Греко - Католицької Церкви міста Тернополя по вул. Чайківського, затвердженого Патріярхом (Верховним Архієпископом) Української Греко - Католицької Церкви Мирославом Іваном Кардиналом Любачівським 25.03.1993, Парафія є первинною структурою Української Греко - Католицької Церкви і утворюється з метою задоволення релігійних потреб громадян.

За положенням пункту 2.1. Статуту Парафія (релігійна громада) створюється для:

- проведення богослужінь, релігійних обрядів та церемоній, передбачених Канонами та настановами Української Греко-Католицької Церкви;

- поширення і пропаганди християнського віровчення;

- організації релігійної освіти;

- сприяння духовному і національному відродженню;

- збереження традицій і звичаїв українського народу;

- благодійної діяльності і милосердя.

Як слідує з матеріалів справи, в 2003 році парафіяни церкви Пресвятої Тройці звернулися до Ієрарха Тернопільсько - Зборівської Єпархії УГКЦ Михайла Сабриги, отця - пароха церкви Пресвятої Тройці Іллі Довгошиї, міського голови Левківа Б.Є та інших із зверненням, в якому зазначали, що: " ... церква побудована в посадочній смузі, що на Східному масиві. Ми просимо, щоб цю територію впорядкувати і створити культурно-духовний центр туристичного призначення. Тим самим сприяти розвитку майбутньому туризму на Тернопіллі, не порушуючи озеленення цієї території.

Культурно-духовний центр включатиме: алею хресної дороги, алею історії ГКЦ, духовні забудови, дитячий майданчик....

... звертаємо увагу, що не один чи два гектари цієї смуги має бути для створення цього центру, а вся смуга, яка бере свій початок із кінця вулиці Малишка і переходить в вулицю Чайковського і закінчується номером 20 цієї вулиці - це по одній стороні посадочної смуги і по другій, яка бере початок навпроти магазину "Прогрес" і переходить у вулицю Слівенську і закінчується початком тролейбусної зупинки.

Ми, парафіяни і жителі міста заперечуємо будь - які перешкоди відносно створення культурно-духовного центру, посилаючись на закон місцевого самоврядування, на новий Земельний кодекс від 01.01.2002 в якому зазначено, що на землі оздоровчо - захисного призначення, яка має екологічну цінність, забудова житлових будинків забороняється ... ".

На дане звернення Єпарх Тернопільсько-Зборівський ОСОБА_6 надав відповідь за Вих №132 від 06.03.03р. Б., згідно якої "Цим документом затверджуємо рішення про узгодження затримати для церковних споруд територію, яка прилягає повздовж Храму та парохіального приборства. (Прикладаємо полагоджену схему)".

В подальшому рішенням п`ятдесят четвертої сесії сьомого скликання Тернопільської міської ради від 21.08.2020 №7/54/156 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул. Чайковського, Малишка, Слівенська, релігійній організації парафії Української Греко - Католицької Церкви Пресвятої Тройці" розглянувши звернення релігійної організації парафії Української Греко - Католицької Церкви Пресвятої Тройці, керуючись ст.12,92,123,125,126,186-1 Земельного кодексу України, Законом України "Про землеустрій", враховуючи висновок постінйої комісії міської ради з питань містобудування, міська рада вирішила:

1. Затвердити релігійній організації парафії Української Греко - Католицької Церкви Пресвятої Тройці () проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5265га для розширення території під будівництво комплексу храмових споруд за адресою вул. Чайковського, Малишка, Слівенська.

2. Надати релігійній організації парафії Української Греко - Католицької Церкви Пресвятої Тройці () в постійне користування земельну ділянку площею 0,5265га (кад. номер :08:017:0055) для розширення території під будівництво комплексу храмових споруд за адресою: вул. Чайковського, Малишка, Слівенська.

3. Зобов`язати релігійну організацію парафії Української Греко - Католицької Церкви Пресвятої Тройці в двомісячний термін оформити право користування земельною ділянкою відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

На підставі заяви пароха церкви Пресвятої Тройці о. Іллі Довгошиї від 25.01.2021 пунктом 4 рішення Тернопільської міської ради від 29.01.2021 №8/3/78 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул. Яреми релігійній організації "Тернопільсько - Зборівській архиєпархії Української Греко-Католицької Церкви" внесено зміни в рішення міської ради від 21.08.2020р №7/54/156 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул. Чайковського, Малишка, Слівенська, релігійній організації парафії Української Греко - Католицької Церкви Пресвятої Тройці" та після слів "храмових споруд" читати "та парафіяльних, житлових і громадських споруд" і далі по тексту.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивачі звернулися до суду з цим позовом.

