Справа № 320/4526/22
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2023-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні відводу судді

20 лютого 2023 року Київ № 320/4526/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є.;

при секретарі судового засідання- Кучеренко А.О.,

за участі представника позивача - адвоката Коталейчука С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відвід судді Брагіної Олександри Євгенівни від 25.01.2023 у межах поданої позовної заяви представника позивача - адвоката Коталейчука Сергія Петровича в інтересах Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

адвокат Коталейчук С.П. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь НАВС вартість витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі у сумі 94874,80 грн.

Ухвалою КОАС від 09.06.2022 позовну заяву було повернуто заявникові у зв`язку з пропуском строку звернення з даним позовом до адміністративного суду.

Постановою ШААС від 08.09.2022 ухвала КОАС від 09.06.2022 була скасована, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою КОАС від 21.09.2022 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позову протягом 10 днів з дня отримання ухвали та встановлено спосіб усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою КОАС від 07.10.2022 позовну заяву було залишено без розгляду у зв`язку зі зловживання заявником своїми процесуальними правами.

Постановою ШААС від 19.01.2023 ухвала КОАС від 07.10.2022 була скасована, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

08.02.2023 на адресу на адресу суду від представника позивача надійшла заява від 25.01.2023 про відвід судді Брагіної О.Є. з мотивів упередженості судді, що проявилося в "...надмірному формалізмі при вирішенні питання про відкриття провадження в справі".

Дослідивши заяву про відвід, суд приходить до висновку про необхідність її повернення без розгляду, ураховуючи таке:

порядок та строк подачі заяви про відвід та його вирішення унормовано положеннями ст.ст.36-40 КАСУ.

Підстави для відводу судді передбачені ст.36 КАСУ, в якій зазначено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу, а також за наявності обставин, встановлених статтею 37 Кодексу.

Водночас суд звертає увагу, право на відвід судді у сторони справи виникає лише після відкриття провадження в адміністративній справі, - ч.3 ст.39 КАСУ.

Оскільки заява про відвід судді Брагіної О.Є. була подана лише на етапі вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у даній справі, право на звернення з такою заявою у позивача та його представника, станом на 25.01.2023 (тобто, на час звернення до суду із відповідною заявою, про що свідчить штемпель оператора поштового зв`язку), було відсутнє.

Разом з цим суд зауважує, що в демократичному суспільстві, крім прав, існують ще й обов`язки, виконання яких забезпечує ефективне управління соціальним розвитком, при якому існує взаємодія держави та суспільства, а не протиставлення себе державі.

Прагнення до максимально можливої свободи без обмежень є передумовою анархії та хаосу. Необмежена свобода дій, в тому числі процесуальних, з часом перетворюється у вседозволеність, а остання веде до зіткнення інтересів та суцільного незадоволення. Таке становище є неприйнятним для держави. Держава прагне до порядку. Для виконання своїх функцій вона можливою мірою, через свої органи, регулює суспільні відносини, в тому числі і запровадженням певних правил та процедур. Європейський ідеал моделі держави, це коли між державою і особистістю встановлюються відносини партнерства і співробітництва; держава використовує різні канали для взаємодії з особистістю, громадянами, захищає їхні права, а у праві втілюється воля народу; змінюється співвідношення між державою і законом: формула "закон є інструмент державної влади" стає формулою "держава є інструментом закону"; кожен індивід поважає закон і прагне діяти в його рамках.

У зв`язку з цим на учасника справи ст. 44 КАСУ покладено певне коло обов`язків, в тому числі, вчиняти дії, встановлені законом та судом, зокрема і шляхом виявлення поваги до суду. Повагу до суду варто розглядати як важливу соціальну і правову цінність. Соціальну тому, що від ступеня поваги залежить суспільна довіра до суду та його представників. У юридичному розумінні це уможливлює нормальне виконання суддями своїх функціональних обов`язків. Правова цінність поваги, якщо це справді повага, а не імітація, виражається у конкретній поведінці учасників судочинства, які цю повагу засвідчують беззаперечним виконанням процесуальних вимог, а не свавільним паплюженням судових рішень.

Варто також звернути увагу і на рішення Європейського суду у справі "Моннелл і Морріс проти Сполученого королівства", в якій ЄСПЛ висловив правову позицію про те, що обмеження доступу до суду з метою запобігання зловживанню процесуальними засобами може визнаватися таким, що має легітимну мету.

Імперативними приписами ч.1 ст. 45 КАСУ, учасникам судового процесу та їхнім представникам заборонено зловживати наданими процесуальними правами.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, і заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на перешкоджання розгляду справи.

Практика Верховного Суду свідчить, що найчастіше зловживанням процесуальними правами визнається неодноразове звернення із завідомо безпідставними касаційними скаргами, які не відповідають вимогам процесуальниго закону, та завідомо безпідставними відводами суду.

У правових висновках ВП ВС, викладених в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18), Верховний Суд визнає "... відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді. Додатковою підставою для визнання відводу зловживанням процесуальними правами є порушення порядку для його заявлення".

У даному випадку суд констатує факт зловживання особою наданими їй процесуальними правами, що виявилось у порушенні порядку заявлення відводу судді, а саме на досудовому розгляді справи, що є неприпустимим та, з урахуванням того, що мотивацією для відводу, фактично, послугувала незгода представника позивача із прийнятим судовим рішенням.

Крім цього, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 ППВСУ № 8 "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, за окремою підставою відводу визначеною саме як наявність "інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді", особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Cумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно змін його складу.

В ухвалі від 29.05.2018 у справі №910/14716/17 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення - зловживанням процесуальними правами, оскільки як обґрунтування відводу судді в поданій заяві було вказано лише те, що "після аналізу діяльності судді Верховного Суду у скаржника виникли сумніви в неупередженості та компетентності головуючого в цій справі судді", що є подібним до ситуації, яка виникла у даній справі.

Приймаючи до уваги вищевикладене, зокрема і відсутність у представника позивача права на відвід судді станом на час подання заяви про відвід судді Брагіної О.Є., керуючись статтями 2, 4, 6, 36-40, 44-45, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви про відвід судді Брагіної Олександри Євгенівни від 25.01.2023, зареєстрованої за вх.№4930, - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає, однак на неї можуть бути подані зауваження разом із апеляційною скаргою на рішення суду.

Суддя Брагіна О.Є.