При цьому, суд наголошує, що предметом спору в даній адміністративній справі є виключно пункт 4 рішення Тернопільської міської ради від 29.01.2021 №8/3/78 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул. Яреми релігійній організації "Тернопільсько - Зборівській архиєпархії Української Греко-Католицької Церкви".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішення відповідача на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року №280/97-ВР із внесеними змінами відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах: народовладдя; законності; гласності; колегіальності; поєднання місцевих і державних інтересів; виборності; правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування; судового захисту прав місцевого самоврядування (стаття 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Згідно з частиною 15 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.

Суд зазначає, що рішенням Тернопільської міської ради від 18.11.2020 №8/1/13 із внесеними змінами затверджено Регламент Тернопільської міської ради VIII скликання.

Регламент ради (надалі - Регламент) встановлює порядок діяльності ради, скликання сесій ради, підготовки і розгляду нею питань, прийняття рішень ради, в тому числі з процедурних питань, порядок роботи сесії ради, порядок формування та організації роботи постійних комісій, тимчасових контрольних комісій та інших органів ради, порядок участі депутатських фракцій і груп у роботі та інші процедури, які випливають з повноважень ради, встановлених Конституцією і законами України.

Дотримання даного Регламенту є обов`язковим для всіх депутатів ради, міського голови, виконавчих органів ради, підприємств, установ, організацій та фізичних осіб.

Контроль за дотриманням Регламенту покладається на постійну профільну комісію Тернопільської міської ради. (стаття 1 Регламенту)

Частиною четвертою статті 24 Регламенту передбачено, що проект рішення повинен містити:

1) заголовок, в якому зазначаються найменування міської ради, порядковий номер скликання, порядковий номер сесії; назва питання, з якого приймається рішення;

2) вступну частину, в якій подаються обґрунтування, мета і доцільність рішення, точні посилання на нормативно-правові акти (повна назва документу, номер розділу, глави, статті, пункту, підпункту, абзацу);

3) текст рішення, виклад якого починається після слів: " міська рада вирішила:";

4) додатки до проекту рішення (якщо на них є посилання в пунктах самого рішення).

5) порівняльну таблицю змін (у випадку, якщо проектом рішення пропонується внести зміни до існуючого рішення Ради);

6) у випадку, якщо проектом рішення пропонується внести зміни до рішення або доповнення, до проекту рішення додається копія такого рішення Ради;

7) пояснювальну записку (у разі необхідності);

8) підписані та відскановані висновки постійних комісій міської ради, які долучаються організаційним відділом ради управління організаційно-виконавчої роботи після розгляду проектів рішень відповідними профільними комісіями.

Так, 29.01.2021 Тернопільська міська рада приймаючи рішення 8/3/78 із назвою "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул. Яреми релігійній організації "Тернопільсько - Зборівській архиєпархії Української Греко - Католицької Церкви" пунктом 4 внесла зміни в рішення міської ради від 21.08.2020р №7/54/156 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул. Чайковського, Малишка, Слівенська, релігійній організації парафії Української Греко - Католицької Церкви Пресвятої Тройці" та після слів "храмових споруд" читати "та парафіяльних, житлових і громадських споруд" і далі по тексту.

Підставою для внесення вказаних змін, як встановлено в судовому засіданні, була заява пароха церкви Пресвятої Тройці о. Іллі Довгошиї від 25.01.2021, тоді як у вступній частині рішення вказано "розглянувши звернення релігійної організації "Тернопільсько - Зборівській архиєпархії Української Греко - Католицької Церкви", керуючись ст.12,92,123,125,126,186-1 Земельного кодексу України, Законом України "Про землеустрій", враховуючи висновки постійних комісій міської ради з питань містобудування, з питань регулювання земельних відносин та екології.

Таким чином рішення міської ради від 29.01.2021 в порушення статті 24 Регламенту не містило обов`язкових реквізитів та відповідного обґрунтування внесених змін

Із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування в правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками) від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005).

Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005). (речення друге абзацу першого підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини) Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 469 Митного кодексу України від 31 березня 2015 року №1-рп/2015.

Конституційний Суд України вважає, що принцип правової визначеності вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

Зміст поняття юридичної визначеності, повною мірою викладено у документі "Мірило правовладдя" підготованому Європейською комісією "За демократію через право" Венеційська комісія) у 2016 році. Серед принципів, які становлять зміст юридичної визначеності, вказано: 1) доступність законодавства, 2) доступність судових рішень, 3) передбачуваність актів права, 4) сталість і послідовність приписів права, 5) легітимні очікування, 6) унеможливлення зворотної дії, 7) принципи nullum crimen sine lege та nullum poena sine lege, 8) res judicata.

Зокрема, відповідно до п.58 "Мірила правовладдя", передбачуваність означає, що приписи права також мають бути передбачуваними за своїми наслідками: їх має бути сформульовано з достатньою чіткістю та зрозумілістю, аби суб`єкти права мали змогу впорядкувати свою поведінку згідно з ними.

З урахуванням вище викладеного, суд доходить висновку, що пункт 4 рішення Тернопільської міської ради від 29.01.2021 №8/3/78 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул. Яреми релігійній організації "Тернопільсько - Зборівській архиєпархії Української Греко-Католицької Церкви" не відповідає критеріям, встановленим частиною другою статті 2 КАС України, тому наявні правові підстави для визнання його протиправним та скасування, отже позовні вимоги підлягаю задоволенню.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

При цьому суд враховує роз`яснення, що викладені у пункті 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, відповідно до якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Цей же принцип знайшов свій вираз у низці рішень Європейського суду з прав людини, у яких ЄСПЛ неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain); рішення у справі "Серявін та інші проти України")

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно частини першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного суд вважає, що з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивачів судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн кожному.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частинами третьою - четвертою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин п`ятої - сьомої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" №5076-VI від 05.12.2012 (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону №5076-VI визначено такі види адвокатської діяльності: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В матеріалах справи наявні докази про надання професійної правничої допомоги позивачу Семерезу В.П. Адвокатським об`єднанням "Сила Права" в особі адвоката Фльорківа О.В. на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги №б/н від 10.01.2023 та ордеру серії ВО №1046169 від 10.01.2023.

Згідно пункту 4.3 розділу 4, який визначає порядок здійснення розрахунків, вказаного вище договору клієнт (позивач) зобов`язаний оплатити гонорар в розмірі визначеному сторонами в додатку до цього договору.

Згідно акту обсягу наданої правничої (правової) допомоги до договору про надання правничої (правової) допомоги від 10.01.2023 розмір гонорару становить 7000,00 грн, що включає:

- ознайомлення із матеріалами адміністративної справи №500/4169/22 Тернопільського окружного адміністративного суду 1 год - 1000,00 грн;

- аналіз обставин справи та правової позиції учасників справи, підготовка та подання додаткових пояснень 4 год - 4000,00 грн;

- участь в судових засіданнях 2 год - 2000,00 грн.

Суд, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові 21.01.2021 у справі №280/2635/20, згідно з яким КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Зазначені норми (статті 134, 139) були введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів-суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем ОСОБА_1 послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції.

Вирішуючи питання співмірності витрат адвоката, заявлених до стягнення, суд зазначає, що стаття 134 КАС України не позбавляє права суду перевіряти дотримання позивачем вимог частини п`ятої статті 134 щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Суд враховує, що адміністративна справа №500/4169/22 розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, є справою незначної складності, вступ адвоката в ході розгляду справи.

Враховуючи наведене, суд вважає, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню.

Проаналізувавши наведені норми процесуального законодавства, умови договору про надання правової допомоги та зміст наданих послуг, об`єм матеріалів справи, суд доходить висновку, що стягненню на користь позивача ОСОБА_1 підлягає розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.

Також, суд враховує правові висновки Верховного Суду в постанові від 26.06.2019 при розгляді справи 200/14113/18-а, згідно з якими суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Крім того Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, дослідивши надані позивачем документи та наведені норми права, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу, які позивач просить компенсувати, не є співрозмірним та пропорційним до предмету спору, присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 4 рішення Тернопільської міської ради від 29.01.2021 №8/3/78 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул. Яреми релігійній організації "Тернопільсько - Зборівській архиєпархії Української Греко - Католицької Церкви".

Стягнути з Тернопільської міської ради в користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн згідно квитанції №5601-8238-7006-1153 від 16.11.2022.

Стягнути з Тернопільської міської ради в користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн згідно квитанції №9 від 24.11.2022.

Стягнути з Тернопільської міської ради в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн згідно квитанції №10 від 24.11.2022 та 2000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Тернопільської міської ради в користь ОСОБА_5 сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн згідно квитанції №11 від 24.11.2022.

Стягнути з Тернопільської міської ради в користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн згідно квитанції №12 від 24.11.2022.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено і підписано 13 березня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

- ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_4 РНОКПП: НОМЕР_2 );

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

- ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 );

- ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 );

відповідач:

- Тернопільська міська рада (місцезнаходження: вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46001, );

третя особа:

- Парафія Української Греко-Католицької Церкви Пресвятої Тройці Тернопільсько - Зборівської єпархії (місцезнаходження: вул. Чайковського, 1А, м. Тернопіль, 46011, ) .

Головуючий суддя Мартиць О.І